Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З Відповіді отриманої з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що [PERSON] , [INFO] мав зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , однак був знятий з реєстрації 21 квітня 2025 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Харкова від 17 червня 2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - залишено без руху, надавши Позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення цієї ухвали. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 25 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач, [PERSON] , не з`явилася, про судове засідання повідомлялася своєчасно та належним чином, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила. Представник [PERSON] , Адвокат Шипенко А.С. в судове засідання не з`явилася, про судове засідання повідомлялася своєчасно та належним чином, подала заяву з проханням слухати справу за відсутності Позивачки та її Представника. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до частини другої статті 247ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 11 травня 2018 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрований Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №127, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 16 січня 2024 року. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 30 жовтня 2021 року. Позивачка не вказує, яке прізвище їй залишити після розірвання шлюбу, тому суд залишає її прізвище без змін « [PERSON] » Сторонами по справі не заявлено вимог щодо місця проживання дитини, аліментних відносин, поділу майна подружжя та житлового спору, тому вказані питання судом не вирішуються при розгляді даної справи. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до статті 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з статтями 21, 24 Сімейного кодексу\~України (далі - СК України). шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (частина перша статті 55 СК України). Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина третя статті 109 СК України). Відповідно до статті 112СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 114 та абзацу 2 частини третьої статті 115 Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно із роз`ясненнями постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~11\~від 21\~грудня 2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Cуди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Вищевикладене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 червня 2019 року № 605/434/18 (провадження № 61-3235св19): Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Встановивши, що сторони сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя та наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп. Оскільки позов задоволено, то витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 грн. 20 коп. відповідно до статті 141\~ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved