Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Представник позивачки вказує на те, що в 1988 році в с.Кутище Любарського району Житомирської області помер [PERSON] . [INFO] в с.Кутище Любарського району Житомирської області у віці 87 років померла [PERSON] . [INFO] в с.Кутище Любарського району Житомирської області у віці 51 рік помер [PERSON] , а [INFO] в м.Житомир у віці 56 років померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на її майно, спадкоємцем якого за законом є позивачка [PERSON] . Серед спадкового майна є житловий будинок з господарським будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , однак оформити спадщину на вказане майно [PERSON] не може, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок за вищевказаною адресою, а тому вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею, в порядку спадкоємства за законом, права власності на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами за вищевказаною адресою. Представник позивачки у судове засідання на розгляд справи не з`явився, однак у поданій ним заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та просить справу слухати у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання на розгляд справи не з`явилися, однак у заявах, що надійшли на адресу суду зазначили, що проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечують та просять справу слухати у їх відсутності. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] в м.Житомир в сім`ї [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] (а.с.10), яка в подальшому 07.08.2011 року зареєструвала шлюб із [PERSON] після чого отримала прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). [INFO] в м.Житомир у віці 56 років померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.20), яка, як встановлено з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, а саме: копії свідоцтва про народження батька позивачки [PERSON] ; копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00049963396 від 11.03.2025; копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00001563611 від 20.10.2009; копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00001563579 від 20.10.2009; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.12-16), була рідною тіткою позивачки [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, спадкоємцем якого за законом є її племінниця [PERSON] , яка прийняла спадщину, що підтверджується копією спадкової справи №80/2022 заведеною 03.05.2022 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Соляром В.М. до майна померлої [PERSON] (а.с.55-99). Встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с.Кутище Любарського (тепер Житомирського) району, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.19). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННВ 746395, що видане 27.04.2018 року державним нотаріусом Романівської державної нотаріальної контори (а.с.77). Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] був спадкоємцем майна за заповітом своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та прийняв спадщину після її смерті, що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВІ 236584, що видане приватним нотаріусом Любарського районного нотаріального округу Соляром В.М. 11.11.2016 року (а.с.11). Виписка з погосподарських книг №122 від 27.02.2025 року, видана Липненським старостинським округом Любарської селищної ради, вказує на те, що згідно книг по господарського обліку за 1991 - 2015 роки, головою двору, що за адресою: [ADDRESS] значилася [PERSON] , а після її смерті головою двору зазначено її сина [PERSON] (а.с.23). Виписка із рішення Липненської сільської ради №95 від 28.10.1993 року, вказує на те, що вказаним рішенням [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку загальним розміром 0,65 га., в тому числі 0,25 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд та 0,40 га. для ведення особистого підсобного господарства (а.с.24). Відповідно до постанови приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Соляра В.М. №74/02-31 від 10.03.2023 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно спадкодавця [PERSON] (а.с.25). Згідно інформаційної довідки №425722786 від 07.05.2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за параметрами запиту: [ADDRESS] відомості відсутні (а.с.31). Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2009 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач фактично прийняв спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON] , однак у нього існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав із-за відсутності у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved