Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

22 травня 2025 року, [PERSON] , , звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача, [PERSON] , на її користь, аліментів на утримання повнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, починаючи з 23.05.2025 та до закінчення навчання, до 30.06.2028, але не більше ніж як до досягнення дитиною 23 років, оскільки донька навчається у Національному університеті «Чернігівська політехніка» за денною формою здобуття освіти за договором та потребує матеріальної допомоги. Відповідач може надавати фінансову допомогу на період навчання доньки, однак добровільно її не надає. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, та призначено розгляд справи з повідомленням сторін на 01 серпня 2025 року. У судове засідання позивач не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Ухвалу про відкриття провадження відповідач отримав 28.06.2025 року засобом поштового зв`язку (а.с.22). Відповідач, [PERSON] , у визначений в ухвалі суду строк, відзив на позовну заяву не подав, у судове засідання призначене на 01.08.2025 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Відповідно до положень ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав та міркувань. Як установлено в ході судового засідання, сторони по справі з 21.10.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 14.12.2024 розірвано рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області ЄУ№748/4316/24 від 13.11.2024 року. (а.с.4-5) Відповідно до свідоцтва про народження серії « [NUMBER] , [PERSON] , народилась [INFO] і її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.6) Згідно Витягу з реєстру територіальних громад №2024/006016908 від 23.05.2024, [PERSON] , [INFO] з 20.12.2019 року і по теперішній час є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , тобто за адресою реєстрації позивача, що засвідчує Витягу з реєстру територіальних громад №2024/013005124 від 28.10.2024, відносно [PERSON] , [INFO] . (а.с.11, 12). Відповідно до довідки Навчально-наукового інституту бізнесу, економіки та адміністрування Національного університету «Чернігівська політехніка» №2803 від 22.05.2025, [PERSON] є студентом 1-го курсу, за денною формою здобуття освіти за договором. Початок навчання 01.09.2024 закінчення навчання 30.06.2028. (а.с.13) Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими, оскільки по справі встановлено, що їх спільна з відповідачем дитина продовжує навчання за денною формою здобуття освіти на контрактній основі, і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. При визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~стан здоров`я\~і матеріальне\~становище дитини\~і відповідача,\~також бере\~до уваги\~відсутність заперечень\~відповідача з\~приводу розміру\~аліментів,\~можливість надання\~утримання другим\~з батьків,\~обставини даної\~справи і\~вважає за\~необхідне позовні\~вимоги задовольнити\~повністю,\~стягнувши з\~відповідача аліменти\~в розмірі\~1/4\~частини всіх\~видів заробітку\~(доходу), з 23.05.2025 і до закінчення навчання дитиною, тобто до 30 серпня 2028 року. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення матеріальних потреб повнолітньої дитини, яка навчається, виходячи з доходу відповідача, та не порушить прав сторін. Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved