Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 03.02.2024 року вони уклали шлюб. Зазначає, що причиною звернення до суду стало те, що вони перестали розуміти один одного, у них постійно виникають непорозуміння у відносинах. З грудня 2024 року вони не пов`язані спільним проживанням та побутом. Спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Спільних дітей від шлюбу немає. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 25.06.2026 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Писаренко Н.О. у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять розірвати шлюб, зазначивши, що примирення між сторонами не відбулося, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, жодних заяв про відкладення розгляду справи не надала, відзив на позовну заяву відсутній. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та постановити заочне рішення. Суд, вивчивши, та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Радивилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, шлюб між сторонами зареєстрований 03.02.2024р., актовий запис № 16 (а.с. 19). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються одинаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу. Згідно 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на взаємини, які склались та існують між сторонами, враховуючи те, що фактично шлюбні відносини припинено, сім`я існує формально, позивач не бажає примирення та збереження шлюбу, подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до переконання, що шлюб слід розірвати. Згідно ч.2 ст.114, абз. 2 ч.3 ст 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: approved