Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» в особі представника Городніщевої Є.О. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи заявлені вимоги представник позивача посилається на те, що 11.08.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №3889375 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000 гривень, строком на 360 днів. 24.05.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу №24/05/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача, який свої зобов`язання по кредитному договору не виконав, внаслідок чого заборгованість по кредитному договорі №3889375 від 3889375 року становить 58622,27,27 гривень, з яких: 7999,99 тіло кредиту, 41022,28 гривень заборгованість по процентам та 9600 гривень нараховані проценти за 60 календарних днів. 04.10.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір №7137918 про надання споживчого кредиту, у відповідності до умов якого останній отримав кредит у розмірі 4000 гривень, строком на 360 днів. 27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №7155990. Однак [PERSON] взятих на себе за кредитним договором №7137918 від 04.10.2023 зобов`язань не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 15303,20 гривень, з яких: 4000 гривень тіло кредиту, 6527,20 гривень нараховані проценти та 4776 гривень нараховані проценти за 60 календарних днів. Враховуючи наведене, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання, визначені укладеним Кредитним договором, не виконав, у передбачені в договорах строки грошові кошти та нараховані відсотки за користування кредитом не повернув, заборгованість не погашена, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.02.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2025 року за клопотанням представника позивача витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] факту зарахування 11.08.2023 року на дану платіжну картку, банком-емітентом якої є АТ «Універсал Бнак», коштів у сумі 8000,00 грн від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення»; а також щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] факту зарахування 04.10.2023 року на дану платіжну картку, банком-емітентом якої є АТ «Універсал Бнак», коштів у сумі 4000,00 грн від ТОВ «Авентус Україна» (код ЄДРПОУ 41078230) через платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення». 28.04.2025 року на виконання ухвали суду від АТ «Універсал Банк» на адресу суду надійшла відповідь, з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 11.08.2023 року здійснено переказ коштів на суму 8000,00 грн. Також, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 04.10.2023 року здійснено переказ коштів на суму 4000,00 грн. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25.04.2025 року, з 30.04.2025 року змінено найменування Ленінського районного суду міста Дніпропетровська на Новокодацький районний суд міста Дніпра. Представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» Городніщева Є.О. в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи провести без участі представника товариства, заперечень щодо ухвалення заочного рішення немає. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не подав, будь-яких заяв від нього не надходило, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.08.2023 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту із визначенням інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Після чого між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» і [PERSON] було укладено електронний Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3889375 про надання відповідачу кредиту для задоволення особистих потреб у розмірі 8000,00 грн. На строк 360 днів. Відповідно до п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, перерахувавши 11.08.2023 на особистий електронний платіжний засіб відповідача кредитні кошті у розмірі 8000,00 грн., що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором надання коштів на умовах споживчого кредиту №3889375 від 11.08.2023 року виникла заборгованість за період з 11.08.2023 року по 24.05.2024 загальною сумою 44158,28 грн. 25.10.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було підписано Договір факторингу №25/10/2024, яким ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача. Надалі згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за договором №3889375 від 11.08.2023 року надання коштів на умовах споживчого кредиту виникла заборгованість за 60 календарних днів за період з 24.05.2024 року по 22.07.2024 року у сумі нарахованих процентів за користування грошовими коштами 9600 грн. У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту за користування ним не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка становить: 58622,27 грн, що складається з заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 7999,99 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих первісним кредитором 41022,28 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 60 календарних днів 9600 грн. 04.10.2023 року між ТОВ «Авентус Україна», яке є фінансовою установою та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 7137918 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua. Відповідно до умов Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 4000 грн, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (28.09.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Відповідно до п. 1.5.1. Договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Відповідно до п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з п. 3.1. Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 4000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача 27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за Кредитним договором № 7137918 від 04.10.2023 року. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача, шляхом направлення відповідного повідомлення на електрону адресу, зазначену останньою при укладенні кредитного договору (а.с.25). Отже, до ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» відповідно до укладеного Договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 7137918 від 04.10.2023 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №7137918 у загальній сумі 10527,20 грн, з яких: 4000 грн - основна сума боргу; 6527,20 грн - сума заборгованості по відсоткам. Надалі згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за договором №7137918 від 04.10.2023 року надання коштів на умовах споживчого кредиту виникла заборгованість за 60 календарних днів у сумі нарахованих процентів за користування грошовими коштами 4776 грн. У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту за користування ним не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка становить: 15303,20 грн, що складається з заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 4000 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих первісним кредитором 6527,20 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 60 календарних днів 4776 грн. На підставі рішення №251124/1 єдиного учасника Товариства від 25.11.2024 року було змінено найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно приписів ст.ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відзиву на позов та будь-яких доказів, які б спростовували факт отримання кредитних коштів та наведений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідач суду не надав, а тому долучені розрахунки беруться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Доказів погашення такої заборгованості станом на час розгляду справи відповідачем суду також не надано. Суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та [PERSON] , які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконував належним чином умови договору, тому права позивача підлягають захисту. На підставі вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази та враховуючи те, що відповідачем не надано доказів про виконання свого обов`язку щодо сплати заборгованості за кредитним договором та відсотками відповідно до положень договору, а також за відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, суд вважає, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. Крім того, за змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: заявку №6045 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року, копію ордеру на надання правничої допомоги серії АІ №1773926 від 20.12.2024 року; договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року; акт № 6045 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 від 18.09.2020 року; копію рахунку-фактури на оплату №6045-20/12-2024 від 20.12.2024 на загальну суму 15000,00 грн. З акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року встановлено, що адвокатом Столітнім М.М. було витрачено 17 годин на збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви, складення позовної заяви та її подання до суду, підготовку до судових засідань, участь в судових засіданнях. Вартість виконаних робіт оцінено 15000,00 грн. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, суд вважає, що витрати позивача на правову допомогу підтверджені належними та допустимими доказами. Заперечень щодо неспівмірності витрат відповідач не надав. Відтак суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача у розмірі 15000 грн.

Outcome: approved