Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду через свого представника Сторожишина О.О., з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №С-001-090822-20-980 від 13.08.2020 року у розмірі 45556,85 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.08.2020 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування №С-001-090822-20-980. Відповідно до розділу 3 кредитного договору банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт доступний клієнту на момент укладання угоди становить 20 000,00 грн., та може змінюватись за в межах встановленого угодою максимального ліміту. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. Даний договір за своєю правовою природою є змішаним договором кредиту і договору страхування. Відносини страхування, які регулюються окремими положеннями Кредитного договору, не є предметом даного позову, натомість позов стосується виключно відносин щодо кредитування. Підписанням відповідного кредитного договору позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public -contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку. На виконання умов вищевказаного договору АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», копія нотаріально посвідченого рішення єдиного учасника про зміну назви як доказ надано) було укладено Договір факторингу №01.02-31/23. Відповідно до розділу 2 вказаного договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договором №C-001-090822-20-980 від 13.08.2020 року. До договору факторингу №01.02-31/23 було складено 3 (три) Реєстри боржників: Реєстр боржників №1, Реєстр боржників №2 і Реєстр боржників №3, які є дуже об`ємними документами загальним об`ємом 502 (п`ятсот двi) сторінки або 251 (двiстi п`ятдесят однин ) аркуш і стосуються прав вимог за 11 794 (одинадцятьма тисячами сімсот дев`яносто чотирма) кредитними договорами. Таким чином на підтвердження вищенаведеної інформації додано до заяви копії першої і останньої сторінки відповідних Реєстрів боржників і сформований Витяг з реєстру боржників, який стосується саме заборгованості [PERSON] за договором № C-001-090822-20-980. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору №C-001-090822-20-980 від 13.08.2020 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») станом на дату подачі позову, складає: заборгованість за основним боргом - 19 150,38 грн.; заборгованість за відсотками - 26 406,47 грн.; заборгованість за іншими процентними платежами - 00,00 грн., а всього заборгованість - 45 556,85 грн. Аргументи учасників справи Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2025 року відкрито провадження по справі, з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 15.05.2025 року по справі ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «СВЕА ФІНАНС», в інтересах якого дії представник Сторожишина Олександра Олегівна до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 13.06.2025 року громадянин [PERSON] звернувся до Томаківського районного суду Дніпропетровської області із заявою про перегляд заочного рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2025 року по цивільній справі № 195/102/25. В дані й заяві відповідач вказав адресу проживання: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 02.07.2025 року заочне рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2025 року по цивільній справі №195/102/25 за позовом ТОВ «СВЕА ФІНАНС», в інтересах якого дії представник Сторожишина Олександра Олегівна до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Представником позивача у позовній заяві разом з позовними вимогами заявлено клопотання про про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання (перебування), а саме за адресою: [ADDRESS] Відповідач [PERSON] був повідомлений про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади». Повістка про виклик до суду разом з копією ухвали суду від 02.07.2025 року надіслані на зареєстровану адресу місця проживання відповідача. Поштовий конверт з повісткою та копією ухвали суду повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом надсилання на мобільний номер телефону, який він зазначив у заяві про перегляд заочного рішення, смс-повідомлення про час, дату та місце розгляду справи, від якого не надійшло до суду заяви про розгляд справи за його відсутності або заяви про визнання позову, або заперечення на позовні вимоги. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу та повторно ухвалити заочне рішення, з огляду на те, що відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом надсилання поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання та шляхом надсилання на мобільний номер його телефону смс-повідомлення про розгляд справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, іншим чином не спростував позовні вимоги. Крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Згідно ч\~3\~ст.\~288\~ЦПК України\~повторне заочне\~рішення позивач\~та відповідач\~можуть оскаржити\~в загальному\~порядку,\~встановленому цим\~Кодексом. Фактичні обставини справи, встановлені судом 13.08.2020 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування №С-001-090822-20-980. Відповідно до розділу 3 кредитного договору банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт доступний клієнту на момент укладання угоди становить 20 000,00 грн., та може змінюватись за в межах встановленого угодою максимального ліміту. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. Даний договір за своєю правовою природою є змішаним договором кредиту і договору страхування. Відповідно до договору банк надає позичальнику кредит у розмірі 20000 грн. для власних потреб. В свою чергу позичальник отримує кредит і доручає банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний в договорі рахунок страховика. Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 24,00% річних. 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», копія нотаріально посвідченого рішення єдиного учасника про зміну назви як доказ надано) було укладено Договір факторингу №01.02-31/23. Відповідно до розділу 2 вказаного договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договором №C-001-090822-20-980 від 13.08.2020 року. Позивач зазначив, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, згідно з умовами договору. Натомість відповідач свої зобов`язання не виконав, суму кредиту, нарахованих процентів та інших платежів, не повернув. Всупереч умов Кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Доказів на підтвердження визнання зазначеного договору у встановленому законом порядку недійсним, матеріали справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було. Позичальником було порушено умови договору та станом на дату складання позовної заяви несплачена заборгованість складає 45556,85 грн., з яких: - заборгованість за основним боргом 19150,38 грн; - заборгованість за відсотками 26406,47 грн.; Відповідачем не надано суду доказів на спростування зазначеного розрахунку заборгованості, як і не надано доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань. Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість на суму, вказану судом вище. Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~207\~ЦК України\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-комунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом.\~Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1\~ст. 638 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що між АТ «Ідея Банк» та гр-м [PERSON] укладено кредитний договір, що підтверджується Угодою про відкриття Кредитної лінії обслуговування кредитної картки та страхування С-001-090822-20-980 від 13.08.2020 року та анкети-опитувальника клієнта фізичної особи, які власноручно підписані відповідачем та представником АТ «Ідея Банк». Наведене вказує на те, що сторони досягли згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення\~статті 638 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими\~ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд встановив, що первісний кредитор за кредитним договором надав [PERSON] кредит шляхом перерахування коштів на рахунок відповідачки, який використовувався відповідачкою, що підтверджується випискою по особовому рахунку, тобто виконав свої зобов`язання з надання коштів. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок\~передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Суд встановив, що позивач отримав права грошової вимоги до відповідача за кредитними договором №C-001-090822-20-980 від 13.08.2020 року відповідно до договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 року укладеного між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») , а тому з дати відступлення прав вимоги, позивач став кредитором за вказаним кредитним договором на підставі ст. 512 ЦК України. З розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданих позивачем вбачається, що [PERSON] має заборгованість за основним боргом - 19 150,38 грн.; заборгованість за відсотками - 26 406,47 грн.; заборгованість за іншими процентними платежами - 00,00 грн., а всього заборгованість - 45 556,85 грн. Отже, первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання боржнику коштів у користування (право вимоги за якими згодом перейшло до позивача), однак в порушення ст. 509, 525, 1048, 1049, 1054 ЦК України та умов договору відповідачка зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого у останньої перед позивачем утворилась заборгованість. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (див. постанову Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15). При цьому як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 № 913/618/21, у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач. Щодо судових витрат Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача судові витрати. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved