Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

В провадженні Індустріального районного суду міста Дніпра перебувала цивільна справа № 202/365/25 за позовною заявою [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія „ПЗУ Україна», [PERSON] , про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події, за результатом розгляду якої, 24 липня 2025 року ухвалено рішення. 30 липня 2025 року представник представника [PERSON] адвокат Гафич І.І. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить: поновити строк на подання доказів щодо понесених судових витрат на правову допомогу; ухвалити додаткове рішення по справі, яким вирішити питання про розподіл судових витрат понесених позивачем на правову допомогу у розмірі 12 500 грн. 00 коп. В судове засідання учасники не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За вказаних обставин,з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 202/14128/24, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до матеріалів справи, в судовому засіданні 14 липня 2025 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення, яке відбудеться 24 липня 2025 року. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2025 року, ухваленому за результатом розгляду справи № 202/365/22, частково задоволено позовні вимоги [PERSON] .. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія „ПЗУ Українана користь [PERSON] , суму несплаченого страхового відшкодування в розмірі 43\~340, 66 грн. Стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , моральну шкоду у розмірі 3 000 грн.. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.Також вирішено питання про розподіл понесених позивачем судових витрат та стягнуто з ПрАТ «СК „ПЗУ Україна» на користь [PERSON] судові витрати на підготовку експертного висновку та проведення експертизи в розмірі 21\~463, 20 гривень, судовий збір у розмірі 1211,2 грн.. Стягнуто зі [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1211,2 грн. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 30 липня 2025 року представник позивача за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 202/365/25, в якій просив суд вирішити питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. У своїй\~заяві представник\~позивача також\~просить суд\~поновити строк\~на подання\~доказів про\~понесені судові\~витрати пов`язані\~із розглядом\~справи,\~посилаючись на\~те,\~що подання\~відповідних доказів\~у межах\~п`ятиденного строку\~стало неможливим\~з незалежних\~від позивача\~причин,\~оскільки у зв`язку з технічними перебоями в роботі оператора поштового зв`язку "Е-ПОСТ" стало неможливим своєчасне відправлення іншим учасникам повного комплекту додатків до цієїї заяви. Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Враховуючи наведене, суд вважає підставу зазначену у заяві позивача поважною та поновлює пропущений процесуальний строк на подання доказів про понесені судові витрати пов`язані із розглядом справи № 202/365/25. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. З поданих представником позивача документів встановлено, що між [PERSON] та адвокатом Гафичем Іваном Івановичем укладено Договір 12-11-2024 про надання правової допомоги від 12 листопада 2024 року, за умовами якого: клієнт доручає та оплачує, а адвокат бере на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта в усіх судових установах України (п. 1.1.); клієнт зобов`язується своєчасно та у повному обсязі оплачувати послуги адвоката (п. 3.4.); за послуги, що надаються адвокатом у відповідності вз умовами даного Договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі передбаченому виставленими адвокатом рахунками (п. 4.1.) Обсяг виконаних робіт визначений акті про надану правову допомогу №1 від 29.07.2025 року до Договору про надання правової допомоги № 12-11-24 від 12 листопада 2024 року, згідно з яким, адвокат Гафич І.І. надав [PERSON] правову допомогу на загальну суму 12500 гривень. Дану суму було сплачено [PERSON] на користь адвоката Гафича І.І., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №11 від 24 липня 2025 року та платіжною інструкцією 0.0.4031856153.1 від 12.11.2024 року. Під час розгляду справи відповідачами не було заявлено клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до 2 ст.\~141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Звертаючись з позовом [PERSON] заявлено вимоги про стягнення з ПрАТ «СК „ПЗУ Україна» шкоди в сумі46590,66 гривень, з яких задоволено - 43340,66 гривень, та про стягнення зі [PERSON] моральної шкоди в сумі 10000,00 гривень, з яких задоволено 3000,00 гривень. Оскільки позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково, то відповідачів на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10235,93 гривень, з яких:з ПрАТ «СК „ПЗУ Україна» - 9573,28 гривень; зі [PERSON] 662,65 гривень. З урахуванням викладених вище обставин та вимог чинного законодавства, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення клопотання представника позивача та ухвалення додаткового рішення по справі.

Outcome: approved