Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

У травні 2024 року представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, просив стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за договором про надання банківських послуг monobank від 31 жовтня 2018 року у розмірі 145 136,72 грн. станом на 03 квітня 2024 року та судові витрати у справі у розмірі 3028 грн. В обґрунтування поданого позову зазначено, що відповідач 31 жовтня 2018 року звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг monobank Universal Bank. Своїм підписом відповідач повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що анкета-заява разом із умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 100 000грн, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, відповідач, всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має заборгованість у розмірі 145 136,72 грн. Посилаючись на зазначені обставини просив суд позов задовольнити. Ухвалою судді від 06 червня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 23 жовтня 2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що матеріали справи не містять підписаних відповідачем Умов і правил обслуговування фізичних осіб, тарифів та паспорту споживчого кредиту, хоча вони повинні містити підпис позичальника, оскільки саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами договору. Також, відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», та тарифів. Отже, з урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), посилання представника позивача на ці письмові докази, як на обґрунтування своїх вимог про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг, є безпідставним. Документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі анкети-заяви та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем. Так, анкета-заява від 31 жовтня 2018 року містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. Вказана анкета не містить даних про розмір кредитних коштів. В анкеті-заяві та будь-яких інших документах, долучених до позовної заяви, не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди, відсутні відомості про те, що відповідач отримав платіжну картку, строк дії цієї картки та що на його ім`я відкрито поточний рахунок. Крім того, матеріали справи не містять доказів, яке рішення було прийнято банком за заявою відповідача, яка картка йому була видана, а також доказів про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Вважає, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Універсал Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Надані Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Monobank» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Надані позивачем Правила надання банківських послуг Універсал Банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних картки «Monobank» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Універсал Банку, розміщені на сайті позивача, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді процентів і неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», та тарифів. Позивач додав до позовної заява анкету-заяву від 31 жовтня 2018 року, а «Умови і правила…» від 27 листопада 2021 року, тобто Умови, що начебто набрали чинності більш ніж через три роки після підписання відповідачем анкети-заяви. Тарифи та паспорт споживчого кредиту взагалі не містять дати, і також не підписані відповідачем. Не можна розцінювати як погодження умов кредитного договору інформацію, зазначену в «Паспорті споживчого кредиту». Позивачем (банком) не надано жодного доказу, що свідчив би про внесення його до довірчого списку, та можливість АТ «Універсал Банк» генерувати електронний цифровий підпис. Додана до позовної заяви покрокова інструкція активації картки та підписання Умов і правил носить загальний характер і не містить жодних відомостей про відповідача та/або здійснення відповідачем тих чи інших кроків, а тому належним доказом бути не може. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Позивач не долучив до позовної заяви Виписку по картковому рахунку відповідача. Зазначав, що позивачем не доведено як укладення кредитного договору, так і видача кредитних коштів та наявність заборгованості відповідача, а тому у позовних вимогах слід відмовити у повному обсязі. 25 жовтня 2024 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив. Вказано, що до позовної заяви були додані докази, що підтверджують факт укладення договору про надання банківських послуг від 31 жовтня 2018 р. Актуальність та дійсність інформація з сайтів банків обумовлена вимогами Закону. Анкета заява є невід`ємною частиною договору і враховуючи її зміст, підписавши анкету заяву, відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма частинами договору і отримав відповідні примірники. У вищевказаних документах, що разом становлять укладений між позивачем та відповідачем договір (анкета-заява, Умови і правила надання банківських послуг, тарифи, таблиця обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту) містяться всі істотні умови договору, у тому числі умови про процентну ставку, пеню, штрафи, умови та строк повернення кредиту згідно із ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Вказано, що впродовж дії договору з 01 вересня 2020 року процентна ставка змінилась і становила 3,1 % в місяць (37,2 %). Підписана клієнтом анкета-заява є підтвердженням укладення договору, а перелічені документи формують договір про надання банківських послуг з чим погодився відповідач шляхом підписання анкети-заяви. Посилання відповідача на довірчий список кваліфікованих надавачів довірчих послуг є недоречним. Без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного кредитного договору є неможливим. Розрахунок заборгованості є належним доказом та відповідає деталізований виписці про рух коштів по картковому рахунку, що надається в додатках до цієї відповіді на відзив. Таблиця розрахунку заборгованості зображає саме наявність заборгованості. З деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідача та наданого разом з позовною заявою розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався отриманою кредитною карткою та частково погашав утворену заборгованість, але станом на момент подання позову має заборгованість у розмірі 145136,72 грн. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку (додається) кредитний ліміт Боржника складає 100000.00 грн., баланс складає - (мінус) 45 136,72 грн., себто заборгованість складає 145136,72 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 100 000,00 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 45 136,72 грн. Розрахунок заборгованості зображає наявність обґрунтованої заборгованості. Виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розрахунок нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. 28 жовтня 2024 року до суду від відповідача надійшли письмові заперечення. Вказано, що додані документи не містить підпису чи електронного підпису відповідача. Посилання на Умови та правила є безпідставними, а тому не заслуговують на увагу. Оскільки сума внесена відповідачем на погашення заборгованості складає 1662373,01 грн., а сума фактично витрачених відповідачем коштів, з урахуванням того, що розмір та сплату відсотків сторонами погоджено не було, складає 1701032,69 грн., то заборгованість у нього перед банком, якщо вона взагалі існує, складає 1701032,69-1662373,01=38659,68грн. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено та з матеріалів справи убачається, що 31 жовтня 2018 року відповідач підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг monobank Universal Bank, згідно з якою він погодився з тим, що дана анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посилання www.monobank.ua/terms; тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг (далі по тексту договір). Зі змісту анкети-заяви убачається, що вона є також заявою на відкриття рахунку, в якій відповідач просив відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал банк» у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку. До договору банком також долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank. Також з долучених до позову документів убачається, що сторонами підписано паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, який, серед іншого, містить інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту споживача. Міститься вказівка щодо того, що споживач отримує паспорт споживчого кредиту в мобільному додатку та підписує його у електронному вигляді до підписання договору. Як убачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 03 квітня 2024 року загальна сума заборгованості складає 145 136,72 грн. Згідно з випискою про рух коштів по картці клієнта відповідач користувався грошовими коштами на рахунку. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою ст.526 ЦК України встановлено, що\~ зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою вказаної статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа першого цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що у разі, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами\~ було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Також встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконало своєчасно і повністю, надавши кредитні ресурси в повному обсязі. Як убачається із виписки про рух коштів по картковому рахунку\~ відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору та не було спростовано відповідачем, як не спростовано і розрахунку заборгованості та відсутності такої. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року при розгляді цивільної справи № 200/5647/18. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідачем існування зазначеної позивачем заборгованості не спростовано. Враховуючи те, що використані кошти у добровільному порядку позичальником не повернуті АТ «Універсал Банк», а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої у разі, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «Універсал Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення отриманих коштів. Враховуючи викладене вище, суд\~ приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «Універсал банк» заборгованості, а відтак позовні вимоги підлягають до задоволення. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача коштів у сумі 145 136,72 грн. заборгованості за кредитом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved