Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

І. Зміст позовних вимог У січні 2025 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 126222 у розмірі 10 326,25 грн., за кредитним договором № 7404243 у розмірі 18 200,00 грн., за кредитним договором № 00738-12/2023 у розмірі 15 270,54 грн., за кредитним договором № 38179-12/2023 у розмірі 11 812,50 грн.. Позовна заява мотивована тим, що 26 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «КРЕДІТПЛЮС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 126222. Крім того, 24 грудня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7404243. Крім того, 01 грудня 2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00738-12/2023. Крім того, 24 грудня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 38179-12/2023. Відповідач умови договорів не виконала і має заборгованість по зазначених вище договорах. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 січня 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження Відповідач [PERSON] не погоджується з позовними вимогами ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та вважає їх необґрунтованими з наступних причин: Відповідач стверджує, що не отримувала належного повідомлення ані від первісних кредиторів (ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС", ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»), ані від Позивача (ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») про відступлення права вимоги за кредитними договорами. Відсутність такого належного повідомлення, на думку Відповідача, звільняє її від обов`язку виконувати зобов`язання перед новим кредитором або робить виконання зобов`язань первісному кредиторові належним. Відповідач вважає, що такі платежі, як "комісія за управління та обслуговування кредиту", є незаконними та такими, що суперечать інтересам споживача, оскільки вони не відповідають критеріям допустимих комісій, визначених законодавством та судовою практикою. Згідно з правовими висновками Верховного Суду (наприклад, постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 та постанова Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №202/5330/19), комісії, що не є платою за окрему, реальну послугу або дублюють інші платежі (як-то відсотки за користування кредитом), є неправомірними. На підставі вищевикладеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у повному обсязі. ІV. Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що 26 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «КРЕДІТПЛЮС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 126222 , відповідач отримав кредит у сумі 5 556,00 грн. строком на 70 днів. 26.12.2023 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту. Судом встановлено, що 14 червня 2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІТПЛЮС» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14062024. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 30.11.2024 року загальна заборгованість становить 10 326, 25 грн., з яких: 5 556,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 369,25 грн. - сума заборгованості за відсотками; 401,00 грн. - сума заборгованості за комісією. Крім того, 24 грудня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 7404243, відповідач отримав кредит у сумі 5 000, 00грн. строком на 360 днів. 24.12.2023 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту 27 вересня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27092024. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 30.11.2024 року загальна заборгованість становить 18 200,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 01 грудня 2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем було укладено кредитний договір № 00738-12/2023, відповідач отримав кредит у сумі 10 000,00 грн. строком на 360 днів. 01.12.2023 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту. 24 червня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24062024. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 30.11.2024 року загальна заборгованість становить 15 270,54 грн., з яких: 15 157,14 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 113,40 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 24 грудня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 38179-12/2023, відповідач отримав кредит у сумі 5 000,00 грн. строком на 120 днів. 24.12.2023 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту. 24 травня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24052024. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 30.11.2024 року загальна заборгованість становить 11 812,50грн., з яких: 3 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 312,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до змісту ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Незважаючи на те, що законодавство передбачає обов`язок боржника здійснити виконання новому кредиторові після отримання повідомлення, відсутність такого повідомлення не припиняє зобов`язання боржника як такого і не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. Боржник залишається зобов`язаним повернути кошти, отримані за кредитним договором. Подання позивачем позовної заяви до суду є належним повідомленням відповідача про перехід права вимоги. З моменту отримання копії позовної заяви відповідач достеменно знає, хто є новим кредитором і кому слід сплачувати борг. Позивач набув право вимоги на підставі відповідних договорів факторингу, що є законною підставою для заміни кредитора у зобов`язанні. Усі нараховані платежі, включаючи відсотки та комісії, були передбачені умовами укладених між первісними кредиторами та Відповідачем кредитних договорів. Відповідач, підписуючи ці договори, погодилася з умовами кредитування та зобов`язалася їх виконувати. Комісії, які є складовою частиною вартості кредиту та чітко передбачені умовами договору, є законними. У даному випадку, мова йде про відсотки та комісії, які є складовими загальної вартості заборгованості за кредитами, а не про приховані чи необґрунтовані платежі. Відповідач прийняла на себе зобов`язання щодо сплати цих платежів, що підтверджується її підписом на кредитних договорах. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, аргументи відповідача, викладені у відзиві, не можуть бути визнані такими, що спростовують обґрунтованість позовних вимог позивача. Заборгованість Відповідача перед Позивачем є доведеною та підлягає стягненню в повному обсязі згідно з позовними вимогами. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 126222 у розмірі 10 326,25 грн., за кредитним договором № 7404243 у розмірі 18 200,00 грн., за кредитним договором № 00738-12/2023 у розмірі 15 270,54 грн., за кредитним договором № 38179-12/2023 у розмірі 11 812,50 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved