Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката - Давидюка А.Ю. звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його матері [PERSON] , [INFO] , яка мешкала та була зареєстрована по [ADDRESS] , померлої [INFO] в м. Санкт-Петербург Російської Федерації. В обґрунтування своїх доводів заявник вказує, що він є сином [PERSON] , яка виїхала на територію Російської Федерації та померла там [INFO] в м. Санкт-Петербург. Єдиним документом, що підтверджує факт смерті його матері, є свідоцтво про смерть, видане на території Російської Федерації. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для проведення державної реєстрації її смерті компетентним органом виконавчої влади України, отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразка, а тому він змушений звернутися до суду з даною заявою. В судове засідання заявниr [PERSON] та його представник Давидюк А.Ю. не з`явилися, у прохальній частині заяви про встановлення факту смерті просив розгляд справи проводити без участі сторони заявника. Від заінтересованої особи - Кам`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - надійшла до суду заява про розгляд справи без участі їхнього представника, заперечень проти заяви не подано. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08 лютого 2023 року, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану про смерть по Санкт-Петербургу Комітету по справам запису актів цивільного стану, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , громадянка Російської Федерації, померла [INFO] в м. Санкт-Петербург, про що 20 січня 2022 року складено запис акту про смерть№ 170229780002303792007. З наданого суду повторного перекладу свідоцтва про смерть [NUMBER] Міністерства юстиції України вбачається, що [INFO] в м. Санкт-Петербург Російської Федерації померла [PERSON] , [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану про смерть Комітету по справам запису актів цивільного стану 20 січня 2022 року складено запис акту про смерть № 170229780002303792007. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кам`янським Рай бюро ЗАГС Черкаської області, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно з положеннями статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. У частинах третій - четвертій статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлені Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженою наказом Міністерством охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545. Відповідно до вказаної Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результатів розтину. Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Цивільний процесуальний кодекс України передбачає чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органи ДРАЦСу можуть видати свідоцтво про смерть: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Із матеріалів справи вбачається, що факт смерті матері заявника [PERSON] на території Російської Федерації в м. Санкт-Петербург зафіксовано відповідним державним органом іноземної держави, про що складено актовий запис про смерть за № 170229780002303792007 від 20 січня 2022 року та видано відповідне свідоцтво [NUMBER] , копія якого знаходиться у заявника. Оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] видане на підставі законодавства іноземної держави, на території якої померла мати заявника, підстави для встановлення факту смерті відсутні. Також не підлягають застосуванню в даному випадку вимоги статті 317 ЦПК України, оскільки цією статтею врегульовані особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Таким чином, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] , яка померла на території іноземної держави, так як факт її смерті зареєстрований у відповідності до законодавства території країни, на якій вона померла. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed