Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

13.05.2025 [PERSON] звернулася до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який до дня смерті проживав і був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] , а її мати [PERSON] , дружина померлого, померла [INFO] . Вона, [PERSON] , проживає разом із сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька залишилося спадкове майно: 2/5 частини квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] . Вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у прийняття такої заяви у зв`язку із пропуском строку звернення до нотаріуса про прийняття спадщини. Вона вважає, що пропустила вказаний строк з поважних причин, оскільки вважала, що будучи єдиною спадкоємицею та маючи спадкову квартиру у спільній власності з батьком їй не потрібно подавати заяву до нотаріуса. Крім того, їй не було відомо, що батько залишив заповіт, який знайшла її дочка випадково, коли у грудні 2024 року перебирала світлини та документи діда [PERSON] . За життя батько ніколи не повідомляв про складення заповіту, який на даний час є чинним, не зміненим і не скасованим. Тому, просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . 15.05.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25.06.2025 11:30. 15.05.2025 судом постановлено ухвалу, якою витребувано Другої білоцерківської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірену копію спадкової справи та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи/заповіти) щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . 25.06.2025 судом постановлено ухвалу, якою закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.07.2025 - 09:00. 16.07.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 30.07.2025- 12:00, у зв`язку з першою неявкою представника відповідача у судове засідання. Позивачка - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала та просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати зі спати судового збору. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання Узинська міська територіальна громада в особі Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області повідомлена належним чином, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подала. Третя особа - Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) представника до суду не направила, про дату, час та місце проведення засідання повідомлена належним чином, 02.06.2025 направила до суду заяву, про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду, та\~ направила інформаційну довідку зі Спадкового реєстру щодо відсутності відомостей про відкриття спадкової справи та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру щодо заповіту, складеного [PERSON] . За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 30.07.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи, згідно ч. 4 ст. 223, ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини, спірні правовідносини, з посиланням на докази та норми права. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Встановлено, що [INFO] у віці 71 року у місті Узин Білоцерківського району Київської області помер [PERSON] , [INFO] , який до дня смерті проживав і був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено матеріалами справи (а.с. 8,10). З матеріалів справи (а.с. 11-24), вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , залишилося спадкове майно: 2/5 частини квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] . З матеріалів справи (а.с.9,47) вбачається, що\~ 04 квітня 2008 року [PERSON] , [INFO] , уродженець села Мокриця Сумської області, на випадок своєї смерті зробив розпорядження: все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті та на що він за законом матиме право, заповідає [PERSON] , [INFO] ; вказаний заповіт посвідчений державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Пашкевич Л.Г, зареєстрований у реєстрі за № 1837 та у Спадковому реєстрі (заповіти/спадкові договори) за № 44424091, та є чинним. Встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] ,\~ зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , являється дочкою померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , має на праві власності 1/5 частину квартири [ADDRESS] , у січні\~ 2025 року звернувся до Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою щодо оформлення спадкових прав на майно та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , та отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини, що підтверджено матеріалами справи (а.с. 7-9,12-13,25-28). Також, встановлено, що [PERSON] являється єдиною спадкоємицею після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , адже\~ її мати [PERSON] померла [INFO] . Спадщину після померлої [INFO] [PERSON] прийняв її чоловік - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено матеріалами справи (а.с. 7, 11-13, 19,20). З роз`яснення від 31.01.2025 за № 278/01-16 Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.7), повідомлення Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) від 22.05.2025 за № 1120/01-09 (а.с. 45) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 46), вбачається, що спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] ,\~ не заводилась. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками квартири [ADDRESS] , однак проживали за різними адресами; позивач є спадкоємцем за заповітом майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , про який їй стало відомо лише після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини; інші спадкоємці про свої права не заявили, адже спадкова справа щодо майна померлого до даного часу не заведена, а майно належне померлому не визнано відумерлим у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 ( далі Порядок), при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Разом з тим, як встановлено судом спадкова справа щодо майна померлого\~ [INFO] [PERSON] , [INFO] , не заводилася, тому нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка уповноважена на вчинення нотаріальних дій, не вчинялися дії передбачені вказаним Порядком. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, нотаріус при заведенні спадкової справи повинен перевірити за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права (вказаний правовий висновок підтриманий у постановах ВС/КЦС: від 10.01.2019 у справі № 263/1221/17; від 17.03.2021 у справі № 308/4272/19; від 22.02.2021 у справі № 644/7785/19). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 12 цього Кодексу. Відповідач у даній справі відзив на позов з належними, допустимими та достатніми доказами у спростування доводів позивачки до суду не подав. Відповідно до ч.1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Гарантоване\~ право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України", заява N 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам у їх сукупності,\~ суд дійшов висновку, про визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після померлого\~ [INFO] [PERSON] , [INFO] ,\~ протягом трьох місяців з дня набрання рішення законної сили. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка сплатила при подачі позову судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с.1), тому з відповідача на її корить стягуються вказані судові витрати.

Outcome: approved