Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

Сутність поданої до суду заяви У березні 2025 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, яку мотивувала тим, що у березні 2020 року, перебуваючи у с. Суха Грунь вона познайомилась із [PERSON] , після чого у них виникли близькі приязні стосунки. 01 травня 2020 року [PERSON] приїхав за нею з дітьми в с.Рябушки, де вона зареєстрована і проживала з дітьми у будинку її матері по [ADDRESS] , та запропонував жити разом однією сім`єю у помешканні його матері [PERSON] . Заявниця погодилася проживати разом із [PERSON] , проте, відчуваючи відповідальність за дітей, запропонувала пожити однією сім`єю спочатку у її сестри, з її сім`єю у її будинку в с. Суха Грунь Роменського району Сумської області. Сімейне життя складалось добре, у них були гарні відносини, [PERSON] подобався дітям, вони до нього дуже приязно ставились. 28 травня 2020 року [PERSON] на своєму автомобілі здійснив ДТП, в результаті якої постраждали люди і діти, правоохоронними органами порушено кримінальну справу, йому вручили підозру і 29 травня 2020 року обрали запобіжний захід - домашній арешт за місцем його реєстрації у будинку його матері за адресою: [ADDRESS] , та після чого вони стали проживати разом, вона готувала їжу, прибирала у помешканні, допомагала вести домашнє господарство, ходила до магазину за продуктами. Діти заявниці спочатку проживали у її матері, а потім вона їх забрала до себе поближче до сестри в с.Суха Грунь. На той час з бабусею [PERSON] разом проживав племінник [PERSON] , [PERSON] , оскільки його мати, [PERSON] сестра, [PERSON] , перебувала у Польщі на заробітках, у них склалися гарні відносини. Через 60 днів, за їхнім клопотанням, суд визначив адресу домашнього арешту на нічний час в с.Суха Грунь і вони стали знову жити разом з дітьми всією сім`єю у її сестри, [PERSON] любив її дітей, грався з ними, кожну вільну хвилину вони проводили разом, діти до нього дуже прив`язалися, називали його папою. У наступному, 26 березня 2021 року Роменським міськрайонним судом Сумської області Ю.Ганжі ухвалено вирок за ч.1 ст.135 та ч.2 ст 286 КК України та засуджено до 4 років позбавлення волі, проте, одразу через необрання запобіжного заходу при ухваленні вироку, із серпня 2021 року по листопад 2022 року вони проживали разом однією сім`єю: заявниця, [PERSON] , діти і її мати. Зазначила, що на той час вона вже була вагітною, вона разом із [PERSON] вважали себе подружжям, вони чекали на появу їхньої спільної дитини, кохали одне одного, планували жити і надалі однією сім`єю, але офіційно оформити шлюб не змогли у зв`язку із відсутністю на той час у [PERSON] паспорту громадянина України. Крім того, коли [PERSON] перебував у Сумському слідчому ізоляторі вона відправляла йому посилки з продуктами, потім - у Харків, а його мати в свою чергу 07 грудня 2022 року писала заяву до Сумського слідчого ізолятора, щоб він відбував покарання ближче до домівки, у Сумській виправній колонії № 116, і як одну із підстав для цього вказувала вагітність його цивільної дружини, заявниці, [PERSON] , а також приблизний термін пологів - кінець грудня. [INFO] вона народила доньку, [PERSON] , [PERSON] та його родина були дуже раді народженню доньки, це була перша дитина [PERSON] , у шлюбі він ніколи не перебував, ім`я доньці обирав він. При державній реєстрації народження відповідно до ст. 135 СК України, прізвище і громадянство їхньої дочки [PERSON] зареєстровано за її прізвищем - « [PERSON] », і за її громадянством, а ім`я і по батькові батька дитини - записали з її слів - [PERSON] . Також, навесні 2024 року [PERSON] підписав контракт із Збройними Силами України, служив на посаді радіо - телефоніста 2 штурмового спеціалізованого взводу 2 штурмової спеціалізованої роти «Шквал» мотопіхотного батальйону військової частини [NUMBER] та вже [INFO] загинув. Після поховання [PERSON] вона усно звернулася до пенсійного фонду з метою призначення доньці, [PERSON] пенсії по втраті годувальника, проте, отримала усну відмову, оскільки у свідоцтві про народження дитини померлий не вказаний її батьком. Просила суд установити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця с-ща Липова Долина Роменського району Сумської області, РНОКПП [NUMBER] , який загинув [INFO] , відносно його доньки [PERSON] , яка народилася [INFO] в м.Суми, а також зобов`язати відповідний орган ДРАЦС внести зміни до актового запису про народження дитини. Позиція заявника, представника заявника, заінтересованих осіб по даній справі Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, заявниця подала заяву про розгляд справи у її відсутність, про підтримання поданої заяви у повному обсязі. Заявниця [PERSON] під час розгляду заяву суду пояснювала про спільне проживання із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з травня 2020 року по серпень 2020 року у с. Суха Грунь Роменського району Сумської області, з літа по листопад 2022 року у с. Рябушки Лебединського району Сумської області, він виявляв намір стати батьком дитини і після її вагітності від нього [INFO] нею народжена дочка [PERSON] . У подальшому реєстрація народження дитини від [PERSON] не була проведена в установленому законом порядку за участі батька дитини (останній відбував покарання у виді позбавлення волі у в`язниці) та у свідоцтві про народження дитини батьком [PERSON] не записаний. [INFO] [PERSON] загинув при виконанні військового обов`язку по захисту Батьківщини на території Курської області російської федерації. Установлення даного юридичного факту необхідно їй для призначення її дитині пенсії у разі втрати годувальника. Представник заявника [PERSON] уважала заяву про встановлення батьківства такою що ґрунтується на доказах і підлягає задоволенню судом, оскільки заявниця спільно проживала однією сім`єю із [PERSON] , завагітніла від нього і народила дочку [PERSON] , [INFO]; спір про право на спадщину між заявницею та заінтересованими особами відсутній. Від представника заінтересованої особи за посадою Стеблянко С. надійшла заява про розгляд справи без участі представника Лебединського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, позовні вимоги визнає. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і дату розгляду справи в суді повідомлена належним чином. 02 квітня 2025 року подала до суду письмові пояснення на заяву у яких не погодилася із заявленими вимогами заявниці, оскільки має сумніви щодо походження малолітньої [PERSON] від її сина, у зв`язку з тим, що у період проживання її сина із [PERSON] , вони часто розлучалися, то знову проживали разом, у їхніх відносинах не було стабільності, а тому вона не може бути впевнена, що [PERSON] є дочкою її сина. Крім того, зазначила, що у разі встановлення факту батьківства [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , даний факт вплине на спадкові правовідносини, а саме змінить коло осіб спадкоємців першої черги щодо майна померлого, що свідчить про наявність спору про право. Прохала суд вирішити питання щодо призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, справу розглядати без її участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, про визнання заяви у повному обсязі. Під час судового розгляду заяви [PERSON] заінтересована особа [PERSON] не заперечувала проти встановлення вищевказаного юридичного факту для призначення пенсії дочці заявниці, щодо сутності взаємин між [PERSON] пояснила про те, що вона її брата та [PERSON] разом бачила лише два рази, коли заявниця приїздила до будинку матері [PERSON] в с-ще [PERSON] , можливо вони були у певних міжособистих відносинах, однак вони проживали разом періодично, а не постійно, новонародженої дитини вона не бачила, у с. Рябушки її брат їздив на роботу. Процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 17 березня 2025 року у даній справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд на 15 квітня 2025 року о 13 год 30 хв. 15 квітня, 13 травня, 04 червня 2025 року у судових засідання оголошувалися перерви у зв`язку із замінуванням суду, вирішенням питання про призначення експертизи, уточнення відомостей, надання часу сторонам по справі на проходження експертизи. 23 липня 2025 року заявниці та заінтересована особа подали заяви про розгляд справи у їх відсутність та цього дня суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення. 25 липня 2025 року ухвалено рішення суду по суті поданої заяви. Установлені судом фактичні обставини даної справи [PERSON] народилася [INFO] в м. Кадіївка Луганської області, є громадянкою України, із 14 квітня 1977 року по теперішній час має зареєстроване місце проживання та фактично проживає в [ADDRESS] (а.с.44,45,53). [PERSON] народився [INFO] в с-щі Липова Долина Липоводолинського району Сумської області, був громадянином України, його батьками у свідоцтві про народження записані: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.46). [PERSON] народилася [INFO] в с-щі Липова Долина Сумської області, є громадянкою України, її батьками у свідоцтві про народження записані: [PERSON] та мати [PERSON] , із 22 липня 2015 року по теперішній час має зареєстроване місце проживання в [ADDRESS] (а.с.48,49,50,54). [PERSON] народилася [INFO] в с.Рябушки Лебединського району Сумської області, є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання в [ADDRESS] , фактично проживає без реєстрації місця проживання в [ADDRESS] із 03 липня 2024 року по теперішній час (а.с.7,8,12,14). 02 серпня 2003 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу остання обрала прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с.51). 03 грудня 2014 року [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] » (а.с.47). [PERSON] народилася [INFO] в м. Суми Сумської області, є громадянкою України, її батьками у свідоцтві про народження записані: батько [PERSON] та мати [PERSON] , має зареєстроване місце проживання в [ADDRESS] (а.с.9,10,11). Згідно із актовим записом про смерть №168 від 20 вересня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с.Обухівка Кореневського району Курської області російської федерації у віці 47 років (а.с.56). Відповідно до довідки Рябушківського старостинського округу Лебединської міської територіальної громади Сумського району Сумської області від 23 вересня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в [ADDRESS] , проживала однією сім`єю до 28 листопада 2022 року разом із гр. [PERSON] , [INFO] , який був теж зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Згідно із довідкою Липоводолинської селищної ради від 14 квітня 2025 року №02-05/911, із заявою про виплату допомоги на поховання та встановлення пам`ятного знаку на місці поховання померлого [PERSON] , [INFO] , уроженця с-ща [PERSON] зверталася його мати [PERSON] , [INFO] (а.с.52). Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду №48510 від 09 липня 2025 року на вирішення якого поставлено питання про те чи є [PERSON] , [INFO] , біологічною тіткою, тобто сестрою батька за обома батьками, дитини [PERSON] , [INFO] , народженої матір`ю [PERSON] , [INFO] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є біологічною тіткою, тобто сестрою батька за обома батьками, відносно учасниці [PERSON] , [INFO] , народженої матір`ю [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 97,99% (а.с.95-114). Із фотокопій матеріалів спадкової справи № 13/2025, заведеної у Липоводолинській державній нотаріальній конторі Сумської області, убачаються відомості про подання заяви про прийняття спадщини матір`ю [PERSON] , [INFO] , після смерті [PERSON] [INFO] в с. Обухівка Кореневського району Курської області російської федерації (а.с.71-76). Свідок [PERSON] суду підтвердила ті обставини, що [PERSON] та [PERSON] із її двома дітьми проживали разом однією сім`єю в одній із кімнат будинку [ADDRESS] , у період часу з початку літа 2020 року і по кінець літа 2021 року. У будинку разом із сім`єю свідка вони проживали дружньо, спільно проводили час, [PERSON] неофіційно працював на території села, не маючи можливості офіційно працевлаштуватися, заявниця у період проживання у будинку свідка нікуди без [PERSON] не виїжджала, вони разом їздили в с.Рябушки, де мешкали родичі [PERSON] . Із її будинку [PERSON] із дітьми та [PERSON] переїхали до с. Рябушки, де також надалі проживали разом однією сім`єю, восени 2022 року [PERSON] вже була при надії. Свідок [PERSON] суду показала про те, що [PERSON] та [PERSON] з травня по липень 2020 року (включно) періодично проживали разом у будинку матері [PERSON] в с-щі [PERSON] , заявниця періодично приїздила до будинку на машині, у цих двох осіб були гарні взаємовідносини. Свідок [PERSON] суду пояснив про те, що із ним [PERSON] та [PERSON] їздили в с. Рябушки та на роботу [PERSON] разом, їх пара для нього сформувала враження доброї та дружньої сім`ї, коли [PERSON] перебував під домашнім арештом, то він із заявницею бачився постійно, вони гарно один про одного висловлювалися та підтримували один одного. Під час вагітності [PERSON] він спілкувався особисто із [PERSON] , який говорив йому, що він буде просити із місць позбавлення волі прибути на пологи дитини, він не сумнівався у тому, що [PERSON] вагітна від нього та [PERSON] буде батьком дитини. Він особисто привозив вдень всього два рази [PERSON] додому до [PERSON] в с-ще [PERSON] під час перебування під домашнім арештом ( [PERSON] йому дзвонив та просив привезти [PERSON] до нього, двічі [PERSON] ночувала у будинку матері [ADDRESS] вони жили разом удвох та із дітьми в житловому будинку. Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі Згідно із ст. 51 Конституції України, ч.ч. 2 та 3 ст.5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8 ст. 7 СК України). Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини та за рішенням суду. Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч.3 ст. 128 цього Кодексу. Відповідно до ст. 134 CK України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з п. 2.13.1 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Висновки суду по суті заявленої вимоги 1. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. 2. Із сукупності досліджених у даній справі доказів, зокрема, із письмових доказів та показань свідків, випливає висновок про доведеність обставини спільного, періодичного проживання заявниці разом із її двома дітьми та [PERSON] однією сім`єю та проведення ним спільного міжособистого часу, облаштування ними власних житлово-побутових умов у с-щі [PERSON] , в с. Суха Грунь Роменського району Сумської області та в с.Рябушки Лебединського району Сумської області з весни 2020 року і до листопада 2022 року. Також, на думку суду, істотна вірогідність походження [PERSON] від її батька [PERSON] (97,99 %) підтверджується висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження від 09 липня 2025 року. Зазначений висновок складений за результатами аналізу належно відібраних у лабораторних умовах у спеціалізованій експертній установі експертних зразків від заявниці та її дочки, а також сестри померлого [PERSON] , в ньому наведено детальний опис застосованих дозволених методів та засобів проведення таких видів досліджень відповідними експертами, сформульовані результати дослідження є зрозумілими та викладені в доступній для розуміння формі. Отже, наданий суду висновок відповідає вимога ст.102 ЦПК України щодо його змісту та форми, є належним, ключовим та прямим доказом у підтвердження предмету судового розгляду у даній справі. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, уважає доведеним факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є генетичним батьком [PERSON] , [INFO] . Таким чином, заява [PERSON] підлягає задоволенню із внесенням змін до відповідного актового запису про народження дитини відповідним органом ДРАЦС. Установлення факту батьківства необхідно заявниці для реалізації права дитини на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Також суд уважає, що задоволення даної заяви спрямоване на захист найкращих інтересів малолітньої дитини та формування її інтересів після смерті її біологічного батька на потенційне призначення їй пенсійної виплати, у подальшому налагодження відносин із родичами померлого батька, що не суперечить гарантіям, які містяться у статті 8 Конвенції (наближений висновок викладений у п. 33 рішення ЄСПЛ від 12 лютого 2013 року у справі «Krisztian Barnabas Toth v. Hungary», № 48494/06).

Outcome: approved