Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

23 вересня 2024 року ухвалою Новомосковського міськрайонного сулу Дніпропетровської області прийнято за підсудністю цивільну справу за позовом фізичної особи - підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, в якому позивач просить стягнути з [PERSON] , на його користь суму боргу за Договором доручення на продаж нерухомості від 17.08.2023 року у розмірі 54\~546, 60 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.08.2023 між АН «Мир», в особі фізичної особи підприємця [PERSON] (далі Виконавець) та [PERSON] (далі Замовник) було укладено договір доручення на продаж нерухомості, відповідно до якого згідно п.1.1. та п.1.2 договору Виконавець надає Продавцю послуги з пошуку потенційних покупців на об`єкт нерухомості який має намір продати, а останній відповідно зобов`язався виплатити послуги Виконавця. Згідно п.1.3 Договору Характеристика об`єкту нерухомості: 2 кімнатна квартира (домоволодіння), площа (загальна) 56,2 кв.м; жила 31 кв.м.; місцезнаходження: [ADDRESS] . Заявлена вартість 50\~000 доларів США. Власник [PERSON] . Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно договору купівлі-продажу від 04.10.2023 року Відповідачем було продано об`єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , без відома позивача та без оплати послуг, згідно договору від 17.08.2023 року. 01.11.2023 року позивач направив на адресу відповідача претензію, в якій просить провести оплату штрафу відповідно до п.5.4. Договору доручення на продаж нерухомості від 17.08.2023 року в розмірі 3% від заявленої вартості об`єкта нерухомості в термін 5 днів з моменту отримання вказаної претензії, а саме 1500 доларів США. Згідно офіційного курсу НБУ станом на 29.11.2023 року курс долара США = 36,3644 грн. Таким чином, розмір заборгованості відповідача за Договором доручення на продаж нерухомості від 17.08.2023 року на день пред`явлення позовної заяви становить 54\~546,60 гривень. Тому, з метою захисту своїх прав позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2024 прийнято цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено розгляд справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач відзив на позовну не подала, в судове засідання не з`явилася. Згідно відповіді № 747940 від 20.08.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання [PERSON] , [INFO] , станом на момент відкриття провадження по справі: [ADDRESS] . Суд, беручи до уваги, що м. Кадіївка Луганської області входить до Переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 22.12.2022 року № 309. Через те що, отримана судом інформація не дає можливості встановити у встановленому законом порядку місце перебування фізичної особи на даний час, подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України". Відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи суспільних інтересах. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.\~19\~ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 263\~ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 17.08.2023 між АН «Мир», в особі фізичної особи підприємця [PERSON] (далі Виконавець) та [PERSON] (далі Замовник) було укладено договір доручення на продаж нерухомості, відповідно до якого згідно п.1.1. та п.1.2 договору Виконавець надає Продавцю послуги з пошуку потенційних покупців на об`єкт нерухомості який має намір продати, а останній відповідно зобов`язався виплатити послуги Виконавця (а.с.16-17). Згідно п.1.3 Договору Характеристика об`єкту нерухомості: 2 кімнатна квартира (домоволодіння), площа (загальна) 56,2 кв.м; жила 31 кв.м.; місцезнаходження: [ADDRESS] . Заявлена вартість 50\~000 доларів США. Власник [PERSON] . Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,згідно договору купівлі-продажу від 04.10.2023 року Відповідачем було продано об`єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] без відома позивача та без оплати послуг згідно договору від 17.08.2023 року (а.с.14-15). 01.11.2023 року позивач направив на адресу відповідача претензію в якій просить провести оплату штрафу відповідно до п.5.4. Договору доручення на продаж нерухомості від 17.08.2023 року в розмірі 3% від заявленої вартості об`єкта нерухомості к термін 5 днів з моменту отримання вказаної претензії, а саме 1500 доларів США (а.с. 18-19). Згідно офіційного курсу НБУ станом на 29.11.2023 року курс долара США = 36,3644 (а.с.21-22). Таким чином, розмір заборгованості відповідача за Договором доручення на продаж нерухомості від 17.08.2023 року на день пред`явлення позовної заяви становить 54\~546,60 гривень. Відповідно до п.4.1 Договору договір вважається виконаним Виконавцем в момент підписання Продавцем договору купівлі-продажу або будь-якого іншого договору, передбаченого законодавством України, що засвідчує перехід об`єкту нерухомості у власність третіх осіб, незалежно від того ким була надана інформація про об`єкт. Пункт 4.3 Договору передбачає, що оплата послуг Виконавця Продавцем проводиться в день підписання договору купівлі-продажу, або будь-якого іншого договору, передбаченого законодавством України, що засвідчує перехід об`єкту нерухомості у власність третіх осіб, незалежно від того ким була надана інформація про об`єкт. Пунктом 5.4 Договору передбачено, що кожна зі сторін має право достроково розірвати договір письмово попередивши про це іншу сторону не менше ніж за 5 днів. При достроковому розірванні договору з ініціативи Продавця і в випадках порушення Продавцем п.3.2 Договору, останній зобов`язується виплатити Виконавцю штраф в розмірі 3 % від заявленої вартості об`єкта нерухомості, але не менше 15\~000,00 грн. При цьому Виконавець має право використовувати законні способи для захисту свої інтересів за договором. 01.11.2023 позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію в якій просить провести оплату штрафу відповідно до п.5.4. Договору доручення на продаж нерухомості від 17.08.2023 року в розмірі 3% від заявленої вартості об`єкта нерухомості к термін 5 днів з моменту отримання вказаної претензії, а саме 1500 доларів США, згідно поштового чеку (а.с.20). Відповідно до ч.1, п.п.1, 4 ч.2\~ст.11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. В даному випадку застосуванню підлягають норми цивільного законодавства, які регламентують виникнення цивільних прав і обов`язків на підставі саме договорів та інших правочинів. Відповідно до частини першої статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~ Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Судом встановлено, а сторонами не заперечувався факт укладення 17.08.2023 Договору доручення. Укладений між сторонами договір за своєю природою є договором про надання послуг. Так, за змістом частини першої\~статті 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Для кваліфікації послуги головним є предметний критерій: предметом договору про надання послуг є процес надання послуги, що не передбачає досягнення матеріалізованого результату, але не виключає можливість його наявності. Якщо внаслідок надання послуги створюється матеріальний результат, то він не є окремим, віддільним від послуги як нематеріального блага, об`єктом цивільних прав, через що відповідний результат не є обігоздатним сам по собі. При цьому переважно наголошується, що послуга тісно пов`язана з особою виконавця та процесом вчинення ним певних дій (здійснення діяльності) й навіть невіддільна від них, але все ж таки не збігається з такими діями (діяльністю) й існує як окреме явище - певне нематеріальне благо, що споживається в процесі вчинення відповідних дій (здійснення діяльності) виконавцем. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2022 року у справі № 361/4256/19(провадження № 61-9229св20). Частиною 1 статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Частиною 6 статті 81\~ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо). Відповідачем не надано доказів того, що вона відмовилася від договору в односторонньому порядку або ініціювала процедуру розірвання договору за згодою сторін. У п. 5.4 Договору вказано, що Договір може бути розірваний за взаємною згодою Сторін. Одностороннє розірвання договору допускається лише у випадках передбачених цим Договором та законодавством України. У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19 березня 2021 року у справі № 904/2073/19 вказано, що на кожну із сторін, яка підписує договір, покладається обов`язок узгодження всіх спірних питань, які виникають під час укладення договору, до моменту його підписання, та самостійного аналізу можливих негативних наслідків при підписанні такого договору, а також кожна сторона не позбавлена права відмовитись від підписання договору, якщо його умови чи частина суперечить інтересам сторони або нормам чинного законодавства. Факт укладення договору не заперечується сторонами. Отже, при укладенні договору [PERSON] вільно та свідомо погодилася дотримуватись усіх зазначених в ньому умов. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка зверталася до Виконавця з претензіями щодо неякісного або ж неналежного надання послуг чи не отримання послуг за Договором. Так само, як було вказано вище, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач дійсно ініціював процес розірвання договору або односторонньої відмови від нього. Таким чином, суд дійшов висновку, що умови договору виконувались, а послуги були надані. Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно договору купівлі-продажу від 04.10.2023 року Відповідачем було продано об`єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] без відома позивача та без оплати послуг згідно договору від 17.08.2023 року. 05.10.2023 право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , було зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2023 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ганшина О.Ю. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина перша статті 629 ЦК України). У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що у\~статті 629 ЦК України\~закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в\~главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)». Виходячи з викладеного суд дійшов висновку, що у зв`язку з виконанням договору позивачем, у відповідача виник обов`язок сплатити виконавцю винагороду. При цьому, щодо обсягу наданих виконавцем послуг, суд звертає увагу на наступне. Перелік дій, які Виконавець був зобов`язаний вчинити згідно з умовами договору і за виконання яких він мав отримати винагороду, закріплений в Розділі 1 Договору. Таким чином, судом встановлено, що Виконавець надав обумовлені сторонами послуги. Нормами ст.\~509\~ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином, з урахуванням виконання договору позивачем, з дотриманням принципів цивільного законодавства та засад зобов`язання щодо добросовісності, розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відповідач повинен сплатити на користь позивача за Договором штраф відповідно до п.5.4. Договору доручення на продаж нерухомості від 17.08.2023 року в розмірі 3% від заявленої вартості об`єкта нерухомості к термін 5 днів з моменту отримання вказаної претензії, а саме 1500 доларів США. Не виходячи за межі позовних вимог, суд приходить до переконання про стягнення суми заборгованості за договором. На підставі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а тому із [PERSON] в користь фізичної особи-підприємця [PERSON] підлягають стягненню суму боргу за договором дорученням про продаж нерухомості від 17.08.2023 року у розмірі 54546 гривень 60 копійок (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот сорок шість гривень, 60 копійок). Враховуючи те, що позов задоволено, у відповідності до\~статті 141 ЦПК України, із відповідача в користь позивача, слід стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved