Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної залиттямквартири, в якому зазначив, що 31.05.2024 сталося залиття належного йому нежитлового допоміжного приміщення [ADDRESS] внаслідок не до кінця зачинених магістральних кранів водопостачання та витоку води з пошкодженого змішувача у ванній кімнаті у квартирі [NUMBER] , що знаходиться поверхом вище над квартирою позивача та власником якої є відповідач. Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності розмір завданих позивачу збитків внаслідок залиття складає 52 568 грн. Враховуючи те, що залиття квартири, на думку позивача, сталося з вини відповідача, просить стягнути з відповідача на користь позивача вказані збитки, а також 5000 грн витрат понесених на оплату послуг з оцінки завданих збитків та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29.01.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 03.03.2025, закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник вказував, що після затоплення він, як голова правління позивача проводив перемовини зі стороною відповідача, сторона відповідача була присутня у пошкодженому приміщенні та оглядала наявні пошкодження. Представник вказував, що при спілкуванні із представником відповідача останній, не заперечував того факту, що залиття сталося з вини відповідача та, сторони узгодили, що завдана шкода буде відшкодована у добровільному порядку та буде становити 30 000 грн але, сторона відповідача так і не дотрималася спільних домовленостей, що і стало причиною звернення до суду із позовною заявою. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що складений 31.05.2024 акт про залиття не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки він не містить обсягів завданої матеріальної шкоди та висновку комісії щодо встановлення винної особи, його було складено за відсутності власника квартири [NUMBER] як особи, яка зазнала прямих наслідків залиття, та безпосередньо відповідача, тобто його фактично складено представниками самого позивача, які є зацікавленими особами, а також мешканкою квартири [NUMBER] , яка не має жодного відношення до залиття. Крім того, вказував на розбіжності наявні у звіті про оцінку нанесених збитків від 12.06.2024, оскільки звіт стосується квартири [NUMBER] , що не є тим нежитловим приміщенням, яке, як вказує позивач, зазнало пошкоджень внаслідок залиття. Представник відповідача також зазначив, що позивач є неналежним позивачем у справі, оскільки як зазначає позивач пошкоджене приміщення перебуває на його балансі, проте доказів належності позивачу вказаного нежитлового допоміжного приміщення на праві власності не надано. В процесі розгляду справи сторона відповідача зверталася до суду із клопотанням про призначення судово будівельно - технічної експертизи з метою встановлення пошкодженого об`єкту та вартості ремонтно - будівельних робіт однак, у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено оскільки, судом було встановлено та визнавалося сторонами той факт, що пошкоджений об`єкт було відремонтовано за кошти позивача у зв`язку із тим, що відповідач тривалий час не бажає відшкодовувати завдані збитки, а це, в свою чергу унеможливлює роботу правління позивача, яке використовує дане приміщення для своєї діяльності. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, нежитлове допоміжне приміщення №22 на першому поверсі будинку [ADDRESS] перебуває на балансі у позивача, що підтверджується довідкою №06 від 20.01.2025 (а.с.17). Судом встановлено, що 31.05.2024 сталося залиття вказаного нежитлового допоміжного приміщеннята квартири [ADDRESS] , у квартирі [NUMBER] виявлено сильне затоплення підлоги, розеток, в коридорі та на кухні, з плафона на стелі в кухні текла вода, в багатьох місцях квартири на стінах та на стелі були мокрі плями. У квартирі [NUMBER] виявлено, що магістральні крани були не до кінця закриті, а зі змішувача у ванній кімнаті через пошкоджений корпус текла вода, що призвело до затоплення квартири [NUMBER] та приймальні ЖБК. Вказані обставини підтверджуються актом про залиття від 31.05.2024, затвердженим головою правління ЖБК «Мотозаводець-8» Давиденко В.Г., бухгалтером [PERSON] , слюсарем-сантехніком [PERSON] та мешканкою квартири [NUMBER] [PERSON] (а.с.18). Крім того, згідно акту про вручення акту про залиття від 31.05.2024, копія вищевказаного акту про залиття була вручена в присутності членів комісії особисто власниці квартири [ADDRESS] [PERSON] , від підписання акту власниця відмовилася (а.с.19). З акту наслідків залиття від 07.06.2024 (а.с.20) убачається, що 31.05.2024 о 05:30 сталося залиття квартири [NUMBER] (2 поверх) та приймальні ЖБК (1 поверх) за адресою [ADDRESS] . Після ліквідації аварії було виявлено та зафіксовано наступні пошкодження: -у кімнаті площею 11,9 кв.м (приймальня): відшарування полістирольних плиток стелі близько 1,3 кв.м, розводи на полістирольних плитках стелі близько 0,5 кв.м, плями на шпалерах стін близько 0,9 кв.м з частковим відшаруванням від основи, відшарування лінолеуму підлоги близько 0,2 кв.м біля порогу, осередки грибка на плиті ДСП та дерев`яному каркасі вбудованої шафи, не працює світильник стіни; - у коридорі площею 3,9 кв.м: розводи на стінах близько 1,7 кв.м з частковим відшаруванням емалі та побілки, деформація лиштви дверного коробу кімнати 11,9 кв.м з відшаруванням емалі, розводи на полістирольних плитках стелі близько 0,2 кв.м; -у санвузлі площею 1,6 кв.м: розводи на стінах близько 0,2 кв.м з частковим відшаруванням побілки, розводи на стелі близько 0,1 кв.м з частковим відшаруванням побілки; -у кімнаті площею 17,4 кв.м: розводи на азбестових панелях підвісної стелі близько 1,7 кв.м з частковим відшаруванням побілки, змок утеплювач (мінеральна вата) підвісної стелі, плями на лінолеумі підлоги близько 1,3 кв.м, розводи на стінах близько 8 кв.м з частковим відшаруванням емалі та побілки; -у коридорі загального користування: розводи та потьоки на стінах близько 1,5 кв.м з частковим відшаруванням емалі та побілки, розводи на стелі близько 0,6 кв.м з частковим відшаруванням побілки, залитий електричний щиток, не працює мережевий комутатор. Для визначення розміру збитку завданого залиттям позивач звернувся до ФО-П [PERSON] , у зв`язку з чим 05.06.2024 було укладено договір №79/24 на проведення робіт з незалежної оцінки матеріального збитку (а.с.22-24). На виконання вказаного договору 12.06.2024 ФО-П [PERSON] складено звіт про оцінку збитків, нанесених співвласникам будинку [ADDRESS] , вартість складання якого згідно умов договору та відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт від 12.06.2024 становить 5000 грн, які були сплачені позивачем у повному обсязі суб`єкту оціночної діяльності відповідно до платіжної інструкції №232 від 06.06.2024 (а.с.26,27). Згідно звіту ФО-П [PERSON] від 12.06.2024 про оцінку збитків, нанесених співвласникам будинку [ADDRESS] , розмір завданих збитків становить 52568 грн (а.с.28-41), що також підтверджується зведеним кошторисним розрахунком вартості об`єкта та локальним кошторисом на будівельні роботи (а.с.44-55). Зі змісту вказаного звіту убачається, що ФО-П [PERSON] повідомлений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за дачу завідома неправдивого висновку. Сторона відповідача у процесі розгляду справи стверджувала, що надані стороною позивача докази не підтверджують заявленого розміру збитків але, у зв`язку із відновленням позивачем пошкодженого приміщення, встановити дійсний розмір завданих збитків не видається за можливе. Суд звертає увагу на те, що ні у відзиві на позовну заяву, ні в процесі розгляду справи сторона відповідача не стверджувала, що залиття не відбулося та вини відповідача у такому залитті немає. Представник відповідача не заперечував факту огляду ним пошкодженого приміщення, факту його використання стороною позивача у своїй господарській діяльності, факту спілкування з представником позивача щодо можливого врегулювання спору в позасудовому порядку. Сторона відповідача, у зв`язку із відновленням пошкодженого приміщенні не зверталася до суду із клопотанням про витребування доказів на підтвердження понесення витрат на відновлення приміщення, рецензії на звіт ФО-П [PERSON] надано не було, клопотань про призначення експертизи з метою встановлення причин залиття, також заявлено не було. Як встановлено судом, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] , відповідачем у справі, що підтверджується довідкою ЖБК «Мотозаводець-8» №05 від 20.01.2025 (а.с.16). Згідно довідки Свято-Покровського жіночого монастиря №13 від 04.04.2025 (а.с.118), [PERSON] є насельницею Свято-Покровського жіночого монастиря Київської єпархії Української Православної Церкви в м. Києві та постійно проживає в цьому монастирі з 2013 року. Згідно ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Таким чином, відповідач як споживач житлово-комунальних послуг згідно ст.ст. 151, 156 ЖК України зобов`язаний утримувати своє майно, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт та відшкодовувати збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що полягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що перебуває у теплих відносинах із відповідачем, яка є її сусідкою з вище розташованої квартири. Свідок повідомила, що було невеличке залиття у травні минулого року, її тоді вдома не було. Вказувала, що незрозуміло звідки з`явилася вода, прийшов сантехнік і до неї претензій не було, тільки щодо аварійного відключення води та у дворі відносно залиття, у технічному приміщенні був невеличкий потьок на стіні, проте приміщення перебуває в жахливому стані, в приймальні старі шпалери, стара шафа. Зазначила, що з представником позивача не спілкується, просила ухвалити справедливе рішення. Представник позивача стверджував, що допитаний свідок є упередженим, оскільки її було виключено зі складу правління позивача, а сам свідок не заперечує самого факту залиття та факту використання пошкодженого приміщення позивачем. Отже, в процесі розгляду справи стороною відповідача не було спростовано твердження сторони позивача про те, що залиття сталося з вини відповідача. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що збитки позивачу були завдані внаслідок неналежного утримання відповідачем квартири [ADDRESS] , у зв`язку з чим суд вважає правомірним стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених збитків у розмірі 52568 грн, а також витрати пов`язані з проведенням експертного дослідження та складання експертного висновку у розмірі 5000 грн. Посилання сторони відповідача на те, що складений 31.05.2024 акт про залиття не відповідає вимогам чинного законодавства, розбіжності у звіті про оцінку нанесених збитків від 12.06.2024 та неналежність позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а та обставина, що відповідач є насельницею монастиря не звільняє її від відповідальності за завдану шкоду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved