Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

30 квітня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, в якій позивач просить суд стягнути з боржника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) заборгованість за Договором № 2702352 від 21.01.2021 у розмірі 45111.99 грн., стягнути з боржника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (код ЄДРПОУ 44276926 місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422.40 грн., стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (код ЄДРПОУ 44276926 , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306 ) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 16000.00 грн., розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Свої вимоги\~позивач мотивує\~тим,\~що 21.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та [PERSON] укладено Договір № 2702352. Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 15000.00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 18215.59 грн., які нараховуються за ставкою 180.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 360.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо.Сторонами кредитного договору узгоджено, що Позичальник відповідає перед Кредитодавцем за зобов`язаннями, що випливають з цього договору, всіма коштами та майном, що йому належать на праві власності (у т.ч. часткової та сумісної), на які відповідно до законодавства може бути звернено стягнення. У разі прострочення Позичальником виконання зобов`язань зі сплати заборгованості, Кредитодавець має право, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, якщо такі складались), нарахувати проценти за стандартною ставкою, визначеною цим договором, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця. Також сторонами Договору узгоджено, розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Усі платежі за Договором повинні здійснюватися Позичальником шляхом переказу коштів Товариству у валюті кредиту в строки та на умовах, встановлених цим Договором.Звертаємо увагу, що укладаючи Договір Позичальник підтвердив, що вся інформація надана Товариству, в т.ч. під час заповнення та відправлення Заяви, є повною, актуальною та достовірною. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 26 січня 2023 було укладено договір № 26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2702352. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 2702352. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №2702352 від 21.01.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 45111.99 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10306.17 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 34805.82 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.,заборгованість за комісіями - 0.00 грн.,інфляційні збитки - 0.00 грн., нараховані 3% річних -0.00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 квітня 2025 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 30 квітня 2025 року було направлено запит до Піщанської селищної ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] . Враховуючи, що інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача не була надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду, відповідно до ч. 7 ст. 187 ЦПК України судом було направлено повторний запит до Піщанської селищної ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 22 травня 2025 року на адресу суду від Піщанської селищної ради Вінницької області надійшла відповідь за вих. № 863 від 09 травня 2025 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] . Ухвалою суду від 22 травня 2025 року в даній справі було відкрито провадження та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 09 годину 00 хвилин 18 червня 2025 року. 18 червня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання було відкладено на 13 годину 00 хвилин 04 серпня 2025 року. Позивач Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~"Коллект\~Центр" повноважного представника в судове засідання 04 серпня 2025 року не направив, проте в позовній заяві просив суд розгляд справи продити без участі представника позивача та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання по даній справі, в тому числі, призначене на 04 серпня 2025 року не з`явився, та на адресу суду повернулися конверти, в яких відповідачу за встановленою судом адресою реєстрації його місця проживання було направлено повістки про виклик до суду на 18 червня 2025 року та на 04 серпня 2025 року з відміткою відділення поштового зв`язку про невручення по причині відсутності адресата за вказною адресою. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою\~позивача,\~вважає за\~можливе проводити\~заочний розгляд\~справи та\~ухвалити заочне\~рішення, на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~відповідно до\~положень ч.\~1\~ст.\~280,\~ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності. На підставі наданих суду доказів встановлено, що 21 січня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір № 2702352 про споживчий кредит (а.с.8-11) Відповідно до п. п. 1.1 - 1.3 даного договору Позикодавець зобов язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю кредит, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до Графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Сума (загальний розмір) кредиту становить 15000.00 грн. Кредит надається загальним строком на 360 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів, з 21.01.2021. Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 16.01.2022. В п. 1.5 вказаного договору передбачено, що загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом (без врахування суми (тіла) кредиту) складає 18215.59 гривень в грошовому виразі та 1,597,605.98 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1 Договору. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 33215.59 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтована реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Кредитний договір залишиться чинним протягом погодженого строку та Позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема здійснить періодичні платежі в останній день кожного розрахункового періоду відповідно до Графіку платежів. Відповідно до п.п. 1.5.1 договору проценти за користування кредитом складають: 18215.59 грн., які нараховуються за ставкою 180.00 відсотків річних. Згідно п. 1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 360.00 відсотків річних. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2.2, 2.2.3 цього Договору. В пункті 2 договору передбачено, що Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Позичальник сплачує Позикодавцю проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.п. 1.5.1., 1.6. Договору відповідно. Нарахування Позикодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату фактичного повернення кредиту (включно) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. База для нарахування процентів: Фактична кількість днів в місяці, 360 днів в році. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту (частини кредиту), визначеним Графіком платежів, якщо Позичальник всупереч умовам цього Договору продовжує користуватись кредитом (частиною кредиту). В пунктах 3.3.2 та 2.4.7 договору визначено, що озичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим Договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п.1.1.-1.6. цього Договору та Графіком платежів, а усі платежі за Кредитним договором повинні здійснюватися Позичальником шляхом переказу коштів Товариству у валюті кредиту в строки та на умовах, встановлених цим Договором. Пунктом 3.2.6\~договору передбачено,\~що \~позикодавець має\~право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу, делегувати (доручати здійснення) свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. Додатком № 1 до Договору про споживчий кредит № 2702352 від. 21.01.2021 р. затверджено графік платежів, який визначає порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування к, зокрема кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення, датою закінчення рорахункового періоду, останнього платежу є 16.01.2022 року (а.с.56). Додатком № 1 до Договору про споживчий кредит № 2702352 від 21.01.2021 р. затверджено паспорт споживчого кредиту № 2702352, який містить основні умови кредитування з урахуванням побажання споживача, зокрема суму кредиту: 15000,00 грн, строк кредитування: 360 днів, спосіб надання : переказ на картковий рахунок, проценту ставку в розмірі 180,00 відсотків річних (а.с.68) Анкета заява на кредит № 2702352, стоворена 21 січня 2021 року містить дані про процесс формлення та розгляду заяви [PERSON] на отримання кредиту, зокрема, щодо заповнення заяви, її перевірки підписання договору, погодженні умови кредитування, зокрема, що сума до повернення станом на 16.01.2022 року має становити 33215,59 грн (а.с.69) Отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 15000,00 грн. підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою ТОВ "Мілоан" про ідентифікацію, відповідно до якої підтверджується, що клінєт [PERSON] , дата народження : [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір № 2702352 від 21.01.2021, був ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю, а акцепт договору позичальником відбувся шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора Z78893, відправленого 21.01.2021 на номер телефону [NUMBER] (а.с.12) Ввидача кредитних коштів за кредитним договором здійснювалася за допомогою системи LigPay, ID операції 1541090275, дата операції 21.01.2021 р. о 16:16 год, сума та валюта операції 15000,00 гривень, платник ТОВ "Мілоан", номер платіжного інструменту отримувача 414950*54, призначення платіжної операції: кошти згідно договору 2702352 (а.с. 13). Згідно розрахунку\~заборгованості,\~наданого ТОВ\~"Мілоан"\~по кредитному\~договору \~2702352,\~укладеного з\~ [PERSON] \~станом на\~16\~січня 2022\~року загальна\~сума заборгованості\~за кредитом\~становить \~30168,05\~грн.,\~з яких\~заборгованість за\~тілом кредиту\~складає 10306,17\~грн,\~заборгованість \~ по\~процентам -\~19861,88\~грн. При цьому вбачається, що відповідач здійснював періодичні не постійні погашення по кредиту, зокрема, сплачував тіло кредиту, проценти по кредиту, прострочені проценти по кредиту, просточений кредит (а.с. 20) 26 січня 2022 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу № 26-01/2022-83, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" передало ТОВ «Вердикт Капітал» належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а.с.22-31). Згідно з копією акту приймання передачі реєстру боржників за договором факторингу №26-01/2022-83 від 26 січня 2022 року клієнт ТОВ "Мілоан" передав, а фактор ТОВ "Вердикт Капітал" прийняв реєстр боржників в кількості 3679 штук, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборговансоті від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей, загальна сума яких складає 83672331,45 грн (а.с. 33) . Відповідно до копії з Реєстру боржників до договору факторингу № 26-01/2022-83 від 26 січня 2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , який зазгначений в реєстрі під порядковим номером 3580, по кредитному договору № 2702352 на загальну суму заборговансоті 30168,05 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10306,17 8000 грн, заборгованості за процентами в розмірі 19861,88 грн (а.с.34-36). Відповідно до розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» по кредитному договору 2102352 станом на 10 січня 2023 року, загальна сума заборгованості складає 45111,99 грн, при цьому заборгованість по основній сумм кредиту складає 10306,17 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги складає 19861,88 грн, а нараховані відсотки з 26 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року складають 14943,94 грн (а.с.20) Також судом встановлено, що 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю- продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредито ТОВ «Вердикт Капітал» відступає шляхом продажу новому кредитору о ТОВ «Коллект Центр» належні первісному кредитор, а новий кредитор набуває у обсязіта на умовах визначених договором права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених в Додатках №1 та № 3 до договору, включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, староховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконанти обов`язки боржника (а.с.37-47) Згідно з копією акту прийому- передачі реєстру боржників за № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 року первісний кредитор ТОВ "Вердикт Капітал" передав, а новий кредитор ТОВ "Коллект Центр" прийняв реєстр боржників в кількості 207307 штук, після чого від первісного кредитора до нового переходять переходять права вимоги заборговансоті від боржників і новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 50) . Відповідно до копії з Реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10 січня 2023 року, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , який зазначений в реєстрі під порядковим номером 26116, по кредитному договору № 2702352 на загальну суму заборговансоті 45111,99 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10306,17 грн, заборгованості за процентами в розмірі 34805,82 грн (а.с.52-54). Відповідно до розрахунку заборгованості боржника [PERSON] перед ТОВ «Коллект Центр» по кредитному договору 2102352 станом на 09 квітня 2025 року, загальна сума заборгованості складає 45111,99 грн, при цьому заборгованість по основній сумі кредиту складає 10306,17 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги складає 34805,82 грн, а відсотки з 10 січня 2023 року по 09 квітня 2025 року) не нарахувалися (а.с.21) Таким чином, суд встановив, що відповідач на підставі кредитного договору № 2702352 від 21 січня 2021 року отримав в ТОВ "Мілоан" кредит у розмірі 15000,00 грн. строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 180 % річних, з датою повернення кредиту 16 січня 2022, однак взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконув, чим порушує умови укладеного договору. Доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, будь-кому з кредиторів, які б спростовували зазначені розрахунки заборгованості, відповідач суду не надав. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами\~Цивільного кодексу України та нормами Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронну комерцію». З огляду на положення частини 1\~статті 202 Цивільного кодексу України\~укладена між сторонами угода визнається правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ч. ч. 2 та 4\~статті 202 Цивільного кодексу України\~передбачено, що двосторонні правочини є договорами, в яких погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. У постанові КЦС ВС від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 Верховний суд зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 зазначено: «Відповідно достатті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другоїстатті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першоїстатті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Тому укладення договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». При цьому, під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що\~статтею 204 ЦК України \~регламентована презумпція правомірності правочину. Так, відповідно до наведеної норми права правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Жодних судових рішень про визнання укладеного між сторонами правочину недійсним або встановлення його нікчемним суду не надано. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами\~статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх не внесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За правилами статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» по кредитному договору 2102352 станом на 10 січня 2023 року, загальна сума заборгованості складає 45111,99 грн, при цьому заборгованість по основній сумм кредиту складає 10306,17 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги складає 19861,88 грн, а нараховані відсотки з 26 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року складають 14943,94 грн, які нараховані за відсотковою ставкою 5,0% денних (а.с.20) Відповідно до розрахунку заборгованості боржника [PERSON] перед ТОВ «Коллект Центр» по кредитному договору 2102352 станом на 09 квітня 2025 року, загальна сума заборгованості складає 45111,99 грн, при цьому заборгованість по основній сумі кредиту складає 10306,17 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги складає 34805,82 грн, а відсотки з 10 січня 2023 року по 09 квітня 2025 року) не нарахувалися (а.с.21) Враховуючи те, що умовами кредитного договору встановлено обов`язок позичальника повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та інші платежі, визначені договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення суми заборгованості. Також наявні підстави і для стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, оскільки як зазначено вище, відповідач підписав кредитний договір в якому сторонами узгоджено умови кредитування, тобто відповідач погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування, зокрема щодо нарахування відсоткової ставки за користування кредитними коштами. Оскільки відповідачем не спростовано розмір заборгованості за сумами кредитів та відсотками, то така заборгованість підлягає стягненню. Разом з тим, суд зауважує, що згідно з наданих позивачем розрахунків вбачається, що заборгованість у заявленій позивачем сумі 45111,99 грн розрахована станом на 09 квітня 2025 року, є не зрозумілою, зокрема в частині нарахування ТОВ «Вердикт капітал» відсотків в розмірі 5,0% денних в період з 26 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року включно, оскільки доказів погодження сторонами сплати відотків у вказаному розмірі, за вкзаний період, порядку здійснення такого розрахунку суду не надано. В той же час, розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 6 лютого 2019 року у справі №361/2105/16-ц. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові нарахування позивачем відсотків за користування коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним. У постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 2 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначено, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Згідно із умовами договору № 2702352 від 21 січня 2021 року кредит надано у розмірі 15000 грн, строком на 360 днів, з остаточним терміном повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом 16 січня 2022 року, при цьому п. 2.3 вказаного договору вказано, що пролонгація кредиту за цим договором не передбачена. Саме тому, ТОВ «Коллект Центр» має право на стягнення процентів за користування кредитом за 360 днів. Нарахування та стягнення із відповідача процентів за користування кредитом поза визначеними строками, тобто після 16 січня 2022 року суперечить вищевказаним вимогам Цивільного кодексу України та висновкам Верховного Суду. З огляду на зазначене нарахування відсотків за користування кредитом після закінчення терміну кредитування в розмірі 14943,94 грн є неправомірним. На підставі аналізу наведених норм законодавства та досліджених судом доказів, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором № 2702352 від 21.01.2021 у розмірі 30168,05\~грн.,\~з яких\~заборгованість за\~тілом кредиту\~складає 10306,17\~грн,\~заборгованість \~по процентам\~-\~19861,88\~грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що позовні виммоги були задоволенні судом частково, а позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422, 40 грн, з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір в розмірі 1619,95 гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 16000 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно положень ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. В частині 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Частиною 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). З п. 22 вказаної постанови вбачається, що у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження витрат, понесених у зв`язку із наданням правничої допомоги до суду подано копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, копію Прайс-листа АО "Лігал Ассістанс", заявку на надання юридичної допомоги № 605 від 01 березня 2025 року, витягу з Акту № 6 про надання юридичної допомоги від 31 березня 2025 року, (а.с. 63-67), відповідно яких позивачу було надано усну консультацію обсягом 2 години вартістю 4000 грн. та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду обсягом 4 години вартістю 12000 грн. Враховуючи наведене, а також часткове задволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи та виконаними адвокатами роботами, обсягом наданих послуг, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 4000 грн.

Outcome: partial