Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» звернулось до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 20.06.2024 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] було укладено договір про надання фінансовго кредиту № 103292934, за умовами якого відповідач отримав кредит, в сумі 10000 грн, строком на 105 днів, дата погашення кредиту - 29.06.2024. 25.09.2024 між ТОВ " МІЛОАН " та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір факторингу № 25092024, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» перейшло право вимоги за договорами № 103292934 від 16.03.2024, яке в свою чергу стало новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань у відповідача за договором № 103292934 від 16.03.2024 утворилась заборгованість, в сумі 16328,73 грн., яка складається з: 6166 грн. заборгованості за кредитом; 9662,73 грн.- заборгованості за нарахованими поцентами; 500 грн.- заборгованості за комісією, яку відповідач не сплатив, в зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 23.06.2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовних вимогах просив проводити розгляд справи без участі позивача та представника. Відповідачка будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання теж не з`явилася. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не подала. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Крім того, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.ст.526,530 ч.1 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Частиною 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається з матеріалів справи, 16.03.2024 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 103292934, за умовами якого відповідач отримав кредит, в сумі 10000 грн, строком на 105 днів, дата остаточного погашення заборгованості - 29.06.2024. На виконання умов вказаного Договору №103292934, ТОВ "МІЛОАН" було спрямовано на банківський рахунок відповідача за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , отримувач [PERSON] , грошові кошти в розмірі 10000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №84971876 від 16.03.2024 року. З наведеного вбачається, що ТОВ "МІЛОАН" належним чином виконали свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами вищевказаного Кредитного договору. Разом з тим, у порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала та допустила прострочення повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість за вищевказаним Договором № 103292934від 16.03.2024. 25.09.2024 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір факторингу № 25092024, відповідно до умов якого ТОВ "МІЛОАН" відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» набуло право вимоги за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №103292934 від 16.03.2024 року\~. Згідно з витягом з Акту приймання-передачі прав №2 від 25.09.2024 до договору факторингу №25092024 від 25.09.2024 заборгованість [PERSON] за договором № 103292934 від 16.03.2024 становить 16328,73 грн., яка складається з: 6166грн. заборгованості за кредитом; 9662,73 грн.- заборгованості за нарахованими поцентами; 500 грн.- суми заборгованості за комісією. Відповідачем не надано суду доказів на спростування зазначеного розрахунку заборгованості, як і не надано доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договорами кредитів належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст.141ЦПК Україниз відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.1\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3\~ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин третьої, четвертої\~статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд звертає увагу на те, що при встановленні розміру гонорару за надання професійної правничої допомоги враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу від заявленої представником позивача суми. Беручи до уваги складність справи, час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, який є завищеним, обсяг наданих адвокатом послуг, та те, що справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом даної справи у розмірі 4000 грн 00 коп.

Outcome: approved