Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що 26.01.1991 року між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Свалявського РУЮ Закарпатської області. Зазначає, що даний момент малолітніх дітей у них немає. Вказує, що протягом тривалого часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, а погляди на життя змінилися зовсім, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вказує на те, що відповідач виїхала за кордон і ніяких зв`язків між собою сторони не підтримують, ведення спільного господарства та сумісне проживання між ними остаточно припинено. Тому просить суд шлюб укладений між ним та відповідачкою, який був зареєстрований 26.01.1991 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Свалявського РУЮ Закарпатської області розірвати. Ухвалою Свалявського районного суду від 03 березня 2025 року провадження у даній справі відкрито та клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору задоволено.(а.с.17). Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.30). Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. (а.с.27,32). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.01.1991 року, між сторонами укладено шлюб, який 26.01.1991 року зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Свалявського РУЮ Закарпатської області, актовий запис № 6, виданий 16.06.2025 року (а.с.7). Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Пунктом 10 постанови ПВСУ за №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи, що подружжя не має бажання зберегти сім`ю, яка існує формально, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, позовні вимоги необхідно задовольнити, шлюб розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. Враховуючи вище викладене, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved