Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. 09 лютого 2018 року укладено договір про споживчий кредит № 2017946902_CARD між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] . 13 жовтня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 13/10/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за вищезазначеним картковим рахунком, відкритим в межах кредитного договору № 2017946902_CARD, укладеного між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 до договору факторингу № 13/10/23 від 13 жовтня 2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набула право грошової вимоги до [PERSON] за картковим рахунком № [NUMBER] , відкритим у межах кредитного договору № 2017946902_CARD у розмірі 71 986,75 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 48 958,68 грн; заборгованість за відсотками 23 028,07 грн. В обґрунтування позову позивач посилався на порушення відповідачем умов кредитного договору щодо порядку повернення кредитних коштів. Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за картковим рахунком № [NUMBER] , відкритим у межах кредитного договору № 2017946902_CARD у розмірі 71 986,75 грн. 1.2. Відповідно\~до ухвали\~Черкаського районного\~суду Черкаської\~області від\~30\~травня 2025\~року відкрито\~провадження у\~справі;\~вирішено проводити\~її розгляд\~у порядку\~спрощеного позовного\~провадження,\~з викликом\~(повідомленням)\~сторін на\~31\~липня 2025\~року;\~запропоновано відповідачу\~протягом п`ятнадцяти\~днів із\~дня вручення\~даної ухвали\~подати відзив\~на позовну\~заяву;\~встановлено позивачу\~п`ятиденний\~строк з\~дня отримання\~відзиву на\~позовну заяву\~для подачі\~до суду\~відповіді на\~відзив,\~а відповідачу\~п`ятиденний\~строк для\~подачі заперечення\~щодо наведених\~позивачем у\~відповіді на\~відзив пояснень,\~міркувань та\~аргументів. Поставлено особі, яка уповноважена представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» наступне запитання, чи є у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» докази фактичного отримання відповідачем вказаних у розрахунку суми кредиту за кредитним договором, яка входять до предмету позову, якщо є то які це докази (наприклад, виписка з рахунку за весь період існування спірних правовідносин між сторонами з моменту укладення договору по теперішній час із зазначенням всіх отриманих відповідачем суми кредиту, сплачених відповідачем суми в рахунок погашення кредиту, всіх нарахованих відповідачу відсотків, штрафів, комісій, пені, тощо). 1.3. 12 червня 2025 року представником позивача через систему «Електронний суд» подано заяву в якій просить долучити до матеріалів справи розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2017946902_CARD від 09.02.2018 та виписку з рахунка приватного клієнта № 2017946902_CARD за період з 09.02.2018 по 13.10.2023. 1.4. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Зокрема, відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії ухвали суду за місцем його реєстрації, проте конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Факт неотримання відповідачем у справі кореспонденції, яка направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою, суд вважає таким, що зумовлений не об`єктивними причинами, а є наслідком суб`єктивної поведінки відповідача. Також, слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до постанови КЦС ВС від 10 травня 2023 року № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відтак, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. 1.5. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. 1.6. Відповідно технічна фіксація справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», про стягнення заборгованості не здійснювалася у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі, про що зазначено в протоколі судового засідання. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Судом встановлено, що 09 лютого 2018 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ «ОТП Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав договір про споживчий кредит. 09 лютого 2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 2017946902_CARD, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати відповідачу грошові кошти в загальній сумі 13 239,80 на придбання товару у продавця на суму 12 939,80 грн, строком на 24 місяці. Тип процентної ставки: 0,01 річних (фіксована). Підписанням вказаного договору відповідач уповноважив Банк перерахувати суму на рахунок продавця. На підтвердження отримання кредитної картки було видано розписку, на якій [PERSON] своїм підписом підтвердив видачу та отримання банківської платіжної картки АТ «ОТП Банк» та що з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП Банк» ознайомлений. Відповідно до Додатку № 1 до паспорту споживчого кредиту від 09 лютого 2018 року та Графіку Платежів та Розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту з урахуванням вартості всіх супутніх послуг зазначено детально строк кредиту 24 місяці, процентна ставка 0,01 %. Згідно зі специфікацією до кредитного договору № 2017946902 від 09.02.2018 та згідно з товарним чеком № 000100004575631 від 09.02.2018 АТ «ОТП Банк» перераховано суму в загальному розмірі 12 939,80 грн на придбання товарів [PERSON] . Доказами придбання товарів [PERSON] за кошти Банку є фіскальний чек від 09.02.2018 та товарний чек № 000100004575631 від 09.02.2018, із чітким переліком товарів, отриманих у кредит, та сумою розрахунку за товар в розмірі 18 939,80 грн. Крім того, у вищенаведеному кредитному договорі вказано про випуск для відповідача кредитної картки та відкриття йому кредитної лінії з розміром 3 000,00 грн. За користування кредитно лінією Банк нараховує 40 відсотків річних. Зі змісту виписки з рахунку приватного клієнта [PERSON] в АТ «ОТП-Банк» за період з 09.02.2018 по 13.10.2023 вбачається, що відповідач у вказаний період неодноразово користувався коштами Банка та здійснював погашення заборгованості. 2.2. 13.10.2023 між ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «ОТП Банк» укладено договір факторингу № 13/10/23, відповідно до умов якого клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього договору. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Згідно п. 6.1.1. зазначеного договору факторингу, портфеля заборгованості клієнта по кредитних продуктах (реєстр боржників № 1), що виник внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання клієнтом боржникам кредитних коштів. Згідно з витягом з реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 13/10/23 від 13.10.2023 ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до [PERSON] за договором кредиту № 2017946902_CARD. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2017946902_CARD від 09.02.2018 станом на 13.10.2023 заборгованість у загальній сумі становить 71 986,75 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 48 958,68 грн; заборгованість за відсотками 23 028,07 грн. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 3.2. За приписами пункту 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником). 4.2. Суд вважає, що позивачем підтверджено укладення кредитного договору № 2017946902_CARD від 18.02.2019 між первісним кредитором та відповідачем, а також підтверджено наступне укладення договору факторингу між первісним кредитором та відповідачем щодо спірного договору. Матеріали справи містять достатні докази, що підтверджують наявність боргу позичальника перед первісним кредитором за кредитним договором № 2017946902_CARD від 18.02.2019. Отже, позовні вимоги про стягнення боргу за кредитним договором № 2016760972 від 18.02.2019 є обґрунтованими. 4.3. Підводячи підсумок суд зазначає, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за кредитним договором виконав не у повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у загальній сумі 71 986,75 грн, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, в позовній заяві представником було зазначено, що судові витрати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» складаються з суми судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 3 028,00 грн та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів - у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 514,00 грн. Дослідивши матеріали справи, судом не встановлено, які витрати, крім сплати судового збору, були понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», оскільки в матеріалах відсутні будь-які докази на підтвердження наявності витрат позивача під час розгляду справи. Зважаючи на вище вказане, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору в сумі 3 028,00 грн, а в частині стягнення судових витрат у сумі 1 514,00 грн, суд вважає за необхідне відмовити через недоведеність. На підставі викладеного,

Outcome: approved