Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Процедура (рух справи): У травні 2025 року прокурор, в інтересах держави, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в розмірі 4310,10 грн. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 13 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивач і прокурор надали суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Аргументи позивача: Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.04.2024 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винуватим за ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки, покладено вимоги, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України. Відповідно до вироку суду в результаті умисних протиправних дій, згідно висновку судово медичної експертизи № 25 від 15.02.2024, [PERSON] спричинив неповнолітньому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото різаної рани на задній поверхні грудної клітки зліва по задній під пахвовій лінії на рівні 7-го міжребір`я з крововиливом у ліву плевральну порожнину, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Внаслідок злочинних дій обвинуваченого [PERSON] неповнолітній потерпілий [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради в період ради з 11.01.2024 по 17.01.2024 та з 30.01.2024 по 04.02.2024. Відповідно до методики розрахунку вартості послуг з медичного обслуговування, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №1075 від 12.12.2017 та кінцевого розрахунку вартості перебування в хірургічному відділенні, наведеного в довідці КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради, на лікування неповнолітнього потерпілого [PERSON] в КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради витрачено кошти в сумі 4310,10 грн. Лікування проводилось за кошти НСЗУ. В рамках кримінального провадження цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування не заявлявся. При цьому, обвинуваченого [PERSON] кошти на лікування неповнолітнього потерпілого [PERSON] в добровільному порядку не відшкодовано. Від представника Національної служи здоров`я У країни надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Позиція відповідача, [PERSON] : Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, за місцем реєстрації,без поважних причин в судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. Позиція третьої особи, Світловодської міської ради: Представник позивача Світловодської міської ради Тітова Ю.М. в судове засідання не прибула, подала письмове клопотання, яким підтримала позовні вимоги та просила провести судовий розгляд у її відсутність. Позиція третьої особи, Комунального некомерційного підприємства "Світловодська центральна районна міська лікарня": Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв не надав. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, тому позов слід задовольнити, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: Судом встановлено, що вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.04.2024 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винуватим за ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки, покладено вимоги, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України. Відповідно до вироку суду в результаті умисних протиправних дій, згідно висновку судово медичної експертизи № 25 від 15.02.2024, [PERSON] спричинив неповнолітньому [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото різаної рани на задній поверхні грудної клітки зліва по задній під пахвовій лінії на рівні 7-го міжребір`я з крововиливом у ліву плевральну порожнину, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Внаслідок злочинних дій обвинуваченого [PERSON] неповнолітній потерпілий [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради в період ради з 11.01.2024 по 17.01.2024 та з 30.01.2024 по 04.02.2024. Відповідно до методики розрахунку вартості послуг з медичного обслуговування, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №1075 від 12.12.2017 та кінцевого розрахунку вартості перебування в хірургічному відділенні, наведеного в довідці КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради, середня вартість одного ліжко дня складає: в січні 2024 року - 395,25 грн, в лютому 2024 року - 514,45 грн. На лікування неповнолітнього потерпілого [PERSON] в КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради витрачено кошти в сумі 4310,10 грн. (з 11.01.2024 по 17.01.2024 всього 6 днів: 395,25 грн х 6 днів лікування = 2371,50 грн; 30.01.2024 - 1 день - 395,25 грн, 01.02.2024 по 04.02.2024 - всього З дні х 514,45 грн = 1543,35 грн; 2371,50 грн + 395,25 грн + 1543,35 = 4310,10 грн). Лікування проводилось за кошти НСЗУ. В рамках кримінального провадження цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування не заявлявся. При цьому, обвинуваченого [PERSON] кошти на лікування неповнолітнього потерпілого [PERSON] в добровільному порядку не відшкодовано. Згідно п. 1.3 статуту КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради (надалі - Статут), майно підприємства є власністю територіальної громади м. Світловодська в особі Світловодської міської ради. Згідно п. 1.6 Статуту, засновником, власником та органом управління майном, за яким закріплено функції управління підприємством, є Світловодська міська рада. Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним засновнику. Згідно п. 6.1 Статуту майно підприємства є комунальною власністю. Майно підприємства становлять, зокрема, і грошові кошти. За п. 6.3 Статуту, джерелами формування майна комунального підприємства є, зокрема, кошти державного, місцевого бюджету м. Світловодська та об`єднаних територіальних громад (бюджетні кошти); кошти, отримані за договорами з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. Виходячи із вищенаведеного, усі грошові кошти, які одержано КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради (у тому числі з Державного бюджету України, НСЗУ, місцевого бюджету, тощо), з моменту їх одержання Підприємством стають власністю територіальної громади міста Світловодська, в особі Світловодської міської ради. Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, виступає Світловодська міська рада як власник та управитель лікарні. Також судом досліджені надані позивачем документи: лист КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР від 13.08.2024 №902/0101-14 та довідка; лист Олександрійської окружної прокуратури від 23.04.2025 №55/03-2554ВИХ-25; копія відповіді КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР від 28.04.2025 №397/0101-14 та довідка щодо розрахунку вартості перебування в хірургічному відділенні КНП «Світловодська ЦРЛ» СМР (стаціонар) за січень-лютий 2024 року [PERSON] та про розмір витрат на її лікування за кошти НСЗУ; лист Олександрійської окружної прокуратури від 23.04.2025 №55/03-2552ВИХ-25; відповідь Світловодської міської ради від 29.04.2025 №01.24/185/1; лист Олександрійської окружної прокуратури від 23.04.2025 №55/03-2553ВИХ-25; відповідь НСЗУ за № 18196/2-16-25 від 01.05.2025; копія вироку у КП №12024121070000028 від 12.01.2024 за обвинуваченням [PERSON] ; копія висновку експерта за результатами проведення судової медичної експертизи №25 від 15.02.2024; повідомлення НСЗУ в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» про звернення прокурора до суду. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, та не оспорюються. Оцінка суду (джерела права): Згідно зі ст. 1191 ЦК України держава, територіальні громади, юридичні особи мають права зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Відповідно до ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. За ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 (надалі Порядок), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Пунктом 4 Порядку вказано, що стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховується до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Таким чином, витрати лікарні в сумі 4617,54 грн. залишилися невідшкодовані. Як вбачається з наданих суду доказів, в добровільному порядку кошти на лікування відповідачем не відшкодовані. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах вказаного кримінального провадження не заявлявся у зв`язку з недостатністю фінансування витрат на оплату судового збору. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Висновок суду: Суд вважає, оскільки КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради, головним розпорядником коштів якого є виконавчий комітет Світловодської міської ради, витратило бюджетні кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілого, котрий перебував на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] , кошти в сумі 4310,10 грн. необхідно стягнути з відповідача. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судовий збір підлягав сплаті за п. 1.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 3028,00 грн. З огляду на зазначене, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved