Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 22.04.2025 року представник позивача звернулась до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії, заборгованість із плати за абонентське обслуговування, інфляційні втрати, 3% річних та пеню, а всього 88115,03 грн, а також судовий збір. Позов обґрунтовано обставинами: Акціонерне товариство\~«Криворізька теплоцентраль»\~за специфікою\~своєї виробничої\~діяльності надає\~послугу з\~централізованого опалення/постачання\~теплової енергії\~населенню (споживачам),\~в тому\~числі відповідачу\~за адресою: [ADDRESS] . Відповідач оплату за отримані послуги належним чином не здійснював, у зв`язку з чим за період з 01.10.2015 по 31.10.2024 виникла заборгованість за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 59631,76 грн, а також заборгованість із плати за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.10.2024 в розмірі 288,96 грн. Позивачем нараховані інфляційні втрати в розмірі 21161,86 грн, 3% річних у розмірі 6113,68 грн та пеня в розмірі 918,77, - за період з 01.10.2015 по 31.10.2024 грн. Позиція відповідача 03.06.2025 від відповідача надійшла письмова заява, в якій останній просить долучити документи, що підтверджують неможливість оплати заборгованості, а саме довідку МСЕК про встановлення інвалідності другої групи з 01.08.2022. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 22.04.2025 позовна заява надійшла до суду разом із клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. 28.04.2025 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху. 06.05.2025 надійшла заява про усунення недоліків. 07.05.2025 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 03.06.2025 від відповідача надійшла письмова заява про неможливість оплати заборгованості. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих комунальних послуг. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» надає послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню (споживачам). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 14.05.2008 та є споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надає позивач. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Позивачем відповідно до тарифів на теплову енергію постачалася теплова енергія до житла відповідача, однак останній вчасно та в повному обсязі оплату за надані послуги не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до детального розрахунку заборгованості за період з 01.10.2015 по 31.10.2024 за вказаною адресою нараховано 72035,67 грн за постачання теплової енергії. За цей період споживачем було проведено оплат на суму 5835,15 грн. З урахуванням проведених перерахунків та субсидій, заборгованість становить 59631,76 грн. Заборгованість із сплати за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.10.2024 склала 288,96 грн. Внаслідок порушення\~відповідачем вимог\~чинного законодавствапозивачем за період з жовтня 2015 року по березень 2024 року здійснено нарахування інфляційних втрат в розмірі 21161,86 грн; 3% річних за період з жовтня 2015 по березень 2024 в розмірі 6113,68 грн; пені за період з листопада 2021 по березень 2024 року в розмірі 918,77 грн. Правильність нарахування підтверджується відповідними розрахунками. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду повідомлені належним чином. Від представника позивача разом з позовом надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач\~фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 1, 5 частини другої\~статті 7 зазначеного Закону\~встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1\~ст. 9 Закону № 2189-VIII\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Нормою ч.5\~ст.13\~вказаного Закону\~(із\~змінами)\~передбачено,\~що плата\~виконавцю комунальної\~послуги складається\~з плати\~за послугу\~та плати\~за абонентське\~обслуговування. Після опублікування позивачем 01.10.2021 Типового індивідуального договору про надання послугу з постачання теплової енергії та відсутності заперечень споживачів щодо обрання такої моделі договірних відносин, з 01.11.2021 вважається що такий договір укладено між позивачем і відповідачем. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 26\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» у\~разі несвоєчасного\~здійснення платежів\~за житлово-комунальні\~послуги споживач\~зобов`язаний сплатити\~пеню в\~розмірі,\~встановленому в\~договорі,\~але не\~вище 0,01\~відсотка суми\~боргу за\~кожен день\~прострочення.\~Загальний розмір\~сплаченої пені\~не може\~перевищувати 100\~відсотків загальної\~суми боргу.\~Аналогічне положення\~щодо стягнення\~пені міститься\~у пункті\~45\~Типового індивідуального\~договору про\~надання послуги з постачання теплової енергії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. V. Висновки суду\~та мотиви\~прийнятого рішення. На підставі\~ст.ст.12,\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Встановлено, що позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, доводи позивача щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення заборгованості з оплати за надані позивачем послуги за адресою: [ADDRESS] в розмірі 59631,76 грн за постачання теплової енергії, на яку нараховано пеню, а також 288,96 грн за абонентське обслуговування. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями ч.2 ст. 625 ЦК України. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що відповідач не виконує покладені на нього законом обов`язки з оплати за надані комунальні послуги, своїми неправомірними діями завдає позивачеві збитків, тому право позивача є порушеним і підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості, плати за абонентське обслуговування, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені. Щодо посилання відповідача на не, що він є особою з інвалідністю з дитинства другої групи, суд не може врахувати цей факт як такий, що звільняє від обов`язку оплату комунальних послуг. Водночас суд зауважує, що відповідач має право звернутися до суду з метою відстрочення або розстрочення виконання рішення в порядку ст. 267 ЦПК України. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до правової позиції ВСУ від 01.03.2017 у справі № 703/686/15-ц з відповідача який є інвалідом ІІ групи, судовий збір не стягується навіть у разі, якщо рішення ухвалено не на його користь. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ч. 6 статті 141 ЦПК України, зокрема якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Судом встановлено, що відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ від 20.07.2022, [PERSON] є інвалідом ІІ групи безтерміново. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем зі сплати судового збору компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved