Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

У червні 2025 року позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Заярна\~М.А., звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Її батько як спадкоємець прийняв цей будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , але не оформив своїх спадкових прав. Факт прийняття спадщини за заповітом її батьком [PERSON] після смерті його матері [PERSON] підтверджується фактом реєстрації з померлою на час відкриття спадщини за однією адресою. Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, як донька померлого батька, своєчасно прийняла спадщину після його смерті, звернувшись з відповідною заявою до Запорізької районної державної нотаріальної контори. При оформленні прав на спадкове майно нотаріусом встановлено, що правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок відсутні, у зв`язку з чим державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому позивачка вимушена звернутись до суду із вказаним позовом. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] . 12.06.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, а також даною ухвалою задоволено клопотання представника позивача адвоката Заярної М.А. та витребувано з Запорізької районної державної нотаріальної контори копію спадкові справи в відношенні [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] . 26.06.2025 на виконання ухвали суду з Запорізької районної державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла копія спадкової справи відносно [PERSON] , а також інформація, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ніхто із спадкоємців на прийняття спадщини не звертався, спадкова справа не відкривалась. 29.07.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Заярна М.А. до суду не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином. 04.08.2025 представник позивача [PERSON] адвокат Заярна М.А. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позовні вимоги задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача\~територіальної громади в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. 27.06.2025 до суду було подане клопотання розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі, неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з приписами\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено наступні обставини справи. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 07.02.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, відповідний актовий запис № 40 (а.с. 13). Відповідно до заповіту [PERSON] , посвідченого 03.06.2005 секретарем виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області Рибак С.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 266, все її майно, що буде їй належати на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с. 50). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 07.05.2013 Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області, відповідний актовий запис № 05 (а.с. 9). Згідно до довідки виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького районну Запорізької області № 455/13-26 від 02.10.2024, померла [PERSON] , [INFO] постійно мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 04.11.1929 по день смерті [INFO] . Разом з нею за вказаною адресою на день смерті спадкодавця був зареєстрований син [PERSON] , [INFO] (зареєстрований буз з 04.02.1989 по день смерті [INFO] ) (а.с. 15). Отже, факт того, що [PERSON] \~\~прийняв спадщину після смерті матері\~\~ [PERSON] \~\~та фактично вступив в управління та\~\~володіння спадковим майном, підтверджується довідкою виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького районну Запорізької області № 455/13-26 від 02.10.2024, якою підтверджено факт реєстрації [PERSON] за однією адресою з [PERSON] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького районну Запорізької області № 454/13-26 від 02.10.2024, померлий [PERSON] , [INFO] постійно мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 04.02.1989 по день смерті [INFO] . За вище вказаною адресою на день смерті спадкодавця був зареєстрований один (а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, у тому числі, у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відношення позивачки до спадкоємців першої черги підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 01.02.1973 Долинською сільською радою Запорізької області, за змістом якого батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 13.09.1991 Ленінським відділом РАЦС м. Запоріжжя, [PERSON] 13.09.1991 уклала шлюб із [PERSON] , актовий запис № 1068 та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 12). Відповідно до витягу (виписки) з погосподарської книги № 13-26/466 від 03.10.2024, виданого старостою Розумівського старостинського округу Долинської сільської ради Запорізького районну Запорізької області Брехер С., згідно записів погосподарської книги № 15 Долинської сільської ради, особовий рахунок № [NUMBER] за 2011-2015, житловий будинок [ADDRESS] числиться за [PERSON] (а.с. 17). Згідно з випискою з погосподарської книги членом домогосподарства за адресою: [ADDRESS] спочатку була [PERSON] , потім [PERSON] (а.с. 18). Згідно листа Запорізької районної державної нотаріальної контори № 809/02-14 від 19.06.2025 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ніхто із спадкоємців на прийняття спадщини не звертався, спадкова справа не відкривалась (а.с. 34). В матеріалах спадкової справи № 402/2013, відкритої 26.09.2013 Запорізької районної державної нотаріальної контори вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , за законом, як спадкоємець першої черги донька, прийняла лише позивач [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позивач є єдиною спадкоємицею за законом на майно, належне [PERSON] . Згідно зі\~ст. 68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за заповітом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 р. 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до вимог\~ст. 49 Закону України «Про нотаріат», у разі неподання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову. Відповідно до копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори державного нотаріуса Кравцової Л.М. вих. №\~1181/02-31 від 26.09.2024 позивачу [PERSON] відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок [ADDRESS] (а.с. 10). Причиною для відмови у вчиненні вищевказаної нотаріальної дії стало те, що документи, потрібні для вчинення нотаріальної дії, надані не були, а саме відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок [PERSON] та [PERSON] , право власності не зареєстровано. Відповідно до п. 23\~Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд враховує, що відсутність у померлої особи [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно не позбавляє його спадкоємців права на спадщину та не може свідчити про те, що спадкодавець не прийняв спадщину після смерті своїх батьків. Законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. До складу спадщини може входити нерухоме майно спадкодавця, право власності на яке належним чином не зареєстроване, проте набуття такого права власності відбулося з дотриманням чинного законодавства (Постанова КЦС ВС від 30 жовтня 2019 року в справі № 289/1818/16-ц). Прийняття позивачкою спадщини після смерті батька, відбулося шляхом звернення до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Згідно зі ст.\~1216,\~1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається після смерті особи. Приписами\~ст. 1258 ЦК України\~встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1\~статті 1297 ЦК України\~встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, яка була чинною до 07.07.1994, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання\~постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 № 105\~у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. З аналізу положень\~Конституції України\~та\~Цивільного кодексу України\~вбачається, що не потребує введення в експлуатацію нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992, при набутті права власності на такі об`єкти. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. За змістом інформації Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 6181 від 03.09.2024, в матеріалах інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , правовстановлюючі документи не містяться (а.с. 19). Відповідно до технічного паспорту, складеного ФОП [PERSON] 02.09.2024 будівлі та споруди, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , а саме: житловий будинок літ. «А» рік побудови 1960, площею 52,40 кв.м., прибудова літ. «а», рік побудови 1965, площею 17,40 кв.м., літня кухня літ. «Б», рік побудови 1970, площею 41,50 кв.м., прибудова літ. «б», рік побудови 1970, площею 11,00 кв.м., сарай літ. «В», рік побудови 1935, площею 20,20 кв.м., сарай літ. «В1», рік побудови 1935, площею 12,80 кв.м., вбиральня літ. «Г», рік побудови 1977, площею 1,00 кв.м., душ літ. «Е», рік побудови 1991, площею 1,00 кв.м., навіс літ. «Ж», рік побудови 1991, площею 12,20 кв.м., навіс літ. «З», рік побудови 1991, площею 9,70 кв.м., навіс літ. «И», рік побудови 1991, площею 7,50 кв.м., сарай літ. «К», рік побудови 1991, площею 9,30 кв.м., водопровід № 1, паркан № 2, яма зливна № 3 (а.с. 20-22). Таким чином,\~з урахуванням\~факту побудови\~у 1960-1991\~роках будинку\~з господарськими\~спорудами за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується технічним паспортом на будинок, та відповідно до приписів листа ВССУ від 16.05.2013, суд вважає, що за позивачем може бути визнане право власності на цей будинок в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст.\~25,\~30,\~346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Згідно\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, враховуючи те, що судом встановлено право позивача на спадщину, відкриту після смерті [PERSON] та неможливість оформити це право у відповідності до чинного законодавства у нотаріальному порядку через відсутність у неї відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд не вирішує, оскільки позивачем у позовній заяві не заявлено вимог про стягнення судового збору з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved