Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про захист порушених прав на житло до відповідачів Дніпровської міської ради, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 1963 році дід позивача - [PERSON] отримав квартиру у [ADDRESS] , де були зареєстровані [PERSON] , 1933 р.н., [PERSON] , 1932 р.н., [PERSON] , 1963 р.н. та [PERSON] , 1986 р.н. З дідом [PERSON] був оформлений договір найму житлового приміщення та постачання комунальних послуг, на його ім`я був зареєстрований особовий рахунок № [NUMBER] , за яким сплачувалися комунальні послуги та продовжують сплачуватися і на теперішній час. Згідно технічного паспорту (реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності № ТІ01:4202-4079-9301-7412), який виготовлено 12.12.2024, квартира [ADDRESS] складає: коридор 4,8 кв.м, ванна 2,4 кв.м, туалет 1,2 кв.м, житлова 15, 5 кв.м, житлова 16,9 кв.м, житлова 17,0 кв.м, кухня 7,1 кв.м, коридор 2,2 кв.м, балкон 0,5 кв.м. Загальна площа приміщень складає 67,6 кв.м. житлова 49,4 кв.м, допоміжна 18.2 кв.м. [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] . В квартирі постійно мешкають позивач разом з матір`ю [PERSON] , які там і зареєстровані, позивач сплачує платежі за комунальні послуги, у квартирі зроблено поточні ремонти. 14.01.2025 позивач звернулася до міського голови м. Дніпра із заявою про надання дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Проте Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради повідомив позивача про відсутність правових підстав для підготовки проекту рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про зміну умов договору найму. У зв`язку з чим позивач просить визнати за нею [PERSON] право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та визнати позивача [PERSON] наймачем зазначеної квартири замінивши померлого наймача [PERSON] . Заяви (клопотання) учасників справи. Представник відповідача 01.05.2025 надав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позовні вимоги не підтверджуються долученням доказів порушення прав позивача. До додатків позову позивачем не надано оригіналу ордера та договору найму зазначеної квартири, відсутні документальні підтвердження та законність вселення [PERSON] та інших осіб до квартири, також позивачем не надано належних доказів підтвердження проживання з наймачем однією сім`єю та ведення спільного господарства, що виключає можливість визнання будь-яких прав позивача на квартиру. [PERSON] надала пояснення третьої особи, в яких позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі. [PERSON] 05.05.2025 надала відповідь на відзив у якому заперечила проти тверджень представника відповідача, вважаючи їх помилковими. На родстві з померлим наймачем [PERSON] та її проживання в квартирі [ADDRESS] наполягала. Вимоги за позовною заявою просила задовольнити. 07.05.2025 [PERSON] надано клопотання про витребування копії особового рахунку квартири. Процесуальні дії у справі. 08.04.2025 ухвалою судді відкрите провадження у цій справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального провадження, справу призначено до підготовчого засідання на 07.05.2025, відповідачу запропоновано подати до суду відзив на позовну заяву. 07.05.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 21.05.2025, представнику відповідача надано час на ознайомлення зі змістом відповіді на відзив. 21.05.2025 за клопотанням представника відповідача судове засідання відкладене на 24.06.2025. 24.06.2025 підготовче провадження у справі закрите. Призначено справу до судового розгляду на 10.07.2025. У Комунального підприємства «ЖИЛСЕРВІС-5» ДМР витребувано належним чином засвідчений витяг з особового рахунку на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . 10.07.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 24.07.2025. 24.07.2025 суд перейшов до стадії прийняття рішення. Позиції сторін в судовому засіданні. Позивач в судовому засіданні надала пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві. Вказала, що вона все життя прожила у спірній квартирі, що підтверджується фактами її реєстрації, навчанням у школі, розташованій неподалік спірного житла, навчанням у вищому навчальному закладі у місті Дніпрі. У квартирі вона проживала безперервно. Вона намагалася знайти інформацію про місце, де зберігається ордер на спірну квартиру, але їй це не вдалося. При цьому навіть на наймача не покладається обов`язок зберігати ордер у себе, а навіть навпаки, після вселення у визначене в ордері житло, особа, якій виданий ордер має його здати до організації, яка цей ордер видала. Їй не відомо чи здавав її дідусь ордер в якусь організацію. Вирішення питання про визначення її наймачем спірної квартири потрібно для реалізації прав на приватизацію квартири, в якій вона проживає. Цим питанням почав займатися її дідусь, але довести до кінця процедуру приватизації не встиг. Представник відповідача проти позову заперечив, вказавши, що Дніпровська міська рада та Управління житлово-комунального господарства, на його думку, не є належними відповідачами у цій справі. Вважає, що відповідати за цим позовом має Виконавчий комітет, а не відповідача, вказані позивачем у позові. Крім того позивач для вирішення питання про визнання її наймачем не надала всі необхідні документи, у першу чергу ордер, на підставі якого її дідусь, нібито, вселився у спірне приміщення. Відсутній в матеріалах справи і договір найму квартири. Через відсутність ордеру, Дніпровська міська рада сумнівається, що і [PERSON] , і члени його родини вселилися у спірну квартиру на належних правових підставах. У задоволенні позову просив відмовити. Третя особа [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Підтвердила факт безперервного проживання її дочки позивача [PERSON] у спірній квартирі. Квартира її батькові надавалася організацією в якій він на той час працював - Дніпропетровське авіапідприємство цивільної авіації. Батько здавав ордер. Вона цей висновок робить з того факту, що вони спокійно проживали у спірній квартирі і ніяких претензій їм ніхто не пред`являв. Представники відповідача Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради та третьої особи Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради до судового засідання не з`явилися по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Будь-які заяви по суті справи не подавали. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Дід позивача [PERSON] мав зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Ленінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 25.12.2003 з відміткою місця реєстрації: [ADDRESS] з 26 серпня 1963 року. За вказаною адресою також були зареєстровані: [PERSON] , 1932 р.н., [PERSON] , 1963 р.н. та [PERSON] , 1986 р.н., що підтверджено довідкою № 6835, виданою КЖЕП 05.12.2011 [PERSON] , 1932 р.н., зареєстрованої за даною адресою з 07.09.1972. Окрім [PERSON] в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: чоловік [PERSON] , 1933 р.н., який був постійно зареєстрований з 07.07.1970 по день смерті [INFO] ; дочка [PERSON] , 1963 р.н., зареєстрована з 11.07.1980 по теперішній час; онука [PERSON] , 1980 р.н. зареєстрована з 30.03.2004 по теперішній час, що також підтверджено наданою інформацією Приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу В.Вербі відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації Дніпровської міської ради № 14/5-5887 від 08.05.2024. На ім`я [PERSON] був зареєстрований особистий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Наявність обов`язків наймача у [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджено квитанцією за квартплату від 01.07.2011, а також вимогою про сплату заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] , виданої в.о. директора КП «ЖЕП № 34» ДМР [PERSON] на ім`я [PERSON] відповідно якої за особовим рахунком [PERSON] станом на 01.08.2016 обліковувалася заборгованість за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, яку [INFO] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 24.11.2020 Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Технічний паспорт № ТІ01: [NUMBER] на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] виготовлено 12.12.2024 на замовлення [PERSON] та [PERSON] . За наданою технічною документацією до експлуатації приміщення квартири [ADDRESS] входить: коридор 4,8 кв.м, ванна 2,4 кв.м, туалет 1,2 кв.м, житлова 15, 5 кв.м, житлова 16,9 кв.м, житлова 17,0 кв.м, кухня 7,1 кв.м, коридор 2,2 кв.м, балкон 0,5 кв.м. Загальна площа приміщень складає 67,6 кв.м. житлова 49,4 кв.м, допоміжна 18.2 кв.м. [PERSON] з 1986 року зареєстрована у спірному житлі, що підтверджується довідкою № 6835, виданої КЖЕП 05.12.2011, технічним паспортом № [NUMBER] : [NUMBER] та інформацією відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації Дніпровської міської ради № 14/5-5887 від 08.05.2024. За зверненням [PERSON] , 14.01.2025 до міського голови м. Дніпра у наданні дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , їй було відмовлено Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради про що вказано у листі від 05.03.2025 за № 3/16-1144 у зв`язку з відсутністю в поданому пакеті документів, зокрема: засвідченої належним чином копії ордера на жиле приміщення про що повідомлено позивача. Балансоутримувачем вказаного будинку є КП «ЖИЛСЕРВІС-5» ДМР. Згідно довідки КП «Жилсервис-5» ДМР у позивача відсутня заборгованість по сплаті комунальних послуг. V. Оцінка суду. Дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов такого висновку. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (стаття 47 Конституції України). Згідно із\~статтею 51 ЖК Української РСР\~жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих рад надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів місцевих рад, представників громадських об`єднань, трудових колективів. За статтею 52 ЖК Української РСР\~жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради, а у випадках, передбачених Кабінетом Міністрів України, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної ради про надання жилих приміщень для заселення. Згідно з частиною першою\~статті 58 ЖК Української РСР\~на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до частин першої та другої\~статті 61 ЖК Української РСР\~користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Як вбачається із позовної заяви, відзиву на позовну заяву та наданих матеріалів, ордеру договору найму квартири [ADDRESS] ні у позивача, ні у відповідача немає. Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку (частина перша та друга статті 106 ЖК). Відсутність вмотивованої відмови виконавчого органу місцевого самоврядування, в контексті положень статті 106 ЖК, не позбавляє права особи звернутися за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права до суду, та не є підставою для залишення позову без задоволення (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 січня 2018 року у справі № 686/15695/15-ц (провадження № 61-344св18). Для визнання наймачем на підставі статті 106\~ЖК іншого члена сім`ї необхідно щоб попередній член сім`ї мав правовий статус «наймача» (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року в справі № 682/933/16-ц (провадження № 61-3248св18). У постанові Верховного Суду України від 11 липня 2012 року у справі № 6-60цс12 зроблено висновок, що у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (стаття 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 червня 2022 року в справі № 754/14628/17 (провадження № 61-10210св21) зазначено, що «при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що статті 33\~Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 липня 2012 року № 6-60цс12, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК України). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (частина друга статті 65 ЖК України). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, в розумінні частини другої статті 64 ЖК України, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем. Відповідно до частини другої статті 2\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні довела своє право на проживання у спірній квартирі, в якій зареєстрована та постійно проживає із дня свого народження. За обставинами справи безспірно встановлено, що позивачка на час реєстрації у спірній квартирі була неповнолітнім членом сім`ї [PERSON] . В матеріалах справи немає доказів відсутності правових підстав для вселення [PERSON] із родиною та визнання його наймачем спірного житла, за наявності відкритого на його ім`я особового рахунку за вказаною адресою, опосередкованих доказів наявності такого статусу протягом багатьох років виконання юридичних обов`язків по утриманню цього житла, відсутності юридичних претензій до нього відповідних органів, у власності яких перебувало житло. Відсутні в матеріалах справи і заперечення [PERSON] проти постійного проживання у спірній квартирі позивача у якості члена сім`ї наймача. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Позивач звернулася до відповідача із відповідною заявою про визнання її наймачем спірної квартири, але листом Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 05.03.2025 за № 3/16-1144 їй фактично відмовлено у вчиненні цих дій з причин відсутності ордера. З урахуванням встановлених обставин суд доходить висновку, що позивач вселилася у спірну квартиру як член сім`ї наймача, набула рівного з наймачем права користування спірною квартирою, а тому її порушені права підлягають захисту шляхом визнання її наймачем квартири [ADDRESS] . Що стосується доводів представника відповідача щодо неналежного відповідача. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 червня 2022 року в справі № 461/1517/19 (провадження № 61-5038св21) зазначено, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Подібний висновок висловлено Великою Палати Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). Відповідно до статті 10\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (частина п`ята статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Квартира за адресою: [ADDRESS] перебуває у власності територіальної громади м. Дніпро, інтереси якої представляє Дніпровська міська рада як представницький орган місцевого самоврядування, який наділений правом приймати від її імені рішення, здійснювати від її імені та в її інтересах функції і повноваження органу місцевого самоврядування, визначені Конституцією України. З огляду на наведене суд вважає, що Дніпровська міська рада є належним відповідачем у справі. Позивач пред`явила позовні вимоги до Дніпровської міської ради та Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання права позивача на користування спірним житлом та визнання позивача наймачем житлового приміщення. Належним відповідачем за вказаною вимогою є Дніпровська міська рада, а тому заперечення представника відповідача не заслуговують на увагу. За наявності інформації про втрату ордеру на вселення у квартиру за адресою: [ADDRESS] , суд доходить висновку про відсутність у позивача будь-якої іншої можливості у позасудовому порядку вирішити питання про визнання її наймачем вказаного житла. За таких умов, за викладених мотивів, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі, ст. 52, 58, 61, 106 ЖК Української РСР,

Outcome: approved