Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

22.01.2024 року представник позивача звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкові території за період з 01.02.2021 року по 31.12.2023 року в загальному розмірі 16 732,80 грн. разом із судовими витратами у вигляді судового збору 3028,00грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 27.03.2024 року позов задоволено частково, стягнуто солідарно з [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ), [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ), [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стандарт плюс» (м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, буд. 69-А, код ЄДРПОУ 40713311) заборгованість за внесками по управлінню будинком за період з 01.02.2021 року по 31.12.2023 року у розмірі 10 920,00 гривень, три відсотки річних за період з лютого 2021 року по 23 лютого 2022 року включно в сумі 348,24 гривень, інфляційні витрати за період з лютого 2021 року по лютий 2022 року включно в сумі 1 285,89 гривень, а всього 12 554,13 гривень (дванадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири гривні 13 коп.)., вирішено питання про судові витрати. 11.03.2025 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Огійченко Є.В. разом з заявою про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення надійшла заява про перегляд заочного рішення, в якій представник просить скасувати заочне рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 27.03.2024 року у справі № 334/523/24. В обґрунтування заяви зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу вказана квартира була відчужена [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] покупцеві [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору. З огляду на зазначене просить заочне рішення скасувати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2025 року заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2025 року заочне рішення суду від 27.03.2024 року у вказаній справі - скасовано. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 13.05.2025 року о 14-00 годині. На підставі Закону України № 4273-IX від 26.02.2025 року «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», який набрав чинності 25.04.2025 року, відбулася зміна найменування Ленінського районного суду міста Запоріжжя на Дніпровський районний суд міста Запоріжжя. 12.05.2025 року від представника позивача адвоката Здорик О.І. надійшло клопотання про заміну відповідача, в якому зазначає, що до матеріалів справи представником відповідача було надано договір купівлі-продажу квартири від 25.06.2012 року, власником якої є [PERSON] , у зв`язку з чим просить замінити відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на належного [PERSON] , [INFO] . 13.05.2025 року до суду надійшла уточнена позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стандарт плюс» до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, подана за підписом Голови правління ОСББ «Стандарт плюс» Орел Д.І., в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви від 09.06.2025 року, просить: стягнути з [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , та є власником вказаної квартири на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стандарт плюс» заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2019 року по 30.04.2025 року в розмірі 23 712,00 гривень, інфляційні витрати в розмірі 2 511,11 грн та 3% річних в розмірі 1 067,42 грн, а всього 27 290,53 гривень та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач проживає та є власником квартири [ADDRESS] , в якому створено ОСББ «Стандарт плюс». Згідно протоколу № 5 загальних зборів ОСББ від 15.12.2018 року, внесок на утримання будинку та прибудинкової території становить 5,00 грн. на 1 кв.м. Відповідач обов`язкові внески не сплачує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість по внескам на утримання будинку. На підставі вищевикладеного, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 13.05.2025 року замінено у цивільній справі №334/523/24 відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на належного відповідача [PERSON] ; прийнято до розгляду позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стандарт плюс» до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено. 09.06.2025 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 21.07.2025 року надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать конверти, які повернулися на адресу суду 17.06.2025 року та 30.06.2025 року з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 6ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. За вимогами п. 2 ч. 7ст. 128 ЦПК Україниу разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування (ч. 17 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Днем вручення судової повістки відповідно до п. 4 ч. 8ст. 128 ЦПК Україниє день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1ст. 131 ЦПК Україниучасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Оскільки судова повістка надсилалась відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомила суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що остання була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. За таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу за її відсутності, провівши заочний розгляд справи відповідно дост. 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши надані позивачем докази, суд встановив наступні обставини. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 4\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. 03.08.2016 року зареєстрована юридична особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стандарт Плюс», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Квартира [ADDRESS] на праві власності належить відповідачу [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 25.06.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. 25.06.2012 року, зареєстровано в реєстрі за №7145, що підтверджується копією Договору купівлі-продажу. Відповідно до статті 10\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» до компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Згідно зі статтею 16\~цього Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Згідно протоколу № 5 загальних зборів ОСББ будинку [ADDRESS] від 15.12.2018 року, внесок на утримання будинку та прибудинкової території становить 5,00 грн. на 1 кв.м. для 2-9 поверхів. Відповідно до статті 15\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» співвласники зобов`язані своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені Законом та Статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Згідно зі статтею 17\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків та платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, а також звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки. Відповідно до частини шостої статті 22 вказаного Закону, для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Відповідно до частини першої статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини шостої статті 13\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Також, частиною четвертою статті 319\~ЦПК України передбачено, що власність зобов`язує. Згідно зі статтею 322\~ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно зі статтею 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, що передбачено статтею 526 ЦК України Згідно зі статтями 610, 611\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За період з 01.01.2019 року по 30.04.2025 року відповідачу нараховано внески на утримання будинку у розмірі 23\~712,00 гривень. Відповідачем за вказаний період внески на утримання будинку не сплачувались взагалі. Відповідач порушив свої зобов`язання та взагалі не вносив плату за внесками на утримання будинку та прибудинкової території, визначені об`єднанням, у зв`язку з чим за період з 01.01.2019 року по 30.04.2025 року виникла заборгованість у сумі 23\~712,00 гривень, що підтверджується довідкою про заборгованість, вкладену ОСББ «Стандарт плюс». Позивачем також заявлено вимогу про стягнення інфляційних витрат за період з 01.01.2019 року по 30.01.2022 року в розмірі 2 511,11 грн та 3% річних за період з 01.01.2019 року по 30.01.2022 року в розмірі 1 067,42 грн., про що надано відповідні розрахунки. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно зі ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності. 24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Надалі дію воєнного стану неодноразово було продовжено, зокрема Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2500-IX від 15 серпня 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, в подальшому дію воєнного стану неодноразово продовжено та на теперішній час дію воєнного стану не скасовано. Постановою КМ України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64«Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3 % річних підлягають стягненню з відповідачів з повному обсязі. З огляду\~на вищевикладене\~позовні вимоги\~підлягають задоволенню\~частково,\~а саме\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2019 року по 30.04.2025 року в розмірі 23 712,00 гривень, інфляційні витрати в розмірі 2 511,11 грн та 3% річних в розмірі 1 067,42 грн, а всього 27 290,53 гривень. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 3\~028,00 гривень. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В позовній\~заяві позивачем\~зазначено,\~що сума\~судових витрат,\~які позивач\~поніс і\~які очікує\~понести в\~зв`язку із\~розглядом справи\~складається з\~суми судового\~збору за\~подання юридичною\~особою позовної\~заяви майнового\~характеру,\~що сплачений\~позивачем,\~у розмірі 3028,00 грн. та суми витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язану з розглядом справи у суді у розмірі 3000,00 грн. На підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу, позивачем надано: акт від 29.04.2025 року приймання-передачі наданих послуг до договору від 01.07.2021 року за участь адвоката в судовому засіданні 29.04.2025 року в розмірі 1000,00 грн., акт від 13.05.2025 року приймання-передачі наданих послуг до договору від 01.07.2021 року за підготовку уточненої позовної заяви в розмірі 1000,00 грн. Фактично відповідачем документально підтверджено понесені судові витрати під час розгляду справи на загальну суму 2\~000,00 гривень. Відповідно до частини першої статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з частиною другою цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до стаття 30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» (далі Закон про адвокатуру) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, положення спеціального Закону про адвокатуру передбачають, що розмір гонорару визначається у договорі про надання правової допомоги за взаємною згодою обох сторін, як клієнта так і адвоката. З однієї сторони норми вказаного Закону покликані гарантувати оплату праці адвоката за надані правові послуги, з іншого боку визначити вартість кваліфікованих правових послуг, які спроможний буде заплатити клієнт з урахуванням його фінансових можливостей та з огляду на кваліфікацію, досвід адвоката, обсяг наданих ним послуг. Особа, бажаючи ефективно захисти своє право, яке порушено/порушується, звертається за допомогою до адвоката, та, укладаючи з ним договір про надання правової допомоги, погоджується оплатити вартість запропонованих ним правових послуг. Разом з тим, така особа має правомірні очікування повернути назад вказані кошти, стягнувши їх із відповідача, у випадку, якщо її право буде відновлено, чи судом буде визнана її правота. Інститут відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, передбачений у ст. 137 ЦПК України, власне і покликаний гарантувати право людини на повернення здійснених нею витрат на правову допомогу у разі постановлення судом рішення на її користь. З огляду на все викладене вище, з урахуванням особливостей вказаної справи, зокрема, того, що передумовою звернення позивача до суду були дії відповідача, а також того, що лише після вжиття позивачем правових способів захисту шляхом пред`явлення позову, у зв`язку з чим, позивачу необхідно було скористатися правовою допомогою кваліфікованого адвоката, суд вважає, що стягнення витрат за правову допомогу відповідатиме основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема, верховенству права та відшкодуванню судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Враховуючи те, що завданням цивільного судочинства, є насамперед справедливий, та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, суд вважає, що розмір відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 2000 грн., які були документально підтверджені позивачем актами прийому-передачі наданих послуг від 29.04.2025 року та від 13.05.2025 року, не порушуватиме принципу співмірності позовних вимог, відповідатиме складності справи та виступатиме гарантією реалізації правомірних очікувань позивача як особи, чиї права було порушено, на повну або часткову компенсації сплачених ним коштів за правову допомогу щодо захисту його права, надану йому адвокатом.

Outcome: approved