Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна протокол №617619 від 15 серпня 2024 року - садового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0555га кадастровий номер 3221810100:01:002:0115, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що електронні торги з реалізації належного позивачці майна проведено з істотними порушеннями, зокрема: позивачку належним чином не повідомлено про їх проведення, оцінка є недостовірною, із заниженням вартості об`єкта, в зв`язку з чим майно [PERSON] відчужено за 1\~201\~642 грн., замість 2\~779 067 грн. (згідно звіту про оцінку майна Центру незалежної оцінки ПП «Актив Інвест» від 18 листопада 2024 року), що свідчить про недобросовісність дій як приватного виконавця, так і покупця, який майно не оглядав і наміру ним користуватись не мав. Вказані обставини призвели до порушення майнових прав позивачки, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив, в якому зазначив, що всі дії привтного виконавця під час здійснення виконавчого провадження №74573737 від 27 березня 2024 року, у тому числі: опис, арешт та реалізація садового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0555 га кадастровий номер 3221810100:01:002:0115 здійснено відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», коли [PERSON] належним чином повідомлена про перебіг виконавчого провадження, мала можливість ознайомлюватися з матеріалами справи. При цьому, будь-яких скарг на дії державного виконавця позивачка не подавала. Також зазначив, оцінка майна проводилася із залученням суб`єкта оціночної діяльності, під час проведення якої жодних порушень прав позивачки чи норм законодавства не допущено. В зв`язку з цим в задоволенні позову просив відмовити. Представник відповідача - Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного\~А.В., подав до суду відзив, в якому зазначив, що виконавче провадження №74573737 відкрито 27 березня 2024 року на підставі виконавчого листа №756/14606/23 виданого Оболонським районним судом м. Києва 13 березня 2024 року. Позивачка належним чином повідомлена про відкриття провадження за адресою своєї реєстрації, що підтверджується поштовими повідомленнями та поверненням листа після завершення строку зберігання. У зв`язку з відсутністю у боржника коштів для задоволення вимог стягувача 27 березня 2025 року приватним виконавцем з дотримання вимог ст.ст. 48 та 56 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято рішення про звернення стягнення на майно боржника, яким є садовий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0555 га кадастровий номер 3221810100:01:002:0115, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 17 квітня 2024 року на виконання ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Опис та арешт майна боржника приватним виконавцем здійснено без огляду об`єкту не із власного недбальства, а в результаті недобросовісної поведінки боржника, оскільки остання доступ до нього не надала, виконанню судового рішення не сприяла, про зміну площі нерухомого майна та його незареєстровану добудову не повідомила, необхідні документи про це приватному виконавцю не надала. 18 квітня 2024 року на адресу позивачки направлено копію постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника згідно вимог Закону за №785, що підтверджується списком №18.04.2024 та листом №0600911292057. Позивачкою до позовної заяви долучено звіт про оцінку майна (садового будинку площею 114,10 кв.м), проте згідно витягу з Державним реєстром прав на нерухоме майно, фактична площа будинку становить 36,5 кв.м, а не 114,10 кв.м. Вказане свідчить про перебудову садового будинку без внесення змін до Державного реєстру речових прав, у тому числі зміни технічних характеристик, з часу його придбання 26 липня 2019 року, що суперечить не тільки чинному законодавству, а й сталій практиці Верховного Суду. Із наведеного вбачається, що звіт про оцінку майна від 18 листопада 2024 року здійснено на підставі документів, які не відповідають достовірним даним зазначеним у Державному реєстрі прав, а відтак такий звіт слугувати підставою для визнання недійсним електронних торгів не може, а також не підтверджує вимог позивачки про недоотримання від покупця коштів за результатами оцінки та проведення електронних торгів нерухомого майна. 14 травня 2024 року приватним нотаріусом винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, про що повідомлено сторони виконавчого провадження. За результатами проведеної оцінки ТОВ «Оцінка і консультації» надано звіт про незалежну оцінку майна, що складається із згаданих вище садового будинку та земельної ділянки. На виконання вимог ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторін виконавчого провадження повідомлено про результати оцінки майна незалежним експертом. При цьому, рішення, дії чи бездіяльність виконавця при здійсненні ним своїх повноважень до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Отже, доводи позивачки щодо проведення оцінки нерухомого майна з порушенням законодавства правового значення для справи не мають, оскільки дії виконавця у виконавчому провадженні мають самостійний спосіб оскарження, яким позивачка не скористалася. За таких обставин доводив, що позивачкою обрано неналежний спосіб захисту, оскільки остання в своєму позові на порушення, які мали місце під час проведення електронних торгів не посилається, а посилається лише на невірну оцінку нерухомого майна, яку в установленому законом порядку нею не оскаржено. З огляду на вищевказане, права позивача не порушено, а вказані обставини є наслідком її власної недобросовісної поведінки, яка спрямована на порушення законодавства і ухилення від виконання рішення суду. У зв`язку з викладеним представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити. Представник ДП «СЕТАМ», будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, до суду не прибув. Позивачка в суді позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Зазначила, що дії приватного виконавця Пишного А.В. не оскаржувала, оскільки вважає, що її право підлягає захисту шляхом визнання недійсними електронних торгів. Ствердила, що вартість її садового будинку та земельної ділянки визначена на електронних торгах дійсності не відповідає та є значно заниженою і помилковою, в зв`язку з чим наявні підстави для визнання цього правочину недійсним. Представник позивачки в суді позов підтримала та просила його задовольнити з викладених у ньому підстав. Представник відповідача в суді просив у задоволенні позову відмовити з викладених у відзиві підстав, а також, посилаючись на те, що порушення процедури електронних торгів місця не мало, коли оцінка вартості майна є самостійним способом оскарження, чим позивачка свого часу не скористалася, що тепер не може бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Крім того, приватний виконавець не наділений повноваженнями ставити таку оцінку під сумнів, а лише зобов`язаний повідомити сторони про неї. Заслухавши позивачку, її представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. З матеріалів справи встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №371685177 від 27 березня 2024 року [PERSON] на праві власності належали садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 36,5 м2 та земельна ділянки загальною площею 0,0555 га, кадастровий номер 3221810100:01:002:0115, цільове призначення для колективного садівництва, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 27 березня 2024 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного А.В. на підставі виконавчого листа №756/14606/23, виданого Оболонським районним судом м. Києва 13 березня 2024 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованості за Заявою-Договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №\~014/380805/82/773570 від 24 грудня 2019 року на загальну суму 172 518 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн., відкрито виконавче провадження №74573737 (ідентифікатор доступу 31ГЕ443ВБ5Г9). Вказану постанову з листом №558 від 27 березня 2024 року приватним виконавцем направлено на адресу позивачки, зокрема: [ADDRESS] , що підтверджується списком №28.03.2024 та листом №0600903811630, який повернувся за закінченням терміну зберігання. 27 березня 2024 року постановою приватного виконавця Пишного А.В. у виконавчому провадженні №74573737 звернуто стягнення на майно (кошти) боржника [PERSON] . Оскільки станом на 17 квітня 2024 року рішення суду не виконано та борг не сплачено, 17 квітня 2024 року постановою приватного виконавця Пишного А.В. описано та накладено арешт на садовий будинок та земельну ділянку площею 0,0555 га, кадастровий номер 3221810100:01:002:0115, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та належать боржнику [PERSON] . Постанову 18 квітня 2024 року направлено на адресу позивачки що підтверджується списком №18.04.2024 та листом №0600911292057, який повернувся за закінченням терміну зберігання. Постановою приватного виконавця від 14 травня 2024 року у виконавчому провадження №74573737 призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, в особі ТОВ «Оцінка і консультації». Постанову направлено на адресу позивачки що підтверджується списком №18.04.2024 та листом №0600911292057, який повернувся за закінченням терміну зберігання. За результатами проведеної оцінки 15 травня 2024 року ТОВ «Оцінка і консультації» надано звіт про незалежну оцінку майна, що складається з садового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 36,5 м2 та земельної ділянки загальною площею 0,0555 га, кадастровий номер 3221810100:01:002:0115 цільове призначення для колективного садівництва, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого вартість вказаного нерухомого майна становить 1\~201\~642 грн., у тому числі вартість садового буднику 287\~642 грн. та земельної ділянки 914\~000 грн. Згідно ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» листом приватного виконавця Пишного А.В. №1285 від 24 червня 2025 року позивачку повідомлено про результати оцінки майна незалежним експертом за двома адресами, а саме: [ADDRESS] , що підтверджується листом №0600935663595 та за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується лист №0600935662688, які повернулися за закінченням терміну зберігання. 24 червня 2024\~року приватним виконавцем Пишним А.В. направлено на адресу [PERSON] та ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію арештованого майна боржника позивачки. Як вбачається з протоколу проведення електронних торів №617619 від 05 серпня 2024 року з реалізації садового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 36,5 м2 та земельної ділянки загальною площею 0,0555 га, кадастровий номер 3221810100:01:002:0115 цільове призначення для колективного садівництва, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (лот №554802), переможцем електронних торгів став [PERSON] 15 серпня 2025 року приватним виконавцем Пишним А.В. в рамках виконавчого провадження №74573737 складено акт про проведені електронні торги, з якого вбачається, що згідно протоколу проведення електронних торів №617619 від 05 серпня 2024 року нерухоме майно [PERSON] , яке належить їй на праві власності, відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» передано на реалізацію. Борг стягнуто в повному обсязі. Згідно звіту про оцінку майна Центру незалежної оцінки ПП «Актив Інвест» від 18 листопада 2024 року, наданого стороною позивача, ринкова вартість садового будинку, загальною площею 114,10 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS] становить 2 320 863 грн., а земельної ділянки земельної ділянки з кадастровим номером 3221810100:01:002:0115, яка знаходиться за тією ж адресою 458\~204 грн. Так, згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»). Права та обов`язки виконавців передбачені в статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно ч.ч. 1, 2, 5, 6, 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Арешт на майнові права у вигляді майнових прав у внутрішній системі обліку особи, яка провадить клірингову діяльність, накладається в порядку, встановленому статтею 64 Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки". Не допускається накладення арешту на кошти, що знаходяться в Національному банку України або інших банках на рахунках, відкритих Центральному депозитарію цінних паперів та/або кліринговим установам для забезпечення здійснення грошових розрахунків. Не допускається накладення арешту, звернення стягнення за власними зобов`язаннями Центрального депозитарію цінних паперів як суб`єкта господарювання на кошти, що знаходяться в Національному банку України або інших банках на рахунках, відкритих Центральному депозитарію цінних паперів для забезпечення виплати доходів за цінними паперами, при погашенні боргових цінних паперів чи при здійсненні емітентом інших корпоративних операцій, що передбачають виплату коштів. Не допускається накладення арешту, звернення стягнення на кошти, що отримуються (утримуються) небанківським надавачем платіжних послуг на розрахунковому рахунку, відкритому банком небанківському надавачу платіжних послуг для виконання платіжних операцій, за зобов`язаннями такого небанківського надавача платіжних послуг перед будь-яким кредитором, крім звернення стягнення за зобов`язаннями цього небанківського надавача платіжних послуг перед користувачем, за умови що таке зобов`язання пов`язано з наданням ним платіжних послуг такому користувачу. Порядок звернення стягнення на кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках небанківських надавачів платіжних послуг, встановлюється Національним банком України. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Як передбачено ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Згідно ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріал стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди, ідентифікатор закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор до проведення опису); 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо; 4) якщо опису підлягає об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості - ідентифікатор об`єкта будівництва (закінченого будівництвом об`єкта) (для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор до проведення опису). Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Під час здійснення виконавчого провадження, за яким стягувачем виступає банк, тимчасова адміністрація або ліквідація якого здійснюється відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", для проведення оцінки майна (активів) виконавець зобов`язаний залучити суб`єкта оціночної діяльності з переліку, який визначений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, передбаченому нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, під час здійснення виконавчого провадження, за яким стягувачем виступає банк, тимчасова адміністрація або ліквідація якого здійснюється відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна іншому суб`єкту оціночної діяльності з переліку, який визначений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, передбаченому нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться. Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі - Порядок). Згідно з Порядком електронні торги це продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі організатору. Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який становить не більше трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна. Відповідно до пункту 3 Розділу III Порядку №2831/5, організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо). Аналіз змісту вищезазначеного Порядку реалізації арештованого майна дає підстави для висновку про те, що на організатора торгів не покладається обов`язок письмово повідомляти боржника у виконавчому провадженні про призначення торгів і подальший перебіг торгів, а також пересвідчуватися в отриманні таких повідомлень боржником. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.07.2020 року у справі №332/3368/17. Об`єктом захисту виступає порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі № 922/3537/17. При цьому сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому крім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання торгів недійсними. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року у справі №750/10099/18. Згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відчуження майна з електронних торгів за своєю правовою природою є угодою купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною на підставі приписів цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України). З урахуванням частини 1 статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами електронних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами торгів, а підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком №2831/5. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 02.04.2024 року справа №569/15673/22 (провадження № 61-152 св 24). У постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 року справа №3-242гс16 сформульований правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними суди повинні встановити, чи відбулося порушення вимог законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи порушені права і законні інтереси позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. У постанові Верховного Суду України від 29.11.2017 року справа №668/5633/14-ц викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди у такій категорії спорів, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення закону при проведенні торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання торгів недійсними. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18.11.2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25.11.2015 року у справі № 6 1749цс15, від 13.04.2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29.06.2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16. При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними можуть бути порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6). У постанові Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №367/6231/16-ц зроблено висновок про те, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. У постанові Верховного Суду від 07.06.2022 року у справі №333/1483/20 вказано, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Головною обставиною, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статтями 55, 85). При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними можуть бути порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6). Ухвалюючи рішення, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили із відсутності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачкою не надано належних і допустимих доказів, які б могли свідчити про порушення порядку проведення електронних торгів, а також не доведено обставин, які б свідчили про порушення її прав і законних інтересів при проведенні електронних торгів з реалізації нерухомого майна, яке виступало предметом іпотеки. Згідно постанови Верховного Суду від 28.11.2018 року у справі №924/374/17, під час розгляду позову про визнання публічних торгів недійсними і витребування майна в особи, яка придбала його на торгах, слід надати оцінку тому, чи є порушення, на які посилається позивач, суттєвими та чи вплинули вони на результат торгів. У зв`язку із цим позов про визнання публічних торгів недійсними, пред`явлений особою, права і законні інтереси якої не були порушені внаслідок відступлення від встановленого законом порядку проведення торгів, і обґрунтовані такими обставинами позовні вимоги власника про витребування проданого на торгах майна не можуть бути задоволені У постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі №2-79/11 зазначено, що аналіз статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що учасники виконавчого провадження, яким є, у тому числі і заявник, мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до цієї статті державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України № 2658-ІІІ. При цьому, суд врахував, що у своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна. Зокрема, пославшись на те, що приватний виконавець не вжив необхідних дій для встановлення дійсної вартості майна, повторну його оцінку не призначив, апеляційний суд не звернув увагу на те, що виконавець зобов`язаний вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», яким призначення повторної оцінки майна за наведених обставин не передбачено. Верховний Суд у постанові від 24 грудня 2021 року у справі №463/6539/20 встановив, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією приватного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.08.2021 року у справі № 461/4240/17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі №346/79/17. Оцінивши всі надані сторонами докази в сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Так, судом встановлено, що електронні торги з реалізації арештованого майна позивачки, а саме садового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 36,5 м2 та земельної ділянки загальною площею 0,0555 га, кадастровий номер 3221810100:01:002:0115, цільове призначення для колективного садівництва, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , приватним виконавцем підготовлено у межах наданих йому повноважень та з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», зокрема статей 56, 57, 61, 62, 63 цього Закону, а також Порядку № 2831/5. В свою чергу, позивачка, будучи обізнаною про свої боргові зобов`язання та про наявність виконавчого провадження, в тому числі про ідентифікатор доступу 31ГЕ443ВБ5Г9 у відповідному виконавчому провадженні, мала можливість своєчасно ознайомитися з перебігом виконавчих дій, отримувати кореспонденцію, що надходила на її адресу, та у разі наявності заперечень - оскаржити дії виконавця у встановлений законом 10-денний строк згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Водночас, позивачка будь-яких дій щодо оскарження постанов державного виконавця та результатів визначення вартості чи оцінки майна, передачі його на реалізацію не вчинила. Доводи позивачки щодо проведення невірної оцінки нерухомого майна із заниженням вартості об`єкта оцінки (врахування площі садового будинку 36,5 кв.м, замість вірної 114,10 кв.м) правового значення для цієї справи мати не можуть, оскільки дії виконавця у виконавчому провадженні та результати визначення вартості й оцінки майна, мають самостійний спосіб оскарження та, відповідно самі по собі, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними бути не можуть. При цьому суд зазначає, що оскільки оцінка майна здійснена в процесі виконання рішення суду, то відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» така оцінка може бути оскаржена сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». Позивачка, відповідно до вимог Закону, будучи належним чином повідомленою про призначення суб`єкта оціночної діяльності, а також про результати оцінки майна, наданим законодавством правом на звернення з відповідною скаргою до суду, який видав виконавчий документ, у встановлений строк не скористалася. Також суд враховує, що чинне законодавство не покладає ні на приватного виконавця, ні на організатора торгів обов`язку повідомлення боржника про електронні торги. З огляду на викладене, посилання позивачки на порушення процедури проведення електронних торгів, зокрема в частині заниженої вартість об`єкта, неналежного повідомлення про реалізацію, а також відчуження майна без її фактичного відома, суд до уваги не приймає. У той же час, єдиною підставою для визнання торгів недійсними є порушення процедури їх проведення, визначеної Порядком №2831/5, чого в цій справі не встановлено і належних, допустимих і достатніх доказів про це стороною позивача суду не надано. При цьому, саме по собі визнання електронних торгів недійсними не тягне автоматичного відновлення права власності попереднього власника на відчужене майно. На час розгляду справи спірне майно перебуває у власності [PERSON] , який відповідно до ст. 388 ЦК України є його добросовісним набувачем. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При цьому, суд зазначає, що безпідставне неоскарження учасником виконавчого провадження тих чи інших рішень, дій чи бездіяльності виконавця, а також результатів визначення вартості й оцінки майна, є ознаками недобросовісного користування особою своїми процесуальними правами і не надає такій особі правової переваги і права в подальшому посилатися на ці обставини, як на підставу для визнання проведених торгів недійсними, які свого часу в передбаченому законом порядку відповідного судового вирішення не знайшли через невчинення особою процесуальних дій по їх оскарженню. Отже, суд доходить висновку, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки позивачка свого часу не була позбавлена можливості у визначеному Законом порядку оскаржити результати визначення вартості і оцінки майна, в зв`язку з чим вказані обставини підставою для визнання електронних торгів у цій справі недійсними бути не можуть. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При цьому, в даному випадку суд повинен врахувати вказані вище правові висновки Верхового Суду, які є актуальними, підстав для неврахування яких у суду не має. За таких обставин, порушених, невизнаних чи оспорених прав позивачки, які б підлягали захисту у цій справі, судом не встановлено, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed