Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Зміст вимог заявника та узагальнені доводи інших учасників справи У травні 2025 року [PERSON] , заінтересовані особи: приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Тищенко І. В., [PERSON] , звернулася до суду із заявою, Територіальна громада в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, в якій просила встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , зокрема, що остання є матір`ю заявниці, та встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] Державного акта на право власності на земельну ділянку від 14 травня 2004 року серії ПЛ № 029809. Заява обґрунтована тим, що звернення до суду з цією заявою зумовлено тим, що [PERSON] необхідно довести родинні відносини, між заявницею та її матір`ю для вирішення питання про прийняття спадщини за законом після смерті останньої. Так, 18 лютого 1995 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, остання в шлюбі обрала прізвище « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . При оформленні паспорта [PERSON] органами державної міграційної служби було допущено помилку при написанні прізвища « [PERSON] », що призвело до розбіжностей з прізвищем, що значиться у документах заявниці « [PERSON] ». В зв`язку з вказаною розбіжністю частина документів була видана на прізвище « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна (спадкова справа заведена у приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Тищенко І. В.). Для отримання спадщини заявнику необхідно підтвердити факт родинних відносин, оскільки в правовстановлюючих документах, які є у [PERSON] не можна довести родинний зв`язок з матір`ю при подальшому отриманні свідоцтва про прийняття спадщини. Зазначена ситуація робить неможливим підтвердження родинного зв`язку заявника з матір`ю, оскільки згідно з наявними документами між прізвищами матері та доньки є розбіжності: прізвище заявника - « [PERSON] », а її матері « [PERSON] ». Щодо виправлення помилки (описки) в державному акті на право власності на земельну ділянку від 14 травня 2004 року серія ПЛ № 029809 заявниця вказувала, що виправлення орфографічних помилок у державних актах відбувалось до 2013 року шляхом видачі нових державних актів замість тих, що містять помилки. Проте з 2013 року державні акти не видаються, а, отже, отримати новий акт замість того, в якому міститься помилка, неможливо. Можливість внесення змін чи виправлень до існуючого державного акта на право постійного користування земельною ділянкою чи державного акта на право власності на земельну ділянку законодавством не передбачено. Засвідчити факт, що [PERSON] є донькою своєї матері [PERSON] можуть подані до суду докази, зокрема свідоцтво про шлюб батька та матері від 07 березня 2008 року серії [NUMBER] ; свідоцтво про народження [PERSON] від 23 травня 2011 року серія [NUMBER] , в якому прізвище матері зазначено « [PERSON] ». що співпадає із зазначенням в свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] ; свідоцтво про смерть [PERSON] від 09 січня 2025 року серія [NUMBER] , в якому дані про дату та місце народження співпадають з даними зазначеними у свідоцтві про шлюб батьків заявника; державний акт на право власності на земельну ділянку від 14 травня 2004 року серії ПЛ № 029809, виданий на ім`я [PERSON] , відповідно до якого прізвище заявника співпадає з прізвищем матері; свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства від 05 травня 2006 року № 310053, видане на ім`я [PERSON] , в якому дані про паспорт власника співпадають з відомостями зазначеними в паспорті [PERSON] ; договір дарування від 29 грудня 1997 року серії [NUMBER] , в якому прізвище обдарованої зазначено як « [PERSON] »; акт опитування жителів села Мацківці Лубенського району Полтавської області від 18 квітня 2025 року; паспорт [PERSON] який є чоловіком померлої, в якому його прізвище зазначено саме як « [PERSON] ». Рух справи Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2025 року справу № 539/2225/25 передано судді Пилипчуку М. М. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 травня 2025 року заяву [PERSON] залишено без руху. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 травня 2025 року прийнято до розгляду заяву, відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи на 05 червня 2025 року за правилами окремого провадження, витребувано у приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Тищенко І. В. копію спадкової справи після смерті [PERSON] , якай померла [INFO] . На виконання ухвали від 25 травня 2025 року приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Тищенко І. В. 06 червня 2025 року надано до суду належним чином засвідчену копію спадкової справи. Від приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Тищенко І. В. надійшли заяви про розгляд справи за її відсутності, в яких вказувала, що проти позову не заперечує, покладається на розсуд суду. 15 липня 2025 року [PERSON] надав до суду заяву, в якій підтверджує викладені в заяві обставини, проти задоволення заяви не заперечує, просив розгляд справи провести без його участі. 28 липня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області - Євтушевського М. О. надійшла заява в якій просив розгляд справи провести без його участі. Представник [PERSON] - адвокат Антіхович В. В. 29 липня 2025 року подав до суду заяву про розгляд справи без участі [PERSON] та її представника. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини першої статті 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 04 серпня 2025 року. Фактичні обставини справи, встановлені судом Суд встановив, що [PERSON] народилася [INFO] у селі Мацківці Лубенського району Полтавської області, про що зроблений відповідний запис № 10 у свідоцтві про народження, виданого повторно 23 травня 2011 року, серії [NUMBER] . Батьками [PERSON] у свідоцтві про народження вказано [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати). За змістом паспорта № [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] у селі Мацківці Лубенського району Полтавської області. У картці фізичної особи - платника податків зазначено, що [PERSON] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] , дата реєстрації у Державному реєстрі фізичних осіб - 27 листопада 2009 року. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] зареєстрована у будинку [ADDRESS] . За змістом свідоцтва про одруження, виданого повторно 07 березня 2008 року, серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружилися 18 лютого 1995 року, про що Виконавчим комітетом Мацківської сільської ради Лубенського району Полтавської області зроблений запис № 02. У паспорті, який видано 23 грудня 1997 року, серії [NUMBER] прізвище матері заявника вказано [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть від 09 січня 2025 року серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , місце смерті - село Мацківці Лубенського району Полтавської області. В Державному акті на право власності на земельну ділянку від 14 травня 2004 року серії ПЛ № 029809, в графі прізвище ім`я по батькові власника зазначено [PERSON] . Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства від 05 травня 2006 року серії ПО № 310053 видано Мацківськовською сільською радою на [PERSON] . У договорі дарування від 29 грудня 1997 року серії НВ № 0410969, прізвище обдарованої зазначено як « [PERSON] ». Відповідно до акта опитування жителів села Мацківці Лубенського району Полтавської області [PERSON] , [INFO] , яка проживає у будинку [ADDRESS] , є дочкою [PERSON] яка померла [INFO] . [PERSON] 30 квітня 2025 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON] . На виконання ухвали суду нотаріус направила до суду копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в якій знаходиться заява від 27 травня 2025 року № 35/2025, якою [PERSON] відмовився від належної йому частки в спадщині. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 липня 2025 року № 69/02-31 приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Тищенко І. В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] . У зазначеній постанові вказано, що приватний нотаріус Тищенко І. В., розглянувши документи, надані [PERSON] , що зареєстрована на [ADDRESS] , для оформлення спадщини за законом на майно, яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] , встановила, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена з наступних підстав: у свідоцтві про народження, в графі «мати» записано « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть записано « [PERSON] ». Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження визначений главами 1 і 6 розділу IV Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. До таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України). Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Суд може розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, у зв`язку з яким виникають юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Із системного аналізу частини шостої статті 294, статті 315 ЦПК України вбачається, що за наявності спору про право суд в порядку позовного провадження може розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й факти родинних відносин, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення або особа не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факти, що мають юридичне значення. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права. Визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 760/5425/17 вказано, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Матеріли справи не містять доказів існування спору про право на спадкове майно між заявником та будь-якою іншою особою. Обґрунтовуючи заявлені у справі вимоги, заявник вказувала, що спадкодавець є її матір`ю, що підтверджується, поданими до суду доказами. Фактично відмінність в одній букві у прізвищі матері заявника унеможливлює прийняття нею спадщини. Звернула увагу, що інший спадкоємець за законом першої черги (батько заявника та чоловік спадкодавця) відмовився від спадщини. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У справах про встановлення фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів, суд може брати до уваги всі передбачені законом засоби доказування, серед яких показання свідків, що пояснюється відсутністю письмових доказів, які б посвідчували такі факти. Зібраними у справі доказами підтверджено факт родинних відносин заявника з її матір`ю [PERSON] . Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. При цьому процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість виникнення у майбутньому (постанова Верховного Суду від 01 жовтня 2024 року у справі № 570/5695/23). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що встановлення факту родинних зв`язків, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , є необхідним для реалізації останньою права на спадкування. Також не було встановлено, що наявні заперечення від інших осіб проти доводів [PERSON] про те, що її матір`ю є [PERSON] . Крім того, у матеріалах справи відсутні докази, що задоволення цієї заяви впливає на права та обов`язки інших осіб, обмежує їх у правах на спадкування. Громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною їй земельною ділянкою з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК України; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Судом встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 029809, виданий на підставі розпорядження голови Лубенської районної державної адміністрації від 25 лютого 2004 року № 78, де в графі прізвище ім`я по батькові власника зазначено [PERSON] , належить [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для [PERSON] , оскільки встановлення факту належності державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право на спадкування після смерті матері. Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи у позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (частина перша статті 319 ЦПК України). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що звернення заявника до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, від якого залежить реалізація його права на реалізацію спадкових прав, здійснено у спосіб, передбачений законом. Суд вважає, що факти, про які просить заявник, встановлені в ході судового розгляду і підтверджуються доданими до заяви доказами, тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved