Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

Представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Підлетейчук\~М.М.\~у травні\~2025\~року звернувся\~до суду із указаним позовом, який мотивував тим, що 02.10.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (credоs.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1281-1442. Відповідно до умов даного договору відповідачу було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 5300 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів, знижена відсоткова ставка 2,50% на день; стандартна відсоткова ставка 3,00% на день. Кредитні кошти було перераховано на картковий рахунок відповідача вказаний в особистому кабінеті через систему платежів LiqPay. У порушення умов кредитного договору відповідач не повернув у повному обсязі кредит, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Станом на 25.04.2025 загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 48177 грн, із яких: 5300 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 42877 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 25387 грн за умови погашення позичальницею решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 22790 грн. Тому позивачем заявлено вимоги про стягнення не повної суми заборгованості, а лише її частини, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 5300 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 17490 грн, а всього разом 22790 грн. У зв`язку із наведеним представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1281-1442 від 02.10.2023 у розмірі 22790 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 27.05.2025 було відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання, в якому зазначив, що просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заяву, в якій вказав, що позов визнає, просить справу розглянути без його участі. Враховуючи вказані заяви суд визнав за можливе розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що 02.10.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1281-1442, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмір 5300 грн, на строк 300 календарних днів (до 27.07.2024), з умовою сплати відсотків за користування коштами протягом першого базового періоду 14 днів, за зниженою відсотковою ставкою 2,50% на день, та у подальшому за стандартною відсотковою ставкою 3,00% на день. Також сторонами була погоджена таблиця обчислення загальної вартості кредиту (а.с. 11-17, 27-28). Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа із відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.\~1\~ст.\~5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. 1, 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис». З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу\~ст. 12 цього Закону,\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК\~України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно\~ст. 642 ЦК України\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України\~встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Разом із тим, суд не приймає як складову частину кредитного договору укладеного між сторонами паспорт споживчого кредиту, що був доданий до позовної заяви, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. Отже,\~зміст укладеного\~сторонами договору\~та умови\~кредитування відображеніу договорі про відкриття кредитної лінії № 1281-1442, який підписав [PERSON] 02.10.2023. На виконання умов вказаного договору на картковий рахунок позичальника [PERSON] 02.10.2023 було перераховано обумовлену суму кредитних коштів (а.с.\~29-32). Отже, позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит. Всупереч умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість розмір якої, згідно розрахунку позивача, станом на 25.04.2025 складає 48177 грн, із яких: 5300 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 42877\~грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 33-35). Як зазначає позивач, ним було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника [PERSON] програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у зв`язку із чим заявлено вимоги про стягнення не повної суми заборгованості, а лише її частини, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 5300 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 17490 грн, а всього разом 22790 грн. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, у межах заявлених нею вимог. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ч.\~1,\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~відповідач\~може визнати\~позов на\~будь-якій\~стадії провадження\~у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Визнання відповідачем заявленого до нього позову, не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості у межах заявлених позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с. 10, 49). Враховуючи,\~що позов\~підлягає задоволенню\~у повному\~обсязі,\~суд вважає\~за необхідне повернути\~позивачу із\~державного бюджету\~50%\~сплаченого судового\~збору,\~що становить\~1211,20\~грн,\~так як\~відповідач визнав\~позов до\~початку розгляду\~справи по\~суті,\~а інші\~50%\~судового збору,\~що становить\~1211,20\~грн,\~необхідно стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача.

Outcome: approved