Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

20.01.2025 року ПрАТ «СК «АРКС» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 48944,60 грн, а також сплачену при зверненні до суду суму судового збору у розмірі 3028,00 грн. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги мотивував тим, що 13.04.2020 року у м. Запоріжжя по вул. Брянська, буд. 3А сталася дорожня транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ LANOS» , державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «KIA RIO», державний реєстраційний номер [NUMBER] . В наслідок дорожньо транспортної пригоди транспортні засоби тримали механічні пошкодження. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2020 року по справі №335/3422/20, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Серед іншого встановлено, що [PERSON] вжив алкоголь, а пізніше направився на підприємство, де неофіційно працював водієм до свого директора вирішити питання оплати праці. Під час спілкування із директором між ними виник конфлікт з приводу того, що [PERSON] був оштрафований на значну суму коштів за те, що раніше вдарив по колесу автомобіля директора та за пошкодження двигуна іншого автомобіля. З метою помсти [PERSON] сів за кермо автомобіля «ЗАЗ LANOS» , державний реєстраційний номер [NUMBER] , який знаходився відкритим на території підприємства із ключем запалювання, та здійснив наїзд на автомобіль директора «KIA RIO», державний реєстраційний номер [NUMBER] . На момент транспортної пригоди майнові інтереси автомобіля «KIA RIO», державний реєстраційний номер [NUMBER] , були застраховані в ПрАТ «СК «АРКС» , договором добровільного страхування наземного транспорту №185705а9еа від 03.07.2019 року. Власник пошкодженого автомобіля «KIA RIO», державний реєстраційний номер [NUMBER] , звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на загальну суму 48944,60 грн. На підставі ст. 1166 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача сплачену суму страхового відшкодування. 06.05.2025 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. Відповідач вказує, що шкода [PERSON] була спричинена не внаслідок ДТП, а умисних дій відповідача, направлених на спричинене шкоди за допомогою автомобіля. Тому виплата [PERSON] спричиненої шкоди позивачем здійснена всупереч вимогам договору страхування, а отже вимоги позивача є незаконними. Крім того, відповідач просить застосувати позовну давність до позовних вимог позивача. Після здійснення виплати на корись [PERSON] позивач продовжував здійснювати свою діяльність, будь-яких перешкод щодо звернення до суду засобами потового зв`язку чи через систему «Електронний суд» у позивача не було. У серпні 2021 року позивач звертався до відповідача з досудовим попередженням, що у свою чергу свідчить про відсутність будь-яких перешкод у зверненні до суду. 09.05.2025 року представником подано відповідь на відзив. Позивач вказує, що відповідно до п. 9 договору добровільного страхування №185705а9еа, страховими ризиками є викрадення; збитки внаслідок ДТП; збитки в наслідок інших подій. П. 24.2.3 договору встановлено, що збитки внаслідок інших подій це серед іншого, пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання та/або комплектуючих компонентів ТЗ, в наслідок протиправних дій третіх осіб. Також, позивач просить звернути увагу, що у зв`язку з запровадженим у 2020 році каранимном та у подальшому воєнним станом на території України, строк позовної давності не пропущений. 12.05.2025 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив. Відповідач вчинив умисні дії щодо пошкодження майна іншої особи, який вчинив за допомогою автомобіля. Такою мотивацією дій [PERSON] погоджується і сам позивач, вказуючи такі обставини у позовній заяві. У той же час позивач, як на підставу позову посилається на постанову суду, якою [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, на підставі якої було здійснено відшкодування за договором страхування. Але склад вказаного адміністративного правопорушення характеризується необережною формою вини, що суперечить фактичним обставинам справи умисне пошкодження [PERSON] автомобіля, що належить [PERSON] . Крім того, п. 24.2.3 договору на який посилається позивач, йдеться про протиправні дії третіх осіб, передбачені КК України. Відповідач до кримінальної відповідальності не притягався, тому застосування вказаного пункту договору є неможливим. Представник позивача позовну заяву підтримав з підстав зазначених у позовній заяві, у застосуванні позовної давності просив відмовити. Представник відповідача проти позову заперечував з підстав зазначених у відзиві, просив звернути увагу, [PERSON] здійснив наїзд на автомобіль [PERSON] умисно, з метою помстою. Позивач помилково здійснив виплату страхового відшкодування, а тепер намагається перекласти відповідальність на відповідача. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.04.2020 року у м. Запоріжжя по вул. Брянська, буд. 3А водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ЗАЗ LANOS» , державний реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керування та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «KIA RIO», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] допустив порушення вимог п. 12.1 ПДР. Вказані обставини встановлені постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя №335/3422/20 від 07.05.2020 року, якою [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КК України. Крім того, суд звертає увагу, що [PERSON] зі своїм представником був присутній при розгляді справи, надавав пояснення що під час спілкування з директором у них виник конфлікт щодо оплати праці, тому він з метою помсти сів за кермо автомобіля «ЗАЗ LANOS» та здійснив наїзд на автомобіль директора «KIA RIO», державний реєстраційний номер [NUMBER] ; свою вину визнав, постанову суду не оскаржував. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП за обставин, встановлених постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2020 року. Незгода відповідача зі змістом постанови суду, зазначення обставин вчинення наїзду на автомобіль [PERSON] , жодним чином не спростовують того факту, що є рішенням суду, яке набрало законної сили, яким [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , [PERSON] є власником автомобілю «KIA RIO», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була забезпечена чинним договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №185705а9еа від 03.07.2019 року (дія з 13.07.2019 року по 12.07.2020 року), страховик АТ «СК «АРКС». 13.04.2020 року [PERSON] звернувся з заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування. Згідно копії акту огляду транспортного засобу від 14.04.2020 року, було встановлено характер та кількість пошкоджень автомобіля «KIA RIO», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до ремонтної калькуляції №1.003.20.0 від 17.04.2020 року вартість ремонтних робіт склала 46117,10 грн. Відповідно до рахунку від 17.04.2020 року ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту склала 46\~117, 10 грн, згідно рахунку від 05.06.2020 року 2827,50 грн. Згідно страхового акту №ARX2558732 від 23.04.2020 року позивачем було прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування за договором добровільного страхування у розмірі 46\~117,10 грн. Згідно страхового акту №ARX2571820 від 09.06.2020 року позивачем було прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування за договором добровільного страхування у розмірі 2827,50 грн. Згідно копій платіжного доручення №664369 від 27.04.2020 року, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 46117,10 грн, згідно платіжного доручення №676619 від 10.06.2020 2827,50 грн. Відповідно до ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи, що позивачем було здійснено страхову виплату [PERSON] у розмірі 48944,60 грн, у позивача виникло право зворотної вимоги до [PERSON] в розмірі понесених витрат, що складає відповідно складає 48944,60 грн. Також, 18.03.2025 року відповідачем було подано заяву про застосування позовної давності. Представник позивача проти застосування позовної давності заперечував, вказував, що позовом подано в межах позовної давності. З 12.03.2020 року до 30.06.2023 року на усій території України встановлено карантин відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами). У п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до\~п.\~19\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~,\~у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. На момент розгляду справи воєнний стан продовжено до 07.08.2025 року. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява подана в межах строку позовної давності, тому позовні вимоги повинні бути задоволені в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, які документально підтверджені.

Outcome: approved