Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивачка вказує, що рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 січня 2015 року зі [PERSON] на її користь стягуються аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 листопада 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, що визначений розмір аліментів є недостатнім для забезпечення базових потреб дітей. На сьогоднішній день її матеріальне становище погіршилося, а витрати на дітей збільшилися у зв`язку з досягненням ними старшого віку. Разом з тим, відповідач має постійний дохід, оскільки є військовослужбовцем, а тому здатен сплачувати аліменти на дітей у частці від його доходу, а не у твердій грошовій сумі. З огляду на це, просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їх спільних дітей, та визначити їх розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з`явилась, у позовній заяві наявне її клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] , який повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, у якій позов визнає та не заперечує щодо визначення розміру аліментів у частці від його доходу. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Матір`ю цих дітей є позивачка [PERSON] , яка згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 15 травня 2021 року змінила прізвище та ім`я « [PERSON] » на « [PERSON] ». На підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 січня 2015 року, яке набрало законної сили 30 січня 2015 року, (справа №683/3424/14-ц, 2/683/73/2015) із [PERSON] на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 листопада 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, зміна способу стягнення аліментів полягає у тому, що особа, на користь якої ухвалено рішення суду про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, просить змінити спосіб стягнення аліментів на стягнення аліментів у частці від доходу. Статтею 192 СК України вказано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, з 08 липня 2017 року право вибору стягнення аліментів у частці від доходів чи у твердій грошовій сумі, належить тому з батьків з яким проживає дитина і не ставиться у залежність від офіційного працевлаштування, отримання постійного чи мінливого доходу платником аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, позов [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів слід задоволити та визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача [PERSON] . При цьому, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, які проживають разом із матір`ю, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього інших дітей та непрацездатних осіб, й визначає аліменти, які стягуватимуться з відповідача, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, визначаючи час, з якого будуть стягуватись аліменти у новому розмірі, суд враховує роз`яснення, дані у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно яких у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. При подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved