Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

24.06.2025 до суду звернувся представник позивача із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позові зазначив, що 08.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір №77586587, відповідно до якого їй було надано позику у розмірі 13 000 гривень. Також 30.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено договір №3150084, відповідно до якого [PERSON] надано кредит у розмірі 4 000 гривень. 19.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір №101197130, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 5600 гривень. Водночас [PERSON] не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. В подальшому позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] за вищевказаними договорами відповідно до договорів відступлення права вимоги. Так, станом на день формування позовної заяви заборгованість відповідача за договором №77586587 від 08.09.2021 становить 39 338,63 гривень, з яких за основним зобов`язанням 13 000 гривень, за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 26 336,50 гривень, нараховані 3% річних 2,13 гривень. За договором №3150084 від 30.09.2021 заборгованість відповідача становить 25 356 гривень, з них заборгованість за основним зобов`язанням 4 000 гривень, за нарахованими процентами станом на дату відступлення права вимоги 21 156 гривень, заборгованість за комісіями 200 гривень. За договором №101197130 від 19.09.2021 [PERSON] має заборгованість у розмірі 43 610 гривень, з яких за основним зобов`язанням 5 600 гривень, за нарахованими процентами станом на дату відступлення права вимоги 37 450 гривень, заборгованість за комісіями 560 гривень. Таким чином, представник позивача прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договорами у загальному розмірі 108 304,63 гривень, судові витрати у вигляді судового збору 2422,40 гривень та витрат на правову допомогу у розмірі 25 000 гривень. Ухвалою суду від 25.06.2025 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Представник позивача Ткаченко М. в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві прохала суд розглядати справу без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що кредитні договори укладала за допомогою СМС-повідомлень, кошти отримувала, однак не погоджується з нарахованими процентами. Вказала, що здійснювала погашення кредитів, але після воєнного стану в неї такої змоги немає. Готова сплатити тіло кредиту та певну кількість процентів, оскільки дійсно користувалась кредитними коштами. Суд, заслухавши відповідача, розглянувши та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 19.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №101197130 (індивідуальна частина), відповідно до якого сума кредиту становить 5600 гривень. Кредит надається строком на 19 днів з 19.09.2021 року (а. с. 21-25). Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а. с. 47). Відповідно до п.п. 1.5.1-1.6 Договору комісія за надання кредиту 560 гривень, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 1330 гривень, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.п. 2.2.2, 2.2.3 Договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахування можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процента ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована позичальнику із знижкою і є меншою за стандартну ставку, встановлену п.1.6 Договору. Відповідно до п. 2.3.1.2 Договору позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Суду також надано графік платежів за договором про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту та анкету-заяву на кредит (а. с. 25-27). Як вбачається з квитанції №1768387959 кошти у розмірі 5600 гривень перераховані згідно договору №101197130 19.09.2021 о 18 год. 14 хв. (а. с. 47). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» [PERSON] має заборгованість за договором №101197130 станом на 07.12.2021 у розмірі 24 290 гривень, з яких за основним зобов`язанням 5 600 гривень, за нарахованими процентами 18 130 гривень, заборгованість за комісіями 560 гривень. Відсотки за користування коштами нараховано за п. 1.5.2 Договору з 20.09.2021 по 08.10.2021; за п. 1.6, 2.3.1.2 Договору з 09.10.2021 по 07.12.2021 (а. с. 48). 30.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №3150084 (індивідуальна частина), відповідно до якого сума кредиту становить 4000 гривень. Кредит надається строком на 30 днів з 30.09.2021 року (а. с. 28-32). Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а. с. 49). Відповідно до п.п. 1.5.1-1.6 Договору комісія за надання кредиту 200 гривень, яка нараховується за ставкою 5,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 756 гривень, які нараховуються за ставкою 0,63 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.п. 2.2.2, 2.2.3 Договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахування можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процента ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована позичальнику із знижкою і є меншою за стандартну ставку, встановлену п.1.6 Договору. Відповідно до п. 2.3.1.2 Договору позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Суду також надано графік платежів за договором про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту та анкету-заяву на кредит (а. с. 32-34). Стороною позивача надано копію Правил надання фінансових кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (в редакції від 13.07.2021 року), що не підписані відповідачем (а. с. 42-46). Як вбачається з довідки ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» грошові кошти згідно договору №3150084 у розмірі 4000 гривень були перераховані на картку № [NUMBER] 30.09.2021 (а. с. 49). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» [PERSON] має заборгованість за договором №3150084 станом на 29.12.2021 у розмірі 16 956 гривень, з яких за основним зобов`язанням 4 000 гривень, за нарахованими процентами 12 756 гривень, заборгованість за комісіями 200 гривень. Відсотки за користування коштами нараховано за п. 1.5.2 Договору з 01.10.2021 по 30.10.2021; за п. 1.6, 2.3.1.2 Договору з 31.10.2021 по 29.12.2021 (а. с. 50-51). 08.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №77586587 (а. с. 35). Відповідно до п. 2 Договору сума позики становить 13 000 гривень, строк позики 30 днів, процентна ставка 1,99% на день (фіксована). Визначено процентну ставку за понадстрокове користування позикою 2,70% на день. Відповідно до п. 5.2 Договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту розміщені на сайті https://mycredit.ua/uа/documents-license (далі - Правила), їх суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена у Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Також суду надано таблицю обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит з електронним підписом відповідача одноразовим ідентифікатором та копія Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що затверджені директором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 12.08.2021. Зазначені Правила не містять підпису відповідача (а. с. 35-41). Як вбачається з довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» 08.09.2021 [PERSON] було перераховано грошові кошти у розмірі 13 000 гривень на її банківську картку № [NUMBER] (а. с. 52). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» станом на 22.02.2022 заборгованість за договором №77586587 становить 39 336,50 гривень, з яких за тілом кредиту 13 000 гривень, за процентами 26 336,50 гривень. Проценти нараховані за період з 08.09.2021 по 08.01.2022 (а. с. 54-55). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону). Укладання електронного договору та підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року в справі №524/5556/19. Стороною відповідача факт укладення договорів №77586587 від 08.09.2021, №3150084 від 30.09.2021 та №101197130 від 19.09.2021, так само як і факт отримання грошових коштів на підставі укладених договорів, не заперечується. 17.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №17/12-2021-62 (а. с. 63-65). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №17/12-2021-62 ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право грошової вимоги до [PERSON] за договором №101197130 у розмірі 24 290 гривень (а. с. 66-67). 13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №13/01-2022-79 (а. с. 68-71). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №13/01-2022-79 ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право грошової вимоги до [PERSON] за договором №3150084 у розмірі 16 956 гривень (а. с. 71-72). 22.02.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №22/02/2022 (а. с. 73-76). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №22/02/2022 ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право грошової вимоги до [PERSON] за договором №77586587 у розмірі 39 336,50 гривень (а. с. 76-78). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 (а. с. 82-85). Як вбачається з реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 позивач отримав право грошової вимоги до відповідача за договорами №77586587 від 08.09.2021, №3150084 від 30.09.2021 та №101197130 від 19.09.2021 (а. с. 86-90). Як вбачається з розрахунку заборгованості позивача за договором №101197130 від 19.09.2021 загальна заборгованість [PERSON] за договором складає 43610 гривень, з яких за тілом кредиту 5600 гривень, за нарахованими відсотками 37 450 гривень, за комісією 560 гривень (а. с. 60). З розрахунку заборгованості позивача за договором №3150084 від 30.09.2021 загальна заборгованість [PERSON] за договором складає 25 356 гривень, з яких за тілом кредиту 4000 гривень, за нарахованими відсотками 21 156 гривень, за комісією 200 гривень (а. с. 61). З розрахунку заборгованості позивача за договором №77586587 від 08.09.2021 загальна заборгованість [PERSON] за договором складає 39 338,63 гривень, з яких за тілом кредиту 13000 гривень, за нарахованими відсотками 26 336,50 гривень, 3% річних 2,12 гривень (а. с. 61). Водночас суд не може погодитися з нарахованими відсотками за вищевказаними договорами з огляду на наступне. У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». Крім цього, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 визначено, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.\~ Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що не може слугувати підставою для нарахування кредитором відсотків передбачених договором після настання прострочення умова договору про право банка нараховувати проценти за користування кредитом по день повного погашення заборгованості (пункти 6.32. 6.36. постанови). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків за користування коштами поза межами строку дії договору задоволенню не підлягають. За таких обставин, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за укладеними договорами відповідно до наступного. Згідно умов договору №101197130 від 19.09.2021 сума кредиту становить 5600 гривень, строк кредитування 19 днів. Проценти за користування кредитом становлять 1330 гривень, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Також за надання кредиту сплачується комісія у розмірі 560 гривень. Таким чином, з відповідача на користь позивача за договором №101197130 від 19.09.2021 необхідно стягнути тіло кредиту у розмірі 5600 гривень, відсотки у розмірі 1330 гривень в межах строку договору та комісію у розмірі 560 гривень. Згідно умов договору №3150084 від 30.09.2021 сума кредиту становить 4000 гривень, строк кредитування 30 днів. Проценти за користування кредитом становлять 756 гривень, які нараховуються за ставкою 0,63 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Також за надання кредиту сплачується комісія у розмірі 200 гривень. Таким чином, з відповідача на користь позивача за договором №3150084 від 30.09.2021 необхідно стягнути тіло кредиту у розмірі 4000 гривень, відсотки у розмірі 756 гривень в межах строку договору та комісію у розмірі 200 гривень. Згідно умов договору №77586587 від 08.09.2021 сума кредиту становить 13 000 гривень, строк кредитування 30 днів. Процентна ставка 1,99% на день. За таких обставин з відповідача на користь позивача необхідно стягнути тіло кредиту у розмірі 13 000 гривень, проценти за користування коштами в межах строку договору 7761 гривень (13000*1,99%*30 днів) та 3% річних у розмірі 2,12 гривень. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при пред`явлені позову було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. При цьому, позов задоволено частково (позовні вимоги задоволено на 30,66 % (33209,12*100/108304,63). За таких обставин, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд покладає судові витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 742,70 гривень.\~ Щодо витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №01-07/24 від 01.07.2024 року, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги №237 від 01.05.2025 року, витяг з акту №10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 року (а. с. 16-20). За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог у розмірі 7665 гривень (позовні вимоги задоволено на 30,66%).

Outcome: partial