Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент Банк» у квітні\~2025\~року звернулося в суд з позовом до [PERSON] у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №\~A31ТCT155101057774\~від 08.12.2020\~у розмірі 22\~841,02 грн., яка складається з: 13\~545,17 грн. - заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 9295,85 грн. - заборгованості за процентами та судові витрати по справі у розмірі 2 422,40 гривень. В обґрунтування позовних вимог Банк зазначав, що відповідно до умов кредитного договору від 08.12.2020\~№\~A31ТCT155101057774, оформленого на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Банк надав [PERSON] кредит в розмірі 17700,00 грн. строком на 36 місяців (тобто до 07.04.2024) зі сплатою процентів у розмірі 50,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява про надання послуги «Швидка готівка», разом з умовами та правилами надання банківських послуг, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується його підписом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач, в свою чергу, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 29 травня\~2025\~року на загальну суму 22\~841,02 грн., яка складається з: 13\~545,17 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 9295,85 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Просить позов задовольнити. 02 червня 2025 року ухвалою судді відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін). В судове засідання представник позивача не з`явився, при поданні позову зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи за відсутності представника . Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про визнання позову. Долучив квитанцію про сплату заборгованості в сумі 10000грн від 04.08.2025 року. Окрім того, у звязку з важким матеріальним становищем просить розстрочити рушту суми заборгованості на 10 місяців. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини. 08.12.2020 між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~A31ТCT155101057774, щодо надання кредиту в розмірі 17 700,00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою відсотків у розмірі 50 % щорічно. Відповідно до п.п. 2-6 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» №\~A31ТCT155101057774\~від 08.12.2020\~ліміт цього договору: 17 700,00 грн. зі строком повернення 07.04.2024, терміном на 36 місяців, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 50 % річних. До позовної заяви банк додав анкету заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, заяву про надання послуги «Швидка готівка», таблицю обчислення загальної вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту, підписані відповідачем 08.12.2020. Згідно меморіального ордеру від 08.12.2020\~позивачем АТ «Акцент-Банк» видано кредит у розмірі 17 700, 00 грн. Встановлено, що позивачем АТ «А-Банк» умови укладеного договору виконано, проте відповідач [PERSON] , користуючись кредитною карткою, взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконував, про що свідчить надана позивачем виписка про користування кредитними коштами. З розрахунку заборгованості, складеного станом на 29 травня 2025\~року вбачається, що заборгованість відповідача становить 22\~841,02 грн., яка складається з: 13\~545,17 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 9295,85 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. За змістом статей\~626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Абзац другий частини 2\~статті 639ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи Паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» від 08.12.2020 підписаний відповідачем [PERSON] простим електронним цифровим підписом 08.12.2020 11:58 за ідентифікатором +380978008705. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Враховуючи положення ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч.1, 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку про належне ознайомлення відповідача з умовами укладеного кредитного договору, шляхом підписання паспорту споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» . Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ «А-БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статтей\~633,634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Статтею 525 ЦК України\~визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст.526, ч. 1 ст.527, ч. 1 ст.530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу\~у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час. Частини 1, 5\~ст. 81 ЦПК України\~визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-БАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Факт користування відповідачем [PERSON] кредитними коштами та їх несвоєчасне повернення знайшов своє підтвердження у матеріалах справи. Відповідно до долученого банком до позовної заяви розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 08.12.2020\~станом на 29 травня\~2025\~року становить 22\~841,02 грн., яка складається з: 13\~545,17 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 9295,85 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову та долучено квитанцію про сплату заборгованості в сумі 10000 грн. від 04 серпня 2025 року. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 08.12.2020\~№\~A31ТCT155101057774\~ у розмірі 12\~841,02 грн., яка складається з: 3\~545,17 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 9295,85 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується квитанцією. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов, з урахуванням положень ст.141, 142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. Окрім того, відповідач подав до суду письмову заяву про надання йому розстрочення виконання рішення, зважаючи на велику суму боргу та важке матеріальне становище. Статтею 435 ЦПК України\~передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може розстрочити виконання рішення, врахувавши ступінь вини відповідача у виникненні спору, тяжкого захворювання фізичної особи або членів її сім"ї, її матеріальний стан, стихійне лихо, інші надзвичайні події, яке не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (частини 1,4,5 зазначеної статті). Суд, враховуючи визнання ним позову, його матеріальний стан, вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення на 10 місяці. На підставі наведеного та

Outcome: partial