Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з Бедевлянського\~ліцею Бедевлянської сільської ради\~Тячівського району Закарпатської області\~ на користь [PERSON] 199366 грн. 05 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Стягнуто із Бедевлянського\~ліцею Бедевлянської сільської ради\~Тячівського району Закарпатської області\~ на користь [PERSON] 73225 грн. 07 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В решті позову відмовлено. Стягнуто з Бедевлянського\~ліцею Бедевлянської сільської ради\~Тячівського району Закарпатської області\~ на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 968,96 грн. та 3028 гривень 00 копійок судового збору на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України. У рішенні суду було зазначено, що питання розподілу судових витрат буде розглянуто окремо у відповідності до вимог ч.8\~ст. 141 ЦПК України. 27 червня 2025 року після ухвалення рішення у справі через канцелярію суду надійшла заява представника позивачки [PERSON] адвоката Жупана А.Ю. про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідача Бедевлянського ліцею Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області витрати на надану професійну правничу допомогу у розмірі 18000,00 грн. Обґрунтовує тим, що на виконання статті 175 ЦПК України в поданому до суду позові позивачкою повідомлялось, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правову допомогу, яку позивачка очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 10000,00 грн. Також в позові зазначалось, що кінцева сума витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката, які позивачка може понести за наслідками звернення з даним позовом до суду, буде уточнена у процесі розгляду справи. Згідно підписаного Акту №2 від 25 червня 2025 р. про надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги №Б/Н від 08 червня 2023 р. загальна вартість послуг адвоката, наданих за наслідками звернення до суду у справі №307/4402/24 за результатами виконання пункту 1.1. Договору про надання правової допомоги №Б/Н від 08 червня 2023 р. склали 18000,00 грн. Зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. 01 липня 2025 року від представника відповідача Панфілова П.Г. надійшли заперечення, у яких просить залишити без задоволення заяву представника позивачки про ухвалення додаткового рішення. Мотивує заяву тим, що при зверненні в суд з позовною заявою, представник позивачки зазначав, що попередній розрахунок суми судових витрат, які позивачка очікує понести у зв`язку з розглядом справи, складає 10000 грн. витрат на правничу допомогу, не надавши жодного обґрунтування вказаної суми. В свою чергу, визначена в заяві від 26 червня 2025 року та акті №2 від 25 червня 2025 року про надання правової допомоги, вартість робіт у розмірі 18000 грн. є неспівмірною із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося вже довгий час, справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Поряд з цим, поданню 14 жовтня 2024 року позовної заяви, у результаті розгляду якої прийнято рішення у справі №307/4402/24 від 24 червня 2025 року, передувало звернення позивачки в суд з однотипними вимогами до іншого відповідача, що виключало необхідність несення зазначених в акті затрат часу в кількості 4 годин (6000 грн.) на підготовку процесуальних документів (позову), в кількості 2 годин (вартістю 3000 грн.) складання клопотання про залишення без розгляду відзиву, в кількості 2 годин (вартістю 3000 грн.) складання заяви про зменшення позовних вимог, оскільки подання такої зумовлено неякісним розрахунком середньоденного розміру заробітної плати позивача, свідомо виконаного у позовній заяві, представником позивача, виходячи з заробітної плати [PERSON] за двома посадами. Також, необхідно звернути увагу суду на безпідставне завищення позивачем позовних вимог, в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме, за весь час з моменту звільнення [PERSON] ( [INFO] ) та по дату розгляду справи, оскільки такі судом задоволено, за період 3 12 липня 2024 року по 12 січня 2025 року, а не як просила позивачка до 24 червня 2025 року, про що свідчить часткове задоволення позовних вимог, яке в свою чергу безпосередньо впливає на порядок розподілу судових витрат. Крім цього, доданий до заяви про ухвалення додаткового рішення акт №2 від 25 червня 2025 року про надання правової допомоги є неналежним та недостовірним доказом на підтвердження, зазначених в ньому обставин, оскільки його зміст свідчить про те, що він підписаний, з однієї сторони від імені [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої Довіреності від 22 червня 2023 року, [PERSON] та з другої сторони адвокатом Жупан Артуром Юрійовичем, які начебто склали Акт приймання - передачі наданих послуг на суму 18000 грн. Однак, реквізити сторін, у вказаному акті містять відомості про клієнта [PERSON] та в графі «підпис», підпис від імені [PERSON] , який відповідає підпису останньої, вказаному у паспорті громадянина України [PERSON] та у договорі від 08 червня 2023 року. Водночас, будь-яких даних про фактичне підписання вказаного акту саме [PERSON] , а не іншою особою, такий не містить. Попри це, у матеріалах справи відсутні відомості про наявність повноважень Решетар В.В. на підписання відповідних актів від імені [PERSON] , що виключає можливість використання, зазначеного акту як доказу наявності та розміру витрат на професійну правничу допомогу [PERSON] . Представник позивачки в судове засідання не з`явився надіслав суду заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі позивачки та її представника. Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.4\~ст. 270 ЦПК України\~неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України,\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою\~статті 15 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2, 3 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини восьмої\~статті 141\~ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається\~із заяви представник позивача\~Жупан А.Ю. просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 18000,00 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу в суді до суду надано договір про надання правової допомоги № б/н від 08 червня 2023 року, ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АО №1145883 від 12 жовтня 2024 року, акт №2 про надання правової допомоги від 25 червня 2025 року до договору про надання правової допомоги №б/н від 08 червня 2023 року. Вартість правничої допомоги, згідно детального опису наданих послуг, становить 18000 грн. 00 коп. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї,що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивачки документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивачка понесла на оплату професійної правничої допомоги у цій справі. Крім того, суд відхиляє доводи представника відповідача про неналежність та недопустимість акту №2 про надання правової допомоги від 25 червня 2025 року, оскільки останні підписаний саме позивачкою по справі [PERSON] . Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям. З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 18000,00 грн., не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 4 пункту 4 статті 137 ЦПК України та є не співмірними з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: partial