Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

у листопаді 2024 року позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі\~відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.05.2016 відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 09.11.2024 за ним утворилась заборгованість у розмірі 66605,90 грн., з яких 56582,26 грн. - заборгованість за кредитом; 10023,64 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, які просить стягнути з відповідача. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 30.04.2025 витребувано у позивача докази укладання договору про надання банківських послуг від 21.05.2016, укладеного з [PERSON] , анкети-заяви до вказаного договору, доказів отримання позивачем кредиту із зазначенням банківського рахунку та дати такої транзакції. У судове засідання представник позивача не з`явився, разом із позовом подав клопотання про розгляд справи за відсутності Позивача, у якому позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до\~статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Частиною четвертою\~статті 268 ЦПК України\~передбачено, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. У частині п`ятій\~статті 268 ЦПК України\~зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 16.07.2025, з урахуванням перебування судді у відпустці, є дата складення повного судового рішення 24.07.2025. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 16.09.2012 відповідачем [PERSON] , [INFO] , підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку», згідно з умовами якої було відкрито картковий рахунок на ім`я відповідача. У вказаній заяві зазначено, що позичальник згоден з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, позивач надав суду довідку про відкриття рахунку на ім`я [PERSON] та видані картки, довідку за лімітами за період з 21.05.2016 по 09.11.2024, Витяг з Умов та правил надання послуг, а також виписку по картці, а також тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» на яких відсутній підпис сторін договору. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, наданим АТ «Акцент-Банк» вбачається, що станом на 09.11.2024 за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 66605,90 грн., з яких: 56582,26 грн. - заборгованість за кредитом; 10023,64 грн. - заборгованість за відсотками. Пред`являючи даний позов до суду позивач вказує, що заборгованість за кредитним договором утворилася через неналежне виконання відповідачем Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк». Згідно з ч.4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вирішуючи позовні вимоги судом враховується правова позиція Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2019 року у справі № 367/4459/16-ц. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551\~ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 16.09.2012 процентна ставка та строк дії кредитного договору не зазначені. Разом з цим, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на підписання відповідачем заяви від 21.05.2016 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, на підставі якої відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користуванням у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Проте вказану заяву у підтвердження зазначених обставин позивачем суду надано не було. Ухвалою суду від 30.04.2025 зобов`язано надати докази підписання вказаної заяви, оскільки надана позивачем Анкета-заява до договору про надання банківських послуг датована 16.09.2012, що передує даті договору про надання банківських послуг від 21.05.2016. Як зазначає позивач, на виконання вказаної ухвали суду, надати докази підписання відповідачем Анкети-заяви про надання банківських послуг від 21.05.2016 немає можливості через сплив терміну архівного зберігання документа, що позбавляє суд можливості перевірити умови на яких надавались кредитні кошти відповідачу. Позивач, звертаючись з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просив у тому числі, крім заборгованості за кредитом, стягнути заборгованість за процентами. Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Анкету-заяву від 21.05.2016 та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк». При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву від 16.09.2012 та від 21.05.2016 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, копії якої суду не надано,а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. У такому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період\~з часу виникнення спірних правовідносин (16.09.2012) до моменту звернення до суду із вказаним позовом\~(26.11.2024), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Із наданої позивачем виписки по картці за період з 21.05.2016 по 29.05.2025, яка фактично містить відомості з 01.12.2017 взагалі не вбачається, що банком було перераховано кредитні кошти на картку відповідача та в якій сумі. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» та витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» із зазначених вище підстав не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Згідно з ч.6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідає встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 4 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Наданий позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, оскільки вони не підписані позичальником, а також з урахуванням того, що ці умови прямо не передбачені у заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У вказаному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою\~споживачем банківських послуг (частина перша\~статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів»\~(далі\~Закон № 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої\~статті 1 Закону № 1023-XII\~споживач\~фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули\~Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»\~від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «Акцент-Банк» дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Відповідно до ст.ст. 12,\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити повністю. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed