Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

У квітні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 24.12.2018 року у розмірі 99\~412,46 грн., яка виникла станом на 04.11.2024 року, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 99\~412,46 грн., а також позивач просив стягнути понесені судові витрати у розмірі 3\~028 грн. В обґрунтування позовних вимог АТ Універсал Банк посилався на те, що відповідач [PERSON] звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг №26206302128070 від 24.12.2018 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету - заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, в анкеті зазначено наступне: «6. Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 0315409CD9D24677048AED3667DAA4A748BC4D998FF277C5E34035DB06C781B358, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з договором. Також визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього Договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору». На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 70 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. АТ Універсал банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач своїх обов`язків за угодою не виконує, кредитні кошти відповідач отримав, витратив та не повертає, у зв`язку з чим станом на 04.11.2024 року утворилася заборгованість у сумі 99\~412,46 грн., у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 99\~412,46 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 24 квітня 2025 року вищевказану цивільну справу прийнято до свого провадження, у справі відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 24.04.2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. 30\~травня 2025\~року через\~систему «Електронний\~суд» від\~представника відповідача\~ адвоката\~Шелудько О.О.\~на адресу\~суду надійшов\~відзив на\~позовну заяву в якому\~остання проти\~задоволення позовних\~вимог заперечувала\~в повному\~обсязі,\~виходячи з\~наступного. Дійсно,\~ [PERSON] звернулась\~до Банку\~з метою\~отримання банківських\~послуг,\~у зв`язку\~із чим\~підписала Анкету\~ заяву\~до договору\~про надання\~банківських послуг\~від 24.12.2018\~року.\~Однак,\~умовами заяви\~(договору)\~не було\~передбачено права\~банку нараховувати\~проценти,\~штрафи та\~комісію на\~тіло кредиту.\~Також умовами\~підписаної анкети-заяви\~не було\~передбачено права\~банку на\~збільшення кредитного\~ліміту за\~рахунок нарахованих\~відсотків,\~внаслідок чого\~банком штучно\~було збільшено\~суму за\~основним боргом\~за рахунок\~безпідставно нарахованих\~відсотків.\~Зокрема перед\~пунктом 1\~Анкети-заяви\~зазначено,\~що клієнт\~бажає отримати\~кредитний ліміт\~на суму,\~вказану в\~додатку,\~проте відповідний\~додаток про\~надання кредиту\~не підписувався\~в зв`язку\~з відсутністю\~бажання отримувати\~кредитний ліміт. Доказів підписання\~позичальником Паспорту\~споживчого кредиту\~(що\~передбачено в\~п.\~3\~Анкети-заяви)\~до матеріалів\~справи не\~надано,\~хоча пунктом\~6\~Заяви-анкети\~відповідач створив\~електронний цифровий\~підпис.\~Позивачем не\~надається відповідна\~довідка чи\~протокол до\~електронного договору\~щодо його\~підписання за\~допомогою ЕЦП\~(електронного\~цифрового підпису). Умови і\~правила обслуговування\~в АТ\~"Унверсал\~банк"\~при наданні\~банківських послуг\~щодо продуктів\~monobank\~відповідач також\~не підписувала. Відповідач дійсно\~отримувала карту\~Монобанку для\~особистих потреб\~та розрахунків,\~без встановлення\~кредитного ліміту.\~Якщо кредитний\~ліміт і\~встановлювався,\~то банком\~в односторонньому\~порядку,\~про що\~позичальник згоди\~не надавала. Анкета-заява\~на отримання\~картки не\~містить посилань\~на відсоткову\~ставку,\~суму кредиту,\~будь-які\~інші істотні\~умови кредитного\~договору,\~оскільки клієнт\~виявив бажання\~лише про\~отримання платіжної\~картки для\~власних розрахунків,\~а не\~отримання кредиту\~чи кредитного\~ліміту. Таким чином, Позивачем належними та допустимими доказами не доведено існування між сторонами зобов`язань за кредитним правовідношенням та наявності взагалі заборгованості за договором від 24.12.2018 року. 26\~червня 2025\~року через\~систему «Електронний\~суд» від\~представника позивача\~ адвоката\~Ушакевич М.П.\~на адресу\~суду надійшла\~відповідь на\~відзив.\~Так,\~позивач вказує,\~що АТ\~«Універсал Банк»\~вважає зазначені\~у відзиві\~доводи необґрунтованими\~і безпідставними\~та такими,\~що не\~підлягають задоволенню,\~зважаючи на\~наступне. Відповідно до\~Розділу II\~Умов і\~правил,\~Клієнт погоджується\~з тим,\~що Кредитний\~ліміт встановлюється\~за рішенням\~Банку,\~і Клієнт\~дає право\~Банку в\~будь-який\~момент змінити\~(зменшити,\~збільшити або\~анулювати)\~кредитний ліміт.\~Твердження Відповідача\~про те,\~що кредитний\~ліміт було\~встановлено Банком\~в односторонньому\~порядку,\~спростовується Випискою\~про рух\~коштів від\~17.06.2025\~р.,\~підписаною операційним\~директором [PERSON] \~та засвідченою\~печаткою Банку.\~Із виписки\~вбачається,\~що кредитний\~ліміт неодноразово\~змінювався,\~зокрема:\~-\~18.04.2019\~р.\~було підвищено\~на 5\~000,\~00\~грн.,\~-\~29.05.2019\~р.\~підвищено знову\~на 5\~000,\~00\~грн.,\~-\~13.06.2019\~р.\~підвищено на\~30\~000,00\~грн. Клієнт,\~здійснюючи розрахунки\~за товари\~та послуги\~та/або\~отримуючи готівкові\~кошти з\~використанням Платіжної\~картки після\~встановлення або\~зміни кредитного\~ліміту,\~підтверджує свою\~згоду з\~його встановленням.\~Оскільки відповідальність\~клієнта за\~використання кредитного\~ліміту настає\~лише з\~моменту фактичного\~використання таких\~коштів. Про отримання\~кредитних коштів\~свідчить і\~той факт,\~що Відповідач\~періодично здійснював\~погашення кредиту\~відповідно до\~Розрахунку заборгованості\~та Виписки\~про рух\~коштів. Тож позивач\~звертає увагу\~Суду,\~що Відповідач\~отримав від\~Банку кредитні\~кошти,\~використав їх\~та не\~повернув. Слід також\~відзначити,\~що Договір\~про надання\~банківських послуг\~«MONOBANK»\~складається з:\~Умов і\~правил обслуговування\~в АТ\~«Універсал Банк»;\~Анкети-заяви\~до Договору;\~Паспорту споживчого\~кредиту;\~Таблиці обчислення\~загальної вартості\~кредиту;\~Інформації щодо\~відкриття рахунку\~та випуску\~електронного платіжного\~засобу (за\~наявності);\~Тарифів. Перед підписанням\~Анкети-заяви\~Відповідач мав\~можливість ознайомитися\~з усіма\~умовами Договору.\~Після ознайомлення\~Клієнт погодився\~з ними\~та підтвердив\~це підписом.\~Крім того,\~у мобільному\~додатку Клієнта\~міститься інформація\~щодо кредитного\~ліміту,\~Тарифів,\~Паспорта споживчого\~кредиту та\~приклади,\~що сприяють\~повному розумінню\~прав та\~обов`язків Позичальника. Підписана Анкета-заява передбачає, зокрема: 1. Прохання Клієнта щодо відкриття поточного рахунку № [NUMBER] (п. 1 Анкети-заяви); 2. Визначення порядку надання кредитних коштів встановлення кредитного ліміту на поточному рахунку у сумі, яка самостійно визначається Клієнтом у мобільному додатку (п. 2 Анкети-заяви); 3. Умови кредитування, а саме: процентна ставка у розмірі 3,2% на місяць у разі прострочення сплати поточної заборгованості понад 62 дні, або ставка у розмірі 0,00001% за програмою пільгового періоду при своєчасному виконанні зобов`язань (п. 4 Паспорту споживчого кредиту MONOBANK ). Окрім того, позивач наголошує, що виписка про рух коштів по картці є підтвердженням актуальності та достовірності наданого разом із позовною заявою Розрахунку заборгованості, що підтверджує порушення грошового зобов`язання Відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дослідивши позицію сторін, викладену у заявах по суті справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що 24.12.2018 року [PERSON] звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг (а.с.24). Відповідно до п. 2 зазначеної Анкети-Заяви [PERSON] погодилась що Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, який вона підтверджує та зобов`язується виконувати його. В пункті 3 Анкети-Заяви відповідач погодилась, що підписанням цього Договору, підтверджує, що вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку. Також підтвердила, що вищевказані документи їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Погодилась з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Повідомлення про зміну дозволеного кредитного ліміту Банк надсилає Клієнту у мобільний застосунок (пункт 3 Анкети-заяви). Відповідач в п. 9 Анкети-заяви підтвердила, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком її підпису . Згідно з п. 6 анкети-заяви [PERSON] просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнає, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Вона підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. В п. 7 анкети-заяви відповідач підтвердила про її ознайомлення з довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Також відповідачем надано право та доручено АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у АТ «Універсал Банк», без додаткових її розпоряджень, для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед АТ «Універсал Банк», що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та банком. Згідно з п. 11 анкети-заяви [PERSON] просила усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали відповідно до умов договору. Відповідно до Довідки про наявність рахунку від 16.12.2024 року, наданої позивачем, відповідачу [PERSON] відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні; розмір встановленого кредитного ліміту по поточному рахунку № [NUMBER] становить 70\~000 грн. (а.с.23). Позивач стверджує, що клієнт [PERSON] неодноразово змінювала розмір кредитного ліміту, зокрема: 18.04.2019 року було підвищено на 5\~000 грн.; 29.05.2019 року підвищено знову на 5\~000 грн.; 13.06.2019 року підвищено на 30 000 грн., на підтвердження чого надає виписку про рух коштів (а.с.119-140). Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 24.12.2018 року, [PERSON] станом на 04.11.2024 року має заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 99\~412,46 грн; загальний залишок заборгованості за відсотками 0,00 грн; заборгованість за пенею 0,00 грн, судовий збір 0,00 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн. (а.с.12-22). Так, з виписки про деталізований рух коштів карткового рахунку, відкритого позивачем на підставі вищенаведеної Анкети-заяви, наданого суду АТ «Універсал Банк» вбачається, що відповідач [PERSON] систематично отримувала та використовувала кредитні кошти, в тому числі для здійснення купівлі товарів, розрахунку за послуги, також відповідач періодично поповнювала цей рахунок (а.с.119-140). Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із вимог ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Згідно із вимогами п.2 ч.1 ст.208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. ст. 3, 6, 11, 525, 627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України). Згідно вимог ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Частиною 3 ст. 642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Нормою статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, що визначені змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Положеннями частини 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно із вимогами ст. 1054 ЦК України, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг 24.12.2018 року заповнила і підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи [PERSON] , зокрема дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта [PERSON] , які скопійовані і надані до анкети в електронному вигляді. У анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Відтак суд вважає встановленим той факт, що між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти на умовах їх повернення. Позичальник умови договору належним чином не виконує, оскільки кредитні кошти витратила, після чого їх кредитору не повернула. Внаслідок цього, право банка на повернення його власності - кредитних коштів, порушено, а тому підлягає судовому захисту. Банк має право вимагати стягнення заборгованості з [PERSON] і реалізував це право, звернувшись до суду. Позивачем на підтвердження його вимог надано Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів монобанк з додатками у вигляді Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту (а.с.28-55). Проте, враховуючи відсутність підпису відповідача, наданий позивачем витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» не є доказом того, що саме такі умови та правила розуміла відповідач, ознайомилась і погодилась із ним, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», а також те, що вказані документи, на момент отримання їх відповідачем, взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені та штрафів за порушення строків виконання зобов`язання із повернення кредиту, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Роздруківка із сайту банку належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й постановою Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Також, у постанові від 03 липня 2019 року у справі №14-131цс19 Верховним Судом викладена правова позиція про неможливість застосування до аналогічних спірних правовідносин норм, що викладені у ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку (www.monobank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк», як з моменту виникнення спірних правовідносин, так і до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Внаслідок цього, кредитор міг додати до позовної заяви Витяг із Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих суду доказів про конкретні, запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися судом як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. В даному випадку Анкета-заява позичальника не містить умов та порядку нарахування відсотків, пені та штрафів у випадку порушення строку виконання основного зобов`язання. Внаслідок наведених вище норм матеріального права та правових позицій Верховного Суду, вважати розмір заборгованості за порушення грошового зобов`язання, що визначені у наданих суду витягах із Умов та правил надання банківських послуг, неможливо. Розрахунок заборгованості, сам по собі, без надання доказів погодження розміру відсоткової ставки не може бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру. Так, дослідивши розрахунок заборгованості, суд не погоджується із визначеним АТ «Універсал Банк» розміром заборгованості, оскільки такий суперечить фактично встановленим обставинам справи. Обґрунтовуючи розмір заборгованості, АТ «Універсал Банк» просив стягнути на його користь з [PERSON] 99\~412,46 грн. як тіло кредиту, при цьому до позовної заяви надав анкету-заяву від 24.12.2018 року, розрахунок заборгованості за договором, в обґрунтування розміру проведених нарахувань тарифи, паспорт споживчого кредиту та виписку по руху коштів з яких вбачається, що відповідач користувався грошима та частково погашав заборгованість за кредитним договором. В даному випадку Анкета-заява позичальника не містить умов та порядку нарахування відсотків, пені та штрафів у випадку порушення строку виконання основного зобов`язання. Отже, вважати розмір заборгованості за порушення грошового зобов`язання, що визначені у наданих суду витягах із Умов та правил надання банківських послуг, неможливо. Розрахунок заборгованості, сам по собі, без надання доказів погодження розміру відсоткової ставки не може бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за договором б\\н від 24.12.2018 року заборгованість відповідача за тілом кредиту станом на 04.11.2024 становить 99\~412,46 грн. Водночас,\~як вбачається\~з виписки\~по картковому\~рахунку відповідача\~від 17.06.2025\~року,\~заборгованість станом\~на 17.06.2025\~року складає\~73\~290,46\~грн.;\~баланс на\~початок періоду\~ 5\~000\~грн.;\~баланс на\~кінець періоду\~ (мінус)-24\~290,46\~грн.;\~сума витрат\~за період\~склала 452\~528,69\~грн.;\~сума зарахувань\~за період\~ 379\~238,23\~грн. Отже, сума коштів, яка не була повернута Банку становить 73\~290,46 грн. (452\~528,69 грн.\~ 379\~238,23 грн. = 73 290,46 грн). Однак, з наданого АТ «Універсал Банк» розрахунку вбачається, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором визначено з урахуванням відсотків, а тому цей розрахунок не є належним доказом щодо розміру коштів, які фактично отримані позичальником, та його заборгованості. Згідно вказаного розрахунку за період з 31.05.2019 року по 04.11.2024 року (стовпчик «Сплачено відсотків») позивачем зараховано на погашення відсотків суму в розмірі 157\~890,32 грн. З наданої суду виписки коштів по картці відповідача від 17.06.2025 року вбачається, що банк нараховував відповідачу відсотки та списував їх з рахунку, збільшуючи заборгованість за тілом кредиту. Всього було нараховано та списано 157\~890,32 грн. Так, банком не надано доказів погодження між сторонами розміру відсотків, а тому, відповідно, перевірити правомірність та правильність їх нарахування не є можливим. Чинним законодавством на позивача покладено обов`язок довести погодження між ним та позичальником усіх умов договору, і відповідно, виникнення у нього права на нарахування на підставі цих умов заборгованості. Факт використання кредитних коштів, часткове погашення заборгованості не свідчать про те, що відповідач погодився на нарахування відсотків, у порядку, який передбачений Умовами та правилами обслуговування в АТ «Універсал банк», та на якому наполягав позивач у позовній заяві. 03 липня 2019 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі № 342/180/17, в якій зробила висновок про те, що відсутність підпису позичальника на Умовах та правилах надання банківських послуг надає кредитору можливість додавати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. А, отже, для того, щоб Умови та правила банку були застосовані необхідно, щоб вони містили підпис позичальника. На час розгляду судом даної справи не існує інших судових рішень Великої Палати Верховного Суду, в яких було б відступлено від зазначеної правової позиції. Крім того, аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 156/268/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/105577983). Отже, заявлена до стягнення сума 99\~412,46 грн. не є заборгованістю за тілом кредиту, як вказує банк, оскільки вона частково сформована за рахунок нарахованих та списаних в односторонньому порядку відсотків. З урахуванням того, що сторонами не було погоджено розміру відсотків, списання банком відсотків на загальну суму 157\~890,32 грн. в рахунок збільшення заборгованості за тілом кредиту є безпідставним. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За умови доведення як факту отримання відповідачем коштів, так і користування ними, саме на останньому лежить процесуальний обов`язок спростувати наявність решти заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит. Оскільки в анкеті-заяві від 24.12.2018 року процентна ставка та строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то списання банком у першу чергу внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом є неправомірним та безпідставним. Ці кошти підлягають зарахуванню на погашення тіла кредиту. Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20, провадження № 61-2498св22. Як вбачається з виписки про рух коштів по картці від 17.06.2025 року щодо [PERSON] , частину із сплачених коштів банком, а саме 157\~890,32 грн., що перевищують максимальний розмір кредитного ліміту, банком безпідставно було спрямовано на погашення відсотків, тоді як анкета-заява від 24.12.2018 року не містить домовленості сторін про сплату відсотків та інших платежів, а також умов щодо відповідальності за порушення виконання зобов`язання. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 09.01.2020 у справі №643/5521/19, у п.47 зазначено, що «встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту». Приймаючи до уваги, що позивач безпідставно нараховував відсотки за користування кредитом та їх погашення відбувалося за рахунок тіла кредиту, унаслідок чого тіло кредиту безпідставно збільшено банком на суму нарахованих відсотків, розмір списаних відсотків, неустойки перевищує заявлений позивачем розмір заборгованості за тілом кредиту, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч. 6 ст.81ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Правилами ст.80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частинами 1, 2 ст.89 ЦПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Беручи до уваги наведене вище, суд доходить висновку, що заявлені АТ «Універсал Банк» позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати по справі підлягають віднесенню на сторону позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed