Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

26 червня 2025 року позивач -\~Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АБЕКОР» (далі - ТОВ «ФК «АБЕКОР») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ Позовна заява обґрунтована тим, що 13 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «АБЕКОР» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №1265368, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6000 грн, строком на 80 днів з кінцевим терміном повернення до 02 березня 2025 року, процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від умов користування кредитом та становить: базова процентна ставка\~0.99% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом; основна процентна ставка 0.99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом. Позивач виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі, проте відповідач [PERSON] належним чином не виконувала взятих на себе обов`язків за кредитним договором, не здійснювала погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором. Посилаючись на наведені обставини, позивач ТОВ «ФК «АБЕКОР» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №1265368 від 13 грудня 2024 року у розмірі 10752 грн, яка складається з: 6000 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 4752 грн заборгованість за відсотками, понесені судові витрати, які складаються із витрат повязаних зі сплатою судового збору, у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрат повязаних з розглядом справи, а саме поштових витрат, у розмірі 76 грн. \~\~\~Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 30 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача ТОВ «ФК «АБЕКОР» в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.55), про причини неявки суду не повідомила, відзиву не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що 13 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «АБЕКОР» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №1265368 (а.с.9-20). Договір підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) w41589.\~ Пунктом 1.1. Договору визначено, що на умовах цього Договору, Кредитор надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно п.1.2. Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає: 6 000 грн. Тип кредиту\~- кредит. Відповідно до п.1.3. Договору строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до «02» березня 2024 року (включно). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для Позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується\~Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується виходячи з припущення, що Позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі/Графіку платежів. Положеннями п.п.1.3.1., п.1.3.2. Договору визначено, що кількість платежів\~складає - 2 платежі. Періодичність сплати платежів: 1-й платіж через 30 дн. (період, що починається з моменту укладення Договору та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати першого платежу, далі по тексту - перший період користування кредитом); 2-й платіж через 50 днів (період, що починається з наступного дня, що слідує за останнім днем першого періоду користування кредитом та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати другого платежу, (далі по тексту - другий період користування кредитом). Згідно до п.п.1.4.1., п.п.1.4.2. п.1.4. Договору, процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від умов користування кредитом та становить: Базова процентна ставка\~0.99% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом; Основна процентна ставка 0.99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом. Пунктами 1.5., п.1.6. Договору визначено, тип процентної ставки\~фіксована; цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно із п.1.7. Договору, денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 0.07% в день. Кошти кредиту надаються Кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , що емітована банком України (далі - платіжна картка) (п. 2.1. Договору). Відповідно до п. 2.1.1. Договору, сума кредиту (його частина) перераховується Кредитором протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: «13» грудня 2024 року або «14» грудня 2024 року. У випадку, якщо Кредитор здійснює перерахунок коштів не у день укладання Договору, а у наступні календарні дні, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п.1.3 Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий Графік платежів розміщується Кредитором в Особистому кабінеті. Порядок нарахування процентів визначений п.3.1. Договору, згідно якого нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту. Роз`яснення щодо процентів, порядок їх розрахунку: економічна сутність процентів - плата за користування кредитом; база для розрахунку процентів - залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня, протягом строку кредиту, крім дня надання кредиту, в який проценти нараховуються в момент надання кредиту за календарний день, в якому надано кредит; порядок обчислення процентів здійснюється відповідно до наступної формули: Проценти (за день користування кредитом) = «база для розрахунку процентів, з урахуванням умов п.3.2 Договору» помножити на «процентну ставку вказану в п.1.4 Договору, яка діє у відповідний період строку кредиту, з урахуванням умов Договору». Сума процентів розрахована за кожен день користування кредитом сумується. Кредитор зобов`язується надати Позичальникові в кредит грошові кошти в порядку та сумі, визначених цим Договором (п.5.1.1. Договору). Відповідно до п.5.3. Договору, Позичальник зобов`язується повернути Кредитору суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Положеннями п.9.2. Договору передбачено, що підписуючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що: перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2, 4, 5\~ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії»\~та розміщена на Сайті. Позичальником також було підписано додаток до Кредитного договору №1265368 від 13 грудня 2024 року, яким є Таблиця (Графік платежів) обчислення загальної вартості кредиту для Позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.17 зворот). Отже, [PERSON] здійснила дії, спрямовані на укладення кредитного договору, який є предметом позову, в установленому законом порядку вказаний договір недійсним не визнавався і є чинним. На виконання даного договору ТОВ «ФК «АБЕКОР», в цей же день позичальнику [PERSON] , було надано кредит, шляхом перерахування ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» 13.12.2024 20:43:01 6000 грн на платіжну картку клієнта: [NUMBER] , ІД операції: 1525909944, отримувач: АТ «СЕНС БАНК», призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ «ФК «АБЕКОР», що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №20070-1363-172216623 (а.с.22). Відповідач [PERSON] зобов`язання за Кредитним договором №1265368 від 13 грудня 2024 року не виконала, заборгованість, у строк, обумовлений договором не погасила, проценти за користування кредитними коштами та комісію не сплатила. Згідно наданого ТОВ «ФК «АБЕКОР» розрахунку [PERSON] має заборгованість у загальному розмірі 10752 грн, з яких заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 6000 грн, заборгованість за відсотками 4752 грн (а.с.25-26). Відповідно до\~ст.6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст.627 ЦК України). За змістом ст.ст.626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2\~ст.639 ЦК України). Абзац 2 ч.2\~ст.639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205,\~207 ЦК України). У\~ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1048 ЦК України). Частиною 2\~ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Як свідчать матеріали справи, договір укладено сторонами в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п.6 ч.1\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону). Відповідно до ч.3\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з приписами ст.12, ч.1,\~5-7\~ст.81, ч.1 ст.89 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як встановлено матеріалами справи Кредитний договір №1265368 від 13 грудня 2024 року укладено між сторонами в електронній формі, підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора та відправлення товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти Договір. Установивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем Договір не був би укладений сторонами, суд приходить висновку, що цей правочин відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Оскільки, кредитний договір відноситься до оспорюваних договорів, відповідач [PERSON] укладений кредитний договір не оспорювала ні в цілому, ні в будь-якій окремій його частині, а тому в силу вимог\~ст.204 ЦК України\~цей правочин є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена\~законом\~і він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Відповідач будь-яких доказів у спростування як факту укладення кредитного договору, так і заявленого до стягнення розміру заборгованості за кредитним договором не надав, чим не виконав покладеного на нього процесуального обов`язку, передбаченого\~ст.81 ЦПК України. Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним Договором. У Договорі сторонами погоджено всі його істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, умови кредитування. За таких обставин, суд приходе висновку про те, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «ФК «АБЕКОР», заборгованість за Кредитним договором №1265368 від 13 грудня 2024 року у розмірі 10752 грн, яка складається із: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 6000 грн та заборгованості за відсотками - 4752 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 та ч.2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовна заява подана ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», тому у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір»\~застосовується понижуючий коефіцієнт для обчислення судового збору. При звернені до суду ТОВ «ФК «АБЕКОР» було сплачено 2422 грн 40 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №1041 від 23 червня 2025 року (а.с.1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.4 ч.3\~ст.133 ЦПК України). Згідно ч.2\~ст.140 ЦПК України, розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. З фіскального чеку до відправлення №0110400594910 від 24 червня 2025 року вбачається, що ТОВ «ФК «АБЕКОР» було сплачено 75 грн, за відправлення 24 червня 2025 року відповідачу [PERSON] листа, за змістом опису вкладення: позовна заяви з додатками (а.с.31-33). Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрат пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, у розмірі 75 грн.

Outcome: approved