Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

До Новокодацького районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Константинов Р.Д., до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», про стягнення матеріальної, моральної шкоди та страхового відшкодування заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 17.10.2023 року, відбулась дорожньо-транспортна пригода в Новокодацькому районі м. Дніпра, пров. Людмили Сталь, 10 А, де водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Nissan Almera» р/н [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Skoda Octavia» р/н [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] , внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. ДТП сталася з вини водія автомобіля «Nissan Almera» р/н [NUMBER] - [PERSON] , що встановлено та підтверджується постановою Новокодацького(Ленінського) районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2023 року (справа № 205/11787/23), згідно із якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті даної ДТП був пошкоджений транспортний засіб «Skoda Octavia» р/н [NUMBER] та позивачу заподіяний матеріальний збиток, розмір якого визначений у Висновку № 9706 Судового експерта автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 28.11.2023 року, який складений судовим експертом автотоварознавцем Крутінь В.І., згідно із яким вартість завданого матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля «Skoda Octavia» р/н [NUMBER] становить 63 569 грн. 35 коп. без урахування втрати товарної вартості та 95 803 грн. 97 коп. з урахуванням ВТВ. Розмір втрати товарної вартості автомобіля складає 32 234 грн. 62 коп. Витрати позивача по складанню даного Висновку № 9706 склали 5 600 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 9706 від 15.11.2023 р. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Octavia» р/н [NUMBER] без урахування зносу склала 84 778 грн. 50 коп., що підтверджується актом виконаних робіт № ЗН00097696 від 14.11.2023 р. із СТО - ТОВ «Автоцентр-Україна Плюс» та оплата на загальну суму 84 778,50 грн., що була перерахована безготівковим шляхом на рахунок СТО - ТОВ «Автоцентр-Україна Плюс», що підтверджується платіжною інструкцією від 01.12.2023 р. на суму 25 000,00 грн., платіжною інструкцією від 04.12.2023 р. на суму 14 000,00 грн., платіжною інструкцією від 05.12.2023 р. на суму 29 000,00 грн., платіжною інструкцією від 06.12.2023 р. на суму 6300,00 грн., платіжною інструкцією від 25.01.2024 р. на суму 10 478,50 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Nissan Almera» р/н [NUMBER] - [PERSON] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ОСЦПВВНТЗ) № 211585192 у ПрАТ «СК «Євроінс Україна», яка здійснила виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у загальному розмірі 48 694,69 грн., а саме 10.11.2023 р. у розмірі 39 000,00 грн., 01.12.2023 р. у розмірі 2 313,08 грн. та 01.05.2024 р. у розмірі 7 381,61 грн. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги в яких просив стягнути із ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 32 883 грн. 81 коп., що є різницею між вартістю відновлювального ремонту автомобіля (84 778,50 грн.) та виплаченою сумою страхового відшкодування (48 694,69 грн.) з вирахуванням франшизи за полісом ОСЦПВВНТЗ № 211585192 (3 200,00 грн.). Із [PERSON] позивач просив стягнути на його користь матеріальну шкоду у загальному розмірі 35 434 грн. 62 коп., яка складається із розміру втрати товарної вартості автомобіля «Skoda Octavia» р/н [NUMBER] у сумі 32 234 грн. 62 коп., згідно із Висновком № 9706 від 28.11.2023 року, розміру франшизи за полісом ОСЦПВВНТЗ № 211585192 у сумі 3 200 грн. 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 25 000 грн. 00 коп. Судові витрати по справі, які складаються з витрат по оплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп., витрати по оплаті послуг судового експерта у розмірі 5 600 грн. 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. 00 коп. та по 1 000 грн. 00 коп. за кожне судове засідання, позивач просив стягнути із відповідачів. 29.07.2025 року позивачем подана заява про відмову від позовних вимог, які пред`явлені до [PERSON] , в якій позивач відповідно до ст. 206 ЦПК України, відмовляється від частини позовних вимог, а саме які пред`явлені до відповідача [PERSON] , у зв`язку із врегулюванням питання, щодо відшкодування завданих збитків з його сторони. Позовні вимоги, які пред`явлені до відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» позивач просить задовольнити, а саме стягнути на його користь із ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» страхове відшкодування у розмірі 32 883 грн. 81 коп., судові витрати по справі, які складаються з витрат по оплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп., витрат по оплаті послуг судового експерта у розмірі 5 600 грн. 00 коп., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. 00 коп. та по 1 000 грн. 00 коп. за кожне судове засідання. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 02 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 29.07.2025 року прийнято відмову позивача [PERSON] , від імені та в в інтересах якого діє адвокат Константинов Р.Д., від позову в частині позовних вимог до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 35434,62 гривень, моральної шкоди у розмірі 25000 гривень та закрито провадження у справі в частині цих позовних вимог. Представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримав, просив уточнений позов до ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» задовольнити в повному обсязі з викладених у ньому підстав та обставин. Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином неодноразово, правом на подання відзиву не скористався, тому суд, відповідно до ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 17.10.2023 року мала місце ДТП, у. м. Дніпро, пров. Людмили Сталь, 10 А, де водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Nissan Almera» р/н [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Skoda Octavia» р/н [NUMBER] . Викладені фактичні обставини ДТП, а також вина [PERSON] в її скоєнні встановлені постановою Новокодацького (Ленінського) районного суду міста Дніпра від 26.12.2023 року, якою [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Оскільки дана постанова суду набрала законної сили, викладені в ній фактичні обставини спричинення майнової шкоди, та вина [PERSON] у її спричиненні, відповідно до ст.82 ч.6 ЦПК України, є преюдиційно встановленими та не підлягають доказуванню. Копія постанови наявна у матеріалах справи. На момент вищевказаної ДТП автомобіль «Skoda Octavia» р/н [NUMBER] належав позивачу, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія автомобіля «Nissan Almera» р/н [NUMBER] , перед третіми особами на час вищевказаної ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 211585192). Забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб «Nissan Almera» р/н [NUMBER] , розмір франшизи - 3200 гривень. Згідно із складеним судовим експертом Висновком № 9706 Судового експерта автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 28.11.2023 року, який підготовлено для подання до суду в порядку ст. ст. 102, 106 ЦПК України, в якому експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384 та 385 КК України, вартість завданого матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля «Skoda Octavia» р/н [NUMBER] становить 63 569,35 грн. без урахування втрати товарної вартості та 95 803,97 грн. з урахуванням втрати товарної вартості. Вартість проведення зазначеного Висновку № 9706 становила 5600 гривень та була сплачена позивачем. Дані обставини підтверджуються копією зазначеного висновку експерта з додатками, копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 9706 від 15.11.2023 р. Судом також встановлено, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на виконання своїх зобов`язань страховика виплатила позивачу суму страхового відшкодування у загальному розмірі 48 694,69 грн., а саме 10.11.2023 р. у розмірі 39 000,00 грн., 01.12.2023 р. у розмірі 2 313,08 грн. та 01.05.2024 р. у розмірі 7 381,61 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Octavia» р/н [NUMBER] без урахування зносу склала 84 778,50 грн., що підтверджується документами із СТО - ТОВ «Автоцентр-Україна Плюс», а саме актом виконаних робіт № ЗН00097696 від 14.11.2023 р., оплата на загальну суму 84 778,50 грн. була перерахована безготівковим шляхом на рахунок СТО - ТОВ «Автоцентр-Україна Плюс», що підтверджується платіжною інструкцією від 01.12.2023 р. на суму 25 000,00 грн., платіжною інструкцією від 04.12.2023 р. на суму 14 000,00 грн., платіжною інструкцією від 05.12.2023 р. на суму 29 000,00 грн., платіжною інструкцією від 06.12.2023 р. на суму 6300,00 грн., платіжною інструкцією від 25.01.2024 р. на суму 10 478,50 грн. Ремонт автомобіля «Skoda Octavia» р/н [NUMBER] здійснювався на офіційному гарантійному СТО - ТОВ «Автоцентр-Україна Плюс», де автомобіль перебуває на гарантії та обслуговуванні. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до норм ст.ст.11, 629 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Нормою ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності тощо) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положеннями ст.1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником майна або відповідальності перед іншими особами. Положеннями ст.ст.3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.979, 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. За змістом ст.17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.981 ЦК України договір обов`язкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва - поліса. Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. За змістом ст.ст.12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно ст. 32.7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Згідно ст.ст.35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (подається причетним до ДТП водієм в письмовій формі невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП) подає страховику заяву про страхове відшкодування та долучає до неї визначені законом документи. В свою чергу, страховик, за умови настання страхового випадку, подання йому повного пакету документів та повідомлення про ДТП із дотриманням вимогу закону, протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно ст.36 п.36.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства, суд дійшов наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Так, наведене вище судом чинне на час виникнення та існування спірних правовідносин сторін цивільне законодавство визначає порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони - страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником автомобіля (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі (власнику іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника), однак у розмірі вартості відновлювального реомнту з урахування зносу пошкодженого в ДТП транспортного засобу/замінюваних при відновлювальному ремонті його складових частин, у випадку наявності підстав для розрахунку такого коефіцієнту фізичного зносу. Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Наведений вище правовий висновок узгоджується із правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 року по справі №760/15471/15-ц, у постановах Верховного Суду 06 березня 2019 року по справі №369/11306/16-ц, від 13 березня 2019 року по справі №227/2552/17, від 13 березня 2019 року по справі №727/1881/16-ц, від 20 березня 2019 року по справі №522/438/18, від 20 березня 2019 року по справі №695/882/15-ц. Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палата Верховного Суду від 14 грудня 2021 року по справі №147/66/17. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування стосовно спірних правовідносин сторін у даній цивільній справі, то в ході її розгляду дійсно знайшов підтвердження факт ДТП від 17.10.2023 року, яка сталася з вини водія [PERSON] автомобіля «Nissan Almera» р/н [NUMBER] і внаслідок якої останнім завдано власнику автомобіля «Skoda Octavia» р/н [NUMBER] [PERSON] майнової шкоди у вигляді пошкодження його автомобіля. Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія/власника автомобіля «Nissan Almera» р/н [NUMBER] [PERSON] перед третіми особами на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна». При цьому такий страховик на виконання взятих на себе зобов`язань здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивача у загальному розмірі 48 694,69 грн., що є меншою сумою ніж фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача. Автомобіль позивача «Skoda Octavia» р/н [NUMBER] не має фізичного зносу, що встановлено та підтверджується Висновком № 9706 Судового експерта автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 28.11.2023 року, який зроблений судовим експертом-автотоварознавцем Крутінь В.І. (Свідоцтво № 1382 від 30.10.2009 року видане Міністерством Юстиції України). Фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Octavia» р/н [NUMBER] без урахування зносу становить суму у розмірі 84 778,50 грн., що є реальними збитками (витратами) позивача, які були понесенні ним по проведенню відновлювального ремонту автомобіля. Позивач [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з заявою про перегляд суми страхового відшкодування від 01.03.2024 року з додатками, які обґрунтовують вимоги заяви, яку надіслав на адресу відповідача. Проте дана заява відповідачем проігнорована та невирішена. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, які з огляду на рівень доказування заявлених до стягнення сум підлягають задоволенню повністю - шляхом стягнення з відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь позивача недопалченої суми страхового відшкодування у розмірі 32 883 грн. 81 коп., яка розраховується наступним чином: 84 778,50 грн. (сума вартості відновлювального ремонту автомобіля) - 3 200,00 грн. (сума франшизи за полісом № 211585192) - 48 694,69 грн. (страхова виплата) = 32 883 грн. 81 коп. При цьому суд зауважує, що відповідач ПрАТ «СК «Євроінс Україна», належним чином, неодноразово, повідомлений про день, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, відзиву на позов не надав, контраргументів проти позову, обгрунтованих доказами, до суду не надав, тому суд ухвалив рішення на підставі наявних в матеріалах доказів. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. (ч. 1 ст. 137 ЦПК України). Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, апеляційної скарги, надання консультацій тощо). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19). Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1вищевказаного Закону). Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього ж Закону). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 25.05.2021р. по справі №910/7586/19 час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц). За висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.07.2021р. у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Враховуючи вищевикладені норми права, суд дійшов висновку, про обґрунтованість вимог представника позивача [PERSON] адвоката Константинова Р.Д. щодо витрат на професійну правничу допомогу.Проте не погоджується з позицією представника позивача щодо розміру таких витрат, які останній просить стягнути з відповідача на користь позивача з огляду на наступне. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. В п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізірованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду заяви позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Оскільки позовні вимоги [PERSON] в первісній редакції пред`являлися до двох відповідачів ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та [PERSON] , відносно якого закрито провадження у справі внаслідок відмови позивача від позовних вимог до останнього, в тому числі і про стягнення з відповідачів судових витрат: судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп., вартості проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 5 600 грн. 00 коп., а також витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. 00 коп., тому суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням участі у справі двох відповідачів,розподіляючи такі витрати в рівних частках з кожного. Оскільки відносно відповідача [PERSON] закрито провадження у справі, тому суд зменшує судові витрати, які підлягають стягненню з відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна», та стягує з останнього на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн., проведення автотаворознавчого дослідження в розміоі 2800 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн., а всього 11511,20 грн.. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат,

Outcome: approved