Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить\~ поділити спільне майно подружжя, а саме виділити позивачу та визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] ,\~ за відповідачем залишити (визнати) право власності на автомобіль марки PEUGEOT модель 206, 2006 року випуску. І. Позиція стрін у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] та [PERSON] з 06 жовтня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON] . На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відносини не склалися, сторони вирішують питання про розірвання шлюбу. В період шлюбу, за спільні кошти сторін було набуто спірне майно, а саме: двокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] , житлова площа 25.50 кв. м., загальна площа 35,50 кв.м.; автомобіль марки PEUGEOT модель 206, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1360 куб.см. Вказане майно зареєстроване за позивачем, однак є спільним майном подружжя. Позивач зазначає, що вона з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна,\~ [PERSON] заявляє, що все майно його, вчиняє перепони щодо користуванням майном.\~ Позивач просить суд визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] , вартість 1/2 частини становить 311 934,00 грн., а за відповідачем визнати право власності на автомобіль марки PEUGEOT модель 206, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1360 куб.см., вартість якого становить 210 000 грн. Позивач вказує, що різниця вартості майна у розмірі 206 934 грн. буде внесена, як грошова компенсація за частину вартості спільного сумісного майна подружжя. Враховуючи викладені обставини, посилаючись на ст.60 СК України, позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Заперечуючи вимоги позову, представник відповідача [PERSON] адвокат Приймак Л.А. подала зустрічну позовну заяву, в якій зазначено, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі, сторонами спільними зусиллями та за спільні грошові кошти було набуто у власність наступне майно: двокімнатну квартиру [ADDRESS] , зареєстровану на праві власності на ім`я [PERSON] ; транспортний засіб марки (моделі) PEUGEOT 206, тип - загальний легковий хетчбек, червоний, рік випуску - 2006, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 01.07.2023 на ім`я [PERSON] . [PERSON] вказує, що вказане майно є спільним, однак, відповідач за первісним позовом категорично не погоджується з запропонованим позивачем варіантом поділу спільного майна подружжя. У зустрічному позові вказано, що 06 жовтня 2021 року на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.2021, посвідченому державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області Руденко Н.П., сторонами придбано двокімнатну квартиру [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано на ім`я позивачки за первісним позовом [PERSON] . Згідно зі Звітом №003/01-25 експерта ФОП [PERSON] ринкова вартість спірної квартири станом на 21 січня 2024 року становить 631 546,00 грн., 1/2 частка складає 315 773,00 грн. З часу придбання вказаної квартири, відповідачем за первісним позовом [PERSON] власними силами було здійснено капітальний ремонт, повністю замінені вікна, двері, підлога, квартира облаштовувалась для власного проживання та під власні потреби. Після погіршення стосунків з позивачкою за первісним позовом, [PERSON] тимчасово проживає у батька за адресою: [ADDRESS] , однак має намір та бажання проживати у власному помешканні. Тоді як, [PERSON] в своїх розмовах вказує, що бажає відчужити квартиру та проживати в ній наміру не має. Відповідач за первісним позовом вказує, що присудження судом грошової компенсації одному з подружжя замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за наявності згоди цієї особи на таке присудження, крім випадків, передбачених ст.365 ЦК України. В свою чергу, [PERSON] заперечує проти присудження судом грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру. У зустрічному позові зазначено, що 01 липня 2023 року, за час перебування сторін у шлюбі, було придбано автомобіль марки PEUGEOT модель 206, 2006 року випуску, а тому цей транспортний засіб є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідач за первісним позовом погоджується з наданим позивачем розрахунком вартості вказаного автомобіля у сумі 210 000 грн. А також зазначає, що з перших днів придбання автомобілем фактично користувалася і продовжує користуватись [PERSON] , у відповідача за первісним позовом відсутні правовстановлюючі документи на вказаний транспортний засіб, а також ключі від нього, та взагалі доступ до автомобіля. З огляду на вказане, відповідач просить залишити у власності позивача транспортний засіб та стягнути з останньої\~ компенсацію 1/2 частки у праві спільної сумісної власності. Представник відповідача за первісним позовом, посилаючись на ст. 71 СК України вказує, що у даному випадку спірне майно, а саме транспортний засіб марки (моделі) PEUGEOT 206, д.н.з. [NUMBER] є неподільною річчю, оскільки виділити в натурі будь-яку його частку неможливо, він не може бути реально поділений в натурі між сторонами. Враховуючи викладені обставини, відповідач [PERSON] просить визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS] ; транспортний засіб марки (моделі) PEUGEOT 206, д.н.з. [NUMBER] ; визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а решту 1/2 частини квартири залишити у власності [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 105 000 грн. 00 коп. грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля марки (моделі) PEUGEOT 206, д.н.з. [NUMBER] . ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 06 січня 2025 року\~ прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі в загальному порядку, призначив справу до підготовчого засідання (а.с.24). 23.01.2025 представник відповідача за первісним позовом [PERSON] подала зустрічну позовну заяву (а.с. 28-70). 07.02.2025 [PERSON] подала клопотання про перенесення судового засідання (а.с. 71). Ухвалою суду від 19.03.2025 прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя до спільного розгляду з первісним позовом (а.с. 79-80). Ухвалою суду від 23.04.2025, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до розгляду по суті. 19.05.2025 представник позивача за первісним позовом [PERSON] подав клопотання про відкладення судового засідання (а.с. 85). 22.07.2025 представник позивача за первісним позовом [PERSON] подав клопотання про уточнення вимог, долучення до матеріалів справи доказів, квитанції про внесення грошової компенсації на депозитний рахунок суду, клопотання про відкладення. 25.07.2025 представник позивача за первісним позовом [PERSON] подав додаткові пояснення. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON] та заперечив задоволення зустрічних позовних вимог. Представник відповідача за первісним позовом адвокат Приймак Л.А. підтримала вимоги зустрічного позову та заперечила позовні вимоги [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги\~ [PERSON] \~ та зустрічні позовні вимоги\~ [PERSON] підлягають до часткового задоволення. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 06 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №1262, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Встановлено та не заперечується сторонами, що у період шлюбу подружжя [PERSON] придбали наступне майно, яке\~ зареєстровано за\~ [PERSON] : -\~ квартиру [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.2021, посвідченому державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області Руденко Н.П., зареєстрованому в реєстрі за №2-1052, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 278404856 (а.с. 11); - транспортний засіб марки (моделі) PEUGEOT 206, рік випуску - 2006, об`єм двигуна 1360 куб.см., VIN-код: [NUMBER] , тип: загальний легковий хетчбек, д.н.з. [NUMBER] , що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.12). Сторони в судовому засіданні погодили, що перелічені обидва об`єкти майна є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] . А також, сторони погодили вартість спільного майна подружжя. Зокрема, визначили, що вартість 1/ 2 частини автомобіля становить 105 000 грн., а вартість 1/ 2 частини спільної квартири\~\~ - 311 934 грн., а отже вартість половини спільного майна сторін становить 416 934 грн.\~ Позивачем [PERSON] \~ до матеріалів справи долучено копію звіту у стислій формі № 269/12-24, складеного 18.12.2024 ФОП [PERSON] , з якого вбачається, що орієнтовна середньоринкова вартість 1/2 частки житлової квартири [ADDRESS] станом на 18.12.2024 становить 311 934,00 грн. (а.с. 13-14). Згідно із звітом про оцінку майна житлової двокімнатної квартири [ADDRESS] , ринкова вартість об`єкту оцінки становить 631 546,00 грн. (а.с. 39-57). Встановлено, що позивач [PERSON] поклала на депозит територіального управління ДСА України 210 386,50 грн., як часткову компенсацію вартості 1/ 2 частки майна, що є об`єктом поділу в даній справі (а.с.97). Позивач [PERSON] надала до матеріалів справи відповіді на її звернення до органів поліції щодо сварок, конфліктів з [PERSON] , вчинення психологічного тиску, зміни відповідачем замків вхідних дверей в спільній квартирі (а.с.91,92,93,94, 95, 96) . ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Згідно зі ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За положеннями ст.65 цього Кодексу, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Згідно ч.1, ч. 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ст. 357 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.\~\~\~ Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно,\~ необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу /статті 60,69 СК, ч.3 ст.368 ЦК/, відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати /виключені з цивільного обороту/, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі, грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Отже, в даній справі судом встановлено та визнається сторонами, що квартира [ADDRESS] та транспортний засіб марки (моделі) PEUGEOT 206,\~ д.н.з. [NUMBER] , набуті сторонами і період їхнього шлюбу та\~ є спільним майном подружжя. Також, сторони погодили вартість цього спільного майна (833868 грн.). Спірним залишається спосіб поділу спільного майна, зокрема, лише квартири, оскільки відповідач [PERSON] бажає, щоб квартира залишалася сторонам в спільній власності (частковій), а\~ автомобіль, який по факту перебуває в користуванні позивача, та є неподільною річчю , тому [PERSON] не заперечує отримати компенсацію 1/ 2 частини вартості авто. Позивач [PERSON] , уточнивши свої вимоги, просила суд реально вирішити спір та залишити у її власності все майно,\~ виплативши компенсацію 1/ 2 частини цього майна [PERSON] . В процесі розгляду справи, позивач розмістила кошти\~ на депозит\~ ТУ ДСА для виплати [PERSON] частини\~ вартості його частки у майні. При вирішенні спору про поділ майна між подружжям, необхідно встановити не лише обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення ведення спільного господарства, з`ясувати джерело і час придбання, його вартість та виходити з презумпції рівності часток, а й ураховувати інші істотні обставини, що мають значення для справи, зокрема можливість реального поділу майна з виділенням кожному із подружжя окремих видів (об`єктів) майна, можливість спільного користування певним видом майна у разі визначення ідеальних часток у цьому майні та спільного користування неподільною річчю, а також чи був визначений сторонами певний порядок користування спірним майном, матеріальне становище співвласників щодо можливості сплати грошової компенсацію при перевищенні вартості частки, що підлягає виділу іншому із подружжя тощо. В даному випадку, здійснити поділ майна подружжя без його реального поділу,\~ тобто без присудження в особисту власність конкретної речі буде не в інтересах сторін, оскільки як було встановлено судом сторони не можуть спільно користуватися квартирою. Наразі, між бувшим подружжям склалися неприязні відносини, а тому сторони не проживають в спільній квартирі, та задля уникнення сварок позивач\~ з дитиною проживає зі своїми\~ батьками в їхньому помешканні, а відповідач мешкає в квартирі свого батька. Поставало питання продажу квартири, але спільно сторони не можуть вирішити дане питання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2022 року у справа № 757/64512/16-ц(провадження № 61-12274св21), заначено, що «головним критерієм поділу майна як об`єкта права спільної сумісної власності є припинення правовідносин спільної сумісної власності між колишніми учасниками та припинення відносин спільної власності взагалі (частина третя статті 372 ЦК України); у разі поділу кожен учасник має право одержати в натурі ту частину спільного майна, яка відповідає його частці у спільному сумісному майні. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21)». Отже, коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту (позиція ВС у справі № 654/3751/18 постанова від 21.06.2023 року). З огляду наведеного, враховуючи інтереси сторін та їхньої дитини, враховуючи обставини даної справи та неможливість сторін спільно користуватися житлом, суд вважає, що реальним і пропорційним вирішенням даного спору, із повним вичерпанням\~ конфлікту буде визнання за позивачем права власності на квартиру та автомобіль із присудженням відповідачу [PERSON] грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на квартиру і\~ автомобіль. Крім того, враховуючи, що автомобіль у розумінні ст.183 ЦК України є неподільною річчю, а також приймаючи до уваги те, що встановленим є\~ факт перебування спірного автомобіля в постійному користуванні саме позивача [PERSON] , суд, маючи на меті дотримання балансу інтересів сторін та бажаючи остаточно вирішити спір між ними щодо поділу майна, вважає необхідним виділити, при поділі майна подружжя, автомобіль\~ позивачу у власність. На думку суду, такий поділ вищезазначеного майна подружжя (квартири та транспортного засобу), з урахуванням обставин справи та заслуговуючих на увагу інтересів, забезпечить у подальшому можливість сторонам розпоряджатися та користуватися даним майном без виникнення між ними додаткових конфліктів, а внесені позивачем на депозитний рахунок Державної казначейської служби України в м. Київ\~ кошти в сумі 210 386,50 грн. підлягають виплаті\~ [PERSON] в рахунок часткової компенсації його частки у спільному майні подружжя, а решта компенсації майна - 206 547 грн. 50 коп. підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] . Всього компенсація 1/ 2 частини майна, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] становить 416 934 грн. (частина цих коштів перебуває на депозиті ТУ ДСА). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Позивач [PERSON] під час звернення до суду з вказаним позовом сплатила судовий збір у розмірі\~ 4169,30 грн. (а.с.16), а відповідач, звертаючись до суду із зустрічним позовом,\~ сплатив\~ судовий збір в сумі 4207,73 грн. Обидва позови підлягають до часткового задоволення, а тому судові витрати покладаються на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (взаємозалік), а тому не підлягають відшкодуванню іншою стороною. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved