Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 010/0137/82/0092154 від 25.11.2011 року становить 42049 грн. 42 коп. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката 1400 грн. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з розглядом справи в суді: судовий збір в сумі 3028 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.11.2011 року між Акціонерним товариством Райффайзен Банк Авальта [PERSON] укладено договір № 010/0137/82/0092154, відповідно до якого Кредитодавець відкриває на ім`я Позичальника Картковий рахунок, зазначений в п.1.1 Договору, випускає та надає позичальнику платіжну картку, а також забезпечує розрахунки за операціями з Картками. Відповідно до умов Кредитного договору, розмір ліміту кредитування 2500 грн. 00 коп. Тривалість дії лімітування 24 місяці, процентна ставка 36,9%. 17.09.2013 року між Акціонерним товариством Райффайзен Банк Авальта [PERSON] укладено Додаткову угоду до Кредитного договору № 010/0137/82/0092154 від 25.11.2011 року, відповідно до якої Сторони вирішили змінити умови банківського Клієнта. Відповідно до умов Додаикової угоди, розмір поточного ліміту на дату початку кредитування складає 5400 грн.00 коп. Строк кредиту становить 48 місяців, що починається з 17.09.2013 року та закінчується 17.09.2017 року. Відповідно до вищеукладеного датою початку кредитування є 25.11.2011 рокуз кінцевим терміном повного погашення кредиту (з урахуванням пролонгації договору) до 17.09.2025 року. Факт надання Банком Позичальнику кредитних грошових коштів відповідно до умов Кредитного договору № 010/0137/82/0092154 від 25.11.2011 року та додаткової угоди до нього підтверджується копією Виписки рахунку , що підтверджує початок користування кредитом. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання перед Позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит, процентна ставка за користування Кредитом фіксована -30% річних. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості. 20.12.2022 року між Акціонерним товариством Райффайзен Банк Аваль та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС було укладено Договір про відступлення вимоги № 114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ Райффайзен Банк Аваль передає (відступає) за плату , а ТОВ Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС приймає належні Первісному Кредитору Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 114/2-57-F від 20.12.2022 року ТОВ Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів у т.ч. І за Кредитиним договором № 010/0137/82/0092154 від 25.11.2011 року, укладеним між Позичальником та Акціонерним товариством Райффайзен Банк Аваль, сума заборгованості за яким, становить: 42049 грн.42 коп., з яких: -36 535 грн. 00 коп. - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; -4 159 грн. 78 коп. -сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; -1 354 грн. 64 коп. - сума заборгованості за відсотками. Позивач направив відповідачу Досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Проте станом на дату подачі позову вказана Досудова вимога Відповідачем в повному обсязі не виконана, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. В наданому суду письмовому клопотанні представник позивача Титаренко В.В. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, просить розглянути справу без участі представника, також представник позивача зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в наданому суду відзиві зазначив, що вважає необгрунтованим позовні вимоги виходя з наступного. Позивачем не надано повних відомостей по руху коштів на рахунку. Позивач додав до позовної заяви роздруківку під назвою виписка по рахунку яка розпочинається датою 28.12.2011 р та закінчується датою 31.10.2013 рік (аркуші додатку до позову 14-28) З 2011 року по 2022 рік він отримував декілька платіжних карток. Так на аркуші 18 додатку зазначені відомості з балансом - 7923.59 грн, на аркуші 24 зворотній бік додатку +23061.70 грн. на аркуші 27 зворотній бік баланс - 4739.42 грн., на аркуші 28 додатку баланс- 4654, 68 грн. Таким чином\~негативний баланс складає 17317.01 грн., а позивачем зазначено в позовній заяві - 36535.00 грн. сума заборгованості за дозволеним овердрафтом. 4159,78 грн сума заборгованості за недозволеним овердрафтом, 1354,64 грн -- заборгованість за відсотками. Таким чином є арифметична невідповідність заявленим позовним вимогам та наявною роздруківкою. З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. Відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Незважаючи на встановлені обмеження кредитодавець, починаючи з 27.02.2022 року самостійно списував відсотки за користування кредитом, чим штучно збільшувалась заборгованість за тілом кредиту яка станом на 22.02.2023 рік складає - 7923,99 грн., таким чином банк здійснюючи платежі на свою користь штучно збільшив заборгованість за тілом кредиту. Відповідно до п. 9 розділу VI постанови правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем електронної ідентифікації самого електронного засобу і його користувач, окрім випадків. Якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Позивачем заявлені позовні вимоги за межами строку позовної давності. У відповідності до умов кредитного договору Позичальник зобов`язується до 20 числа включно кожного місяця повинен сплатити 5 відсотків від власної заборгованості встановлено розмір щомісячного платежу, в розмірі 7% від заборгованості. Таким чином Банком встановлений не тільки термін кредитування а й щомісячний платіж. Відповідно до ч. 1ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 1 ст. 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як зазначено у ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. За змістом ч. 1ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня. коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За правилом ч. 1ст. 264 цього Кодексу перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Частиною 2 цієї статті передбачено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. За змістом ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 06 листопада 2013 року( справа № 6-116 цс 13), 19 березня 2014 року( справа № 6-20 цс 14), 18 червня 2014 року ( справа № 6-61 цс 14), 29 червня 2016 року ( №6-1188 цс 16). При цьому прошу суд не вважати перериванням перебігу позовної давності у відповідності до вимог ст. 264 ЦК України службову операцію, яка проведена банком 07.11.2014 року, 28.01.2015 року 01.02.2015 року та 28.04.2015 року по автоматичному погашенню простроченої заборгованості, і відображена як у розрахунку заборгованості, так і у виписці по картковому рахунку Відповідача, оскільки вказана службова операція не є дією, що свідчить про визнання відповідачем свого боргу перед позивачем. Таким чином борг визначений в виписці по рахунку на аркуші 27 зворотній бік баланс - 4739.42 грн., (станом на 16.09.2017 рік) та на аркуші 28 додатку баланс - 4654, 68 грн. (станом на 31.10.2013 рік ) не підлягають стягненню з застосуванням до зазначених сум строку позовної давності. Без окремого підпису позичальника під документом, який збільшує строк позовної давності, банк не має права стягувати борг та забезпечення, якщо минув строк більше 3 років, а для пені та штрафів більше 1 року (Постанова ВСУ у справі № 6-16цс15 ). Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої,якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягаєвиконанню у цей строк (термін) З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Представником позивача направлено до суду відповідь на відзив, згідно якої підвищення кредитного ліміту зазначалося у розрахунку, відповідач користувався наданими йому коштами, будь-якої незгоди не висловлював, наявність заборгованості не спростовано, з урахуванням пролонгації договору термін повного погашення кредиту 17.09.2025 року, таким чином підстав для застосування позовної давності немає; просить позов задовольнити. Після направлення відзиву до суду відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило. В матеріалах справи є заяви [PERSON] від 28.10.2024, 20.01.2025, 26.02.2025 року про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю підготовки процесуальних документів, однак ні до наступного засіданні, ні пізніш будь-яких заяв або клопотань від відповідача до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25.11.2011 року між Акціонерним товариством Райффайзен Банк Авальта [PERSON] укладено договір № 010/0137/82/0092154, відповідно до якого Кредитодавець відкриває на ім`я Позичальника Картковий рахунок, зазначений в п.1.1 Договору, випускає та надає позичальнику платіжну картку, а також забезпечує розрахунки за операціями з Картками. Відповідно до умов Кредитного договору, розмір ліміту кредитування 2500 грн. 00 коп. Тривалість дії лімітування 24 місяці, процентна ставка 36,9%. 17.09.2013 року між Акціонерним товариством Райффайзен Банк Авальта [PERSON] укладено Додаткову угоду до Кредитного договору № 010/0137/82/0092154 від 25.11.2011 року, відповідно до якої Сторони вирішили змінити умови банківського Клієнта. Відповідно до умов Додаткової угоди, розмір поточного ліміту на дату початку кредитування складає 5400 грн.00 коп. Строк кредиту становить 48 місяців, що починається з 17.09.2013 року та закінчується 17.09.2017 року. Відповідно до вищеукладеного датою початку кредитування є 25.11.2011 рокуз кінцевим терміном повного погашення кредиту (з урахуванням пролонгації договору) до 17.09.2025 року. Факт надання Банком Позичальнику кредитних грошових коштів відповідно до умов Кредитного договору № 010/0137/82/0092154 від 25.11.2011 року та додаткової угоди до нього підтверджується копією Виписки рахунку , що підтверджує початок користування кредитом. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання перед Позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит, процентна ставка за користування Кредитом фіксована -30% річних. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості. 20.12.2022 року між Акціонерним товариством Райффайзен Банк Аваль та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС було укладено Договір про відступлення вимоги № 114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ Райффайзен Банк Аваль передає (відступає) за плату , а ТОВ Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС приймає належні Первісному Кредитору Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстрі боржників до Договору відступлення права вимоги № 114/2-57-F від 20.12.2022 року ТОВ Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів у т.ч. І за Кредитиним договором № 010/0137/82/0092154 від 25.11.2011 року, укладеним між Позичальником та Акціонерним товариством Райффайзен Банк Аваль, сума заборгованості за яким, становить:42049 грн.42 коп., з яких: -36 535 грн.00 коп. - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; -4 159 грн. 78 коп. - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; -1 354 грн. 64 коп. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Про періоди підвищення кредитного ліміту зазначається у детальному розрахунку заборгованості (графа примітки) та виписки по рахунку Відповідача, зі всіма його складовими дата/сума. При підвищенні кредитного ліміту Відповідач в повній мірі продовжував користуватися кредитними коштами, (це також відображено у виписці по рахунку та розрахунку заборгованості), чим прийняв всі умови та погодився на зміни щодо підвищення кредитноголіміту. Відповідно до умов Додаткової угоди до Кредитного договору № 010/0137/82/0092154 від 25.11.2011, розмір Поточного ліміту на Дату початку кредитування складає 5400,00 грн. (в подальшому встановлюється та визначаєтьсявідповідно до ст. 10 Договору). (п.п. 1.1. Договору). Максимальний розмір Кредиту за Договором складає 200 000 (двісті тисяч) гривень (далі Максимальний ліміт). В межах Максимального ліміту встановлюється Поточний ліміт Кредиту (далі Поточний ліміт) Поточний ліміт діє в межах календарного місяця в якому він встановлений. (п.п. 10.1. Договору). Доказів щодо оскарження окремих дій банку, або Кредитного договору впродовж користування Кредитом Відповідачем не здійснювалось та доказів щодо цього не надано. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що булипередані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження заборгованості Відповідача та видачу Кредитних коштів Позивач додав до позову : копію виписки по рахунку відповідача та детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості оригінал якого перебуває в матеріалахсудової справи, заборгованість за Кредитним договором № 010/1185/82/0185589 від 15.09.2016 становить : 42 049,42 грн. (сорок дві тисячі сорок дев`ять гривень 42 копійки), з яких: - 36 535,00 гривень- сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; ?4 159,78 гривень - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; ?1 354,64 гривень сума заборгованості за відсотками. Розрахунок заборгованості та нарахована процентна ставка повністю розрахована з урахування умов кредитного договору та здійснювалась уповноваженою на це особою, яка має відповідну освіту та знання у даній галузі. Відповідачем заборгованість за кредитним договором у розмірі 42 049, 42 грн. (сорок дві тисячі сорок дев`ять гривень 42 копійки), жодними належними та допустимими доказами не спростована. Відповідачем не подано до суду жодних розрахунків, які б спростовували правильність проведених позивачем розрахунків заборгованості, долучених до матеріалів справи, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11 липня 2018 року у справі № 753/7883/15, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку, оскільки спростування доказів позивача єпроцесуальним обов`язком саме відповідача (а не суду). Твердження Відповідача стосовно нарахування кредитодавцем до заборгованості «неустойка», «штраф», «пеня» є невірним. Адже жодних нарахувань, крім заборгованості за дозволеним овердрафтом; заборгованості за недозволеним овердрафтом та заборгованості за відсотками, первісним кредитором не нараховувались. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161 гс19) зазначено, що: «визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачемрозрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку зіншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду». Також відповідно до Постанови КЦС ВС від 25.01.2023 року у справі № 209/3103/21(провадження № 61-9710св22) зазначається, «що стороною відповідача неспростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності, тому висновки суду апеляційної інстанції про недоведеність вимог участині розміру заборгованості є необґрунтованим, у зв`язку із чим рішення судуапеляційної інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалено при неправильномузастосуванні норм матеріального права в частині визначення належності доказів,якими може бути підтверджена заборгованість перед банком, а також норм процесуального права в частині доказування.» Тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Судувід 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Щодо банківських виписок які також долучені до позовної заяви та перебувають в матеріалах судової справи, 25 травня 2021 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними тадопустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретномубанківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягомопераційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Розглядаючи справу, Верховний Суд зазначив, що належними доказами, якіпідтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Пробухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського облікугосподарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджуютьрух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції,здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за деньоперацій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належнимидоказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, якимсуди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмірякої відображено у детальному розрахунку та неспростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Відповідно до умов Креди 25.11.2011 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Клієнтом, яким є [PERSON] було укладено Кредитнийдоговір № 010/0137/82/0092154.17.09.2013 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» таКлієнтом, яким є [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору № 010/0137/82/0092154від 25.11.2011 (далі Додаткова угода), відповідно до якої Сторони вирішили змінити умови банківського Клієнта, виклавши Договір в наступній редакції. Строк Кредиту становить 48 місяців, щопочинається з 17.09.2013р. та закінчується 17.09.2017р. (п. 1.2. Договору). Відповідно до п.п. 9.3. Договору, без укладання додаткових Угод до Договору, Банк має право подовжити Строк користування Кредитом на той самийстрок, за умови, що на останній робочий день Строку користування Кредитом Банк не отримав листа Клієнта про відмову від подовження Строку користування Кредитом. Використання Клієнтом за рахунок Кредиту будь-якої суми коштів після подовження Строку користування Кредитомрозглядається Сторонами як згода Клієнта на подовження Строку користування Кредитом. Строк користування може бути подовжений, в томучислі без перевипуску ПК в рази настання обставин згідно п. 3.14 або 10.5, зметою виконання обов`язку Клієнта щодо погашення Кредиту без правайого отримання, про що Банк повідомляє Клієнта в порядку, аналогічному тому, що вказаний в пункті 10.3. Договору. Відповідно до вищевикладеного датою початку кредитування є 25.11.2011р., з кінцевим терміном повного погашення кредиту (з урахуванням пролонгації договору) до 17.09.2025 року. Ст. 256 ЦК України визначено, що Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями,тижнями, днями або годинами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальникзобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше невстановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України), що вказує на те, що до кредитногодоговору застосовуються положеннящодо договору позики. З наведеного слідує, що для кредитного договору мають місце положення ст. 1049 ЦКУкраїни, якими встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, утакій самій кількості, такого самого роду татакої самої якості, що були передані йомупозикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З аналізу положень кредитного договору та положень ст. 261 ЦК України слідує, що умовами кредитного договору встановлено як кінцевий термін по поверненню кредитних коштів згідно встановленого графіка погашення, так і порядок дострокового повернення коштів за умови дотримання визначеної процедури, передбаченої кредитним договором. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі про стягненнязаборгованості за кредитним договором, у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання має право заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом із нарахованими процентами - ст. 1048 ЦКУкраїни), що підлягає сплаті. На підставі вищевикладеного строк позовної давності ТОВ ФК «СІТІ ФІНАНС» непропущений, оскільки його обрахування безпосередньо пов`язане із закінченнямстроку дії договору. Позовну заяву до Відповідача було подано в межах строку позовної давності. Відповідно до наданої виписки по особистому рахунку Відповідача вбачається, що Відповідач активно користувався кредитом, здійснював дії направлені на погашення заборгованості, що свідчить про те, що Відповідач усвідомлював форму оформлення кредитного договору, погодився с його умовами, отримав кредитні кошти танамагався сплатити кредит. Згідно ст. 625 ЦКУкраїни боржник не звільняється від відповідальності занеможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання.) Також, виходячи з постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 факт невчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитнимикоштами та сплати Відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості закредитними договорами є нічим іншим як визнання вище наведених кредитнихдоговорів такими що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також ПІДТВЕРДЖЕННЯМ ОТРИМАННЯМ ВСІХ БЛАГ ПЕРЕДБАЧЕНИХ Кредитними договорами. Також з цього приводу, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Постанові від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18 зазначає, дії, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, зурахуваннямконкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати сумиборгу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги овариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія СІТІ ФІНАНС до [PERSON] про стягнення заборгованості. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд

Outcome: approved