Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

У травні 2025 року представник акціонерного товариства «Акцент-Банк» - Шкапенко О.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101708928529598 від 26 лютого 2024 року в розмірі 20810,47 грн, яка утворилась станом на 27 травня 2025 року, та складається з: заборгованості за кредитом 12000 грн; заборгованості за відсотками 6282,54 грн, 2527,93 грн заборгованість за пенею, а також просив стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 18 квітня 2016 року [PERSON] приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Відповідачем підписано заяву щодо встановлення кредитного ліміту на підставі якої останній відкрито поточний рахунок, встановлено кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Окрім того, 26 лютого 2024 року будучи клієнтом банку відповідачка уклала з позивачем кредитний договір № АВН0СТ155101708928529598 щодо надання кредиту у розмірі 12 000 грн строком на 12 місяців зі сплатою процентів у розмірі 85 % щорічно. Банк зобов`язання перед відповідачкою виконав у повному обсязі, встановивши відповідачці відповідний кредитний ліміт. Проте, відповідачка зобов`язання належним чином перед АТ «Акцент-Банк» не виконала, у зв`язку з чим станом на 27 травня 2025 року має заборгованість в розмірі 20810,47 грн, яка складається з:заборгованості за кредитом 12000 грн; заборгованості за відсотками 6282,54 грн, 2527,93 грн заборгованість за пенею, яку представник позивача просить стягнути та судові витрати по справі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 червня 2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачка [PERSON] протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надала відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~26\~лютого 2024 року [PERSON] підписала за допомогою електронного підпису заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101708928529598, в якій погодився з тим, що ця заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, становить кредитний договір. Основні умови кредитування згідно цього кредитного договору: мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; сума кредиту 12 000 грн (п. 4); строк кредиту 12 місяців, з 26.02.2024 року по 25.02.2025 року включно (п. 5); процентна ставка (фіксована) - 85 % на рік (п. 6); розмір щомісячного платежу 1523.53 грн (п. 7); 26 лютого 2024 року [PERSON] та АТ «Акцент-Банк» підписали Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка містить графік погашення кредиту. 26 лютого 2025 року АТ «Акцент-Банк» надало (перерахувало) [PERSON] грошові кошти в сумі 12 000 грн (меморіальний ордер від 26 лютого 2024 року). Згідно із наданим позивачем розрахунком та випискою за картковим рахунком, у [PERSON] за кредитним договором № АВН0СТ155101708928529598 станом на 27 травня 2025 року наявна заборгованість в розмірі 20810,47 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом 12000 грн; заборгованості за відсотками 6282,54 грн, 2527,93 грн заборгованість за пенею. Зобов`язання за договором відповідачка у повному обсязі не виконала,наданий позивачем розрахунок не спростувала. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст.7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зібрані докази вказують на те, що АТ «Акцент Банк» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. [PERSON] підписала цей договір одноразовим ідентифікатором, направленим товариством на телефонний номер відповідача. При укладанні кредитного договору відповідачкою вчинено ряд дій, без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі. АТ «Акцент Банк» виконало свої зобов`язання за договором та перерахувало відповідачці грошові кошти в сумі 12000 грн, проте [PERSON] свої зобов`язання за договором в повному обсязі не виконала, внаслідок чого її заборгованість відповідно до наданого позивачем розрахунком та випискою за картковим рахунком, становить 20810,47 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом 12000 грн; заборгованості за відсотками 6282,54 грн, 2527,93 грн заборгованість за пенею. Згідно з пунктом 18розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія неодноразово продовжувалася. Оскільки неустойка нарахована у період дії в Україні воєнного стану, то відповідач на підставі п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України звільняється від обов`язку сплати на користь позивача, як кредитодавця, неустойки. Отже, в задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки слід відмовити. Таким чином, заборгованість [PERSON] у зв`язку з невиконанням зобов`язання за кредитним договором № АВН0СТ155101708928529598 від 26 лютого 2024 року, становить 18282,54 грн яка складається з 12000 грн заборгованості за тілом кредиту та 6282,54 грн заборгованості за процентами. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачкою були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги АТ «А-Банк» є обґрунтованими в частині наявності у останнього заборгованості за тілом кредиту, відсоткам, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101708928529598 від 26 лютого 2024 року в загальній сумі 18282,54 грн. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, ціна позову становила 20810,47 грн, позов задоволено на суму 18282,54 тобто на 87,85%, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2128,07 грн. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: partial