Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним позовом, який обґрунтовує тим, що він з відповідачем з 02.07.2024 року перебувають у шлюбі. Тривай час вони проживали без реєстрації шлюбу і за цей період у них народилися двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що протягом останніх декількох місяців стосунки між ним та відповідачем розрадились, зникла любов, взаєморозуміння і повага, стали частими сварки. Декілька місяців сторони не підтримують подружніх стосунків, шлюб фактично припинив своє існування. З урахуванням наведеного позивач просить розірвати шлюбу між ним та відповідачем. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.06.2025 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, однак подав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, строк на примирення просить не надавати. Відповідач\~ в судове засідання не з`явилася будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, при цьому також подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 02 липня 2024 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Оноківської сільської ради складено відповідний актовий запис № 23, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 02.07.2024 року. У сторін народилися двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.02.2012 року та донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.05.2016 року. Приписами ст.110\~СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Як встановлено у судовому засіданні, подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін. Стаття 51\~Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Спору щодо поділу спільного майна позивачем не заявлялося. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно ч.1, ч.2 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved