Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Представник позивача Пархоменко Марія Анатоліївна, діючи на підставі довіреності № 2602/25-01 від 26.02.2025 та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», 22 травня 2025 року, в системі «Електронний суд», звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача, [PERSON] , заборгованості за кредитним договором № 10.11.2024-100000787 від 11.11.2024 у розмірі 20762 грн та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 10.11.2024-100000787 від 11.11.2024 року щодо порядку та строків погашення кредиту, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 20762,00 грн. Чернігівський районний суд Чернігівської області своєю ухвалою від 28 травня 2025 року відкрив провадження по справі та призначив справу до судового розгляду . Представник позивача в судове засідання не з`явився. У прохальній частині позовної заяви міститься письмове клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 5 зворот.). Згідно з положеннями ч. 3ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з нього тіла кредиту та відсотків. Із сумою пені не погодився, посилаючись на введення воєнного стану в країні. Зазначив, що частково погашав кредит, але скрутне матеріальне становище, обумовлене маленькою пенсією, унеможливило подальше погашення кредитної заборгованості. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, суд встановив наступне. 11 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (кредитодавець за умовами договору, позивач у справі) та фізичною особою - [PERSON] (позичальник за умовами договору, відповідач у справі) укладено кредитний договір (оферти) № 10.11.2024-100000787, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. (а. с.14-20). Відповідно до Заявки до кредитного договору, яка є невід`ємною його частиною, сторони погодили, що сума кредиту 9000,00 грн, строк, на який надається кредит 140 днів з дати його надання, фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі комісія, економічна сутність плата за надання кредиту) 20% від суми кредиту та дорівнює 1800,00 грн. Дата повернення кредиту 30.03.2025 року . Проценти (економічна сутність плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредит та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді (п.11. Заявки). Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсоткову значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту (п.7.Заявки). Графік платежів: проценти, розраховані вищевказаним способом за черговий період, сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту сплачується 10 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у розмірах визначених у графіку (п. 12 Заявки). Договором встановлена неустойка в розмірі 90,00 грн , що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання( п. 15 Заявки). Відповідачем підписано 11.11.2024 електронним ідентифікатором (код з смс-повідомленням) Е326 Кредитний договір (оферта), Заявка на отримання кредиту, 10.11.2024 підписано електронним ідентифікатором (код з смс-повідомленням) А326 - Паспорт споживчого кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та перераховано на його рахунок кошти у розмірі 9000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. За своєю правовою природою правовідносини, які виникли між сторонами у справі є кредитними, а тому вони підпадають під правове регулювання норм §2глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Позивач 11.11.2024 року о 17 год 35 хв. перерахував відповідачу кредитні кошти в розмірі 9000,00 гривень на зазначену відповідачем у заявці платіжну карту [NUMBER] за допомогою системи iPay, номер транзакції 563488374 ( а.с 11), з чого слідує, що свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, отримавши такі кредитні кошти. У подальшому, відповідач частково погашав заборгованість за кредитом, однак не повернув у повному обсязі кредитні кошти, а відповідно не виконав грошові зобов`язання перед позивачем. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. В силу ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивачем зазначено про виконання своїх зобов`язань за умовами договору у повному обсязі та надано відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Так, згідно з розрахунком позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором № 10.11.2024-100000787 від 11 листопада 2024 року становить 20 762,32 грн, з яких: 8 576,93 грн заборгованість по тілу кредиту; 8 405,39 грн - заборгованість за процентами, 3 780,00 грн - неустойка. Проценти по кредиту нараховані за період з 11 листопада 2024 року по 30 березня 2025 року (а. с. 10). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами першою, другою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Доказів розірвання або визнання недійсним кредитного договору № 10.11.2024-100000787 від 11 листопада 2024 року в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу ст.629 Цивільного кодексу України зазначений договір є обов`язковим для виконання сторонами, що також не оспорювалось жодною із сторін в ході розгляду справи. Звертаючись до суду, позивачем надані належні, достатні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, а саме, кредитний договір, оформлений та підписаний його сторонами в установленому законом порядку, первинні бухгалтерські документи про зарахування на рахунок позичальника визначених договором коштів (зокрема, квитанція про перерахунок коштів). Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачем не спростований, будь-яких нових нарахувань кредитної заборгованості поза межами строку дії кредитного договру позивач не проводив. У свою чергу, відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доводів та вимог позивача щодо розміру заборгованості суду не надано. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України). Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У протилежному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь іншої сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що відповідачем порушені взяті зобов`язання щодо порядку та строків оплати за кредитним договором № 10.11.2024-100000787 від 11 листопада 2024 року, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню: 8576,93 грн - заборгованість по тілу кредиту та 8405,39 грн- заборгованість за процентами. Натомість, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача заборгованості за неустойкою в розмірі 3780,00 грн задоволенню не підлягає з огляду на таке. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на території України введений воєнний стан. В подальшому він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного договору позику, так і на час розгляду цієї справи. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, неустойка в сумі 3780,00 грн йому не може бути нарахована у будь-якому випадку, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи, що відповідачем порушені взяті зобов`язання щодо порядку та строків оплати за кредитним договором № 10.11.2024-100000787 від 11 листопада 2024 року, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 16982,32 грн, яка складається з: 8576,93 грн суми заборгованості за основною сумою боргу та 8405,39 грн суми заборгованості за відсотками. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № СЦ00016940 від 21.05.2025 керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка унормовує, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1981,54 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial