Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

АТ «Таскомбанк» звернулось з позовом до [PERSON] , вказавши, що у відповідності до укладеного 28.11.2018 року договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Станом на 05.12.2024 року відповідач має заборгованість в сумі 125583,66 гривень, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 73493,52 гривні, 52090,14 гривень заборгованості за простроченими відсотками, яку просять стягнути з відповідача на користь позивача. Разом із позовом представником позивача було заявлене клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Ухвалою суду від 07.03.2025 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 21.04.2025 року позивач направив до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового засідання для можливості підготувати заперечення проти позову. Підготовче судове засідання було відкладене на 28.05.2025 року. 27.05.2025 року відповідач направив до суду заяву про часткове визнання позову, а саме визнання заборгованості за тілом кредиту заперечивши проти нарахованих відсотків за кредитним договором. Просив розглядати справу за його відсутності. Ухвалою суду від 28.05.2025 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились на підставі раніше поданих заяв про розгляд справи без їх участі. Інших заяв та клопотань сторонами не заявлялось, а судом не вирішувалось. При вивченні письмових доказів судом встановлено таке. 28.11.2018 року [PERSON] звернувся до АТ «Таскомбанк» з анкетою-заявою про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №106/5661072-СК. В заяві [PERSON] підтвердив ознайомлення з Публічною пропозицією АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Тарифами Таскомбанку, просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я виявив бажання оформити платіжну картку під назвою «Кредитна кратка Велика п`ятірка, тип: кредитка, Mastercard world миттєва, сума бажаного кредитного ліміту 29000 гривень. Вказав про отримання картки з номером [NUMBER] . Погодився з тим, що Публічна пропозиція АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщені на сайті www.tascombank.com.ua), Умови підключення до клієнт-банку «ТАС24», Правила обслуговування корпоративних клієнтів та Тарифи банку разом з цією Заявою-договором становлять Договір банківського обслуговування, та є його невід`ємними частинами. Як зазначено у публічній пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, банк відкриває клієнту ПР/ПР з використанням ПК в національній валюті України або в іноземній валюті та/або мультивалютний ПР з ПК на строк та умовах, визначених заявою-договором за продуктом банку та цими правилами. Клієнт дає згоду, що ліміт кредитної лінії встановлюється на поточний рахунок (в тому числі мультивалютний) з використанням платіжної картки за рішенням банку. Укладення заяви-договору за продуктом банку здійснюється шляхом підписання клієнтом і уповноваженим представником банку двостороннього документа (заяви-договору) на паперовому носії. У цьому випадку заява-договір вважається укладеним з дати його підписання сторонами та скріплення печаткою банку. У додатку №1 до Протоколу тарифного комітету №4-1 від 25.01.2018 року до Протоколу КУАП №020218/1 від 02.02.2018 року, введено в дію з 02.02.2018 року наведені умови пакету послуг «Кредитка» (для продукту «Картка «Велика п`ятірка») наповнення пакету послуг, тарифи та умови обслуговування. Позивачем до позовної заяви долучено виписку по особовим рахункам кредитного договору №106/5661072-СК за період з 28.11.2018 року по 05.12.2024 року. 12.11.2024 року АТ «Таскомбанк» направило [PERSON] повідомлення-вимогу про наявність заборгованості по кредиту станом на 12.11.2024 року в розмірі 73493,52 гривні основного боргу (в т.ч. простроченого), 52090,14 гривень заборгованості по відсоткам (в т.ч. простроченої) та повідомлено про необхідність сплати заборгованості протягом 30 днів з дати одержання повідомлення. За розрахунком заборгованості, у період з 28.11.2018 року по 01.12.2024 року у [PERSON] перед АТ «Таскомбанк» наявна заборгованість в сумі 125583,66 гривень, з яких 73493,52 гривні заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) та 52090,14 гривень заборгованості по відсоткам (в т.ч. прострочені). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до змісту ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти до висновку про те, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений, при цьому умови договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що заборгованість за тілом кредиту становить 73493,52 гривні і саме вказана сума боргу підлягає стягненню, оскільки її слід вважати фактично витраченими кредитними коштами. Заява - анкета позичальника від 28.11.2018 року не містить відомостей стосовно визначеної процентної ставки, в ній також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме Публічна пропозиція АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщена на веб-сайті банку) та Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №106/5661072-СК, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), а саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. За таких підстав,\~\~в даному\~випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України,\~оскільки Публічна пропозиція АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що розміщена на офіційному сайті позивача (www.tascombank.com.ua) неодноразово змінювалися самим АТ «Таскомбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Публічну пропозицію у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Відповідно до частин 1-4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Відповідно до статей 77, 78, 79 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі статтею 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положенням ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в цій частині, Банк зазначав, що у відповідності до п. 8.1.14. Правил клієнт сплачує Банку проценти \~ \~ \~ \~за користування Кредитною лінією та/або Недозволеним овердрафтом за \~ \~ \~ \~ставками, які зазначені в Тарифах. Проценти за користування Кредитною лінією та/або Недозволеним овердрафтом нараховуються Банком у валюті поточного рахунку з використанням платіжної картки щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування \~ \~ \~ \~факт/факт), з урахуванням Пільгового періоду (якщо \~ \~ \~ \~такий передбачений Тарифом за Продуктом). Процентна ставка за користування кредитом у період з 28.11.2018 року по 31.01.2019 року становить 39,60%, з 01.02.2019 року 43,20%. Зважаючи на те, що Банком не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту узгодження із позичальником вказаної відсоткової ставки на прострочене тіло кредиту, позовні вимоги банку в цій частині також не підлягають задоволенню. Отже, вимоги Банку в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 52090,14 гривень є безпідставними, оскільки позивачем не доведено укладення договору на таких умовах. Наведені судом обставини повністю узгоджуються з позицією колегії суддів Запорізького апеляційного суду, викладеною в постанові від 03.06.2022 року у справі ЄУН 336/337/21 пр. 22-ц/807/1283/22, а також з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові №342/180/17 (пр. 14-131цс19) та Верховного Суду України від 11.03.2015 року (пр. 6-16цс15). За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідача вказав на часткове визнання позову, а саме заборгованості за тілом кредиту, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується наступним. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial