Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 480714-КС-002 від 01.12.2023 року (далі - Кредитний договір). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.12.2023 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Кредитний договір в електронній формі, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у сумі 7000,00 грн на строк 16 тижнів. Згідно з умовами договору, Відповідач зобов`язувався повернути кредит сплативши проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором, відповідно до графіку платежів. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, перерахувавши 01.12.2023 року Відповідачу кредитні кошти на банківську картку № [NUMBER] . Відповідач, у свою чергу, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на дату подання позову утворилася заборгованість у загальному розмірі 21604,22 грн, яка складається з: 7000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 13554,22 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 1050,00 грн - прострочена заборгованість за комісією. У зв`язку з викладеним, Позивач просить суд стягнути з Відповідача заборгованість за Кредитним договором в сумі 21604,22 грн, а також судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. 02.06.2025 року ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі за адресою зареєстрованого місця проживання. Відзив на позовну заяву, заяви чи клопотання від Відповідача до суду не надійшли. Представник Позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до змісту статей 526, 527, 530, 627, 628 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання на умовах, які ним визначені, а прийняті на себе контрагентами зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума перевищує не менш як у десять разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» дія цього Закону поширюється на всі види електронних правочинів, укладених відповідно до вимог цього Закону та інших законів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однієї із сторін та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як випливає з матеріалів справи та підтверджується наданими Позивачем доказами, 01.12.2023 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Кредитний договір № 480714-КС-002 в електронній формі через інформаційно-телекомунікаційну систему Позивача. Кредитний договір підписано з використанням одноразового ідентифікатора, надісланого на номер телефону Відповідача. Згідно з умовами Кредитного договору, Позивач надав Відповідачу кредит у розмірі 7000,00 грн строком на 16 тижнів з датою повернення 22.03.2024 року. За користування кредитом Відповідач зобов`язувався сплачувати проценти відповідно до умов договору та встановленого графіку платежів. Довідкою про рух коштів, наданою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на виконання ухвали суду, підтверджується, що Позивач виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, перерахувавши 01.12.2023 року кредитні кошти на банківську картку Відповідача № [NUMBER] . Проте Відповідач умови договору порушив, не повернувши кредит та не сплативши нараховані проценти у встановлені договором строки. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про споживче кредитування» на відносини, що виникають за договором про споживчий кредит під час надання кредиту фізичним особам на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, поширюються положення цього Закону, зокрема щодо реклами споживчих кредитів та інформації, яка надається до укладення договору про споживчий кредит (крім інформації, передбаченої підпунктами 15 - 17 пункту 1 частини другої статті 9, пунктами 8 і 17 частини четвертої статті 12 цього Закону). Відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, в жодних документах по цій справі свою позицію щодо виникнення у нього заборгованості за кредитним договором не висловив, заперечень проти розміру заборгованості не надав. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення Відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 Цивільного кодексу України. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. З Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 21604,22 грн, яка складається з: 7000,00 грн - основна заборгованість за кредитом, 13554,22 грн - проценти за користування кредитом, 1050,00 грн - комісія. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати покладаються: на сторону, яка програла справу - якщо позов задоволено повністю або частково. Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, судові витрати в повному обсязі покладаються на Відповідача.

Outcome: approved