Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 лютого 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, актовий запис №123. Позов мотивує тим, що у шлюбі спільних дітей не мають. Спочатку спільне життя складалось добре, чоловік був військовослужбовцем ЗСУ, однак в подальшому з`ясувалось, що його служба не відповідала дійсності. Зазначає, що піклувалась про його здоров`я, коли попав в ДТП, витрачала час та кошти на його лікування, бо мала почуття, пишалась чоловіком героєм, оскільки представлявся діючим військовослужбовцем української армії. З часом почали з`являтись певні невідповідності у тому, що розповідав їй чоловік, про його місце перебування та нібито бойові завдання, які він виконував. В подальшому з`ясувалось, що паралельно та одночасно він мав фактичні шлюбні стосунки з іншою жінкою, яка мешкала у м.Кривий Ріг. Окрім того, з`ясувалось, що відповідач шахраював з коштами та майном, яке він отримував від благодійників як допомогу, у зв`язку з тим, що був військовослужбовцем. Продовжувати відносини, побудовані на обмані та шахрайстві наміру не має. Шлюб носить формальний характер, більше 5 місяців не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Просить позов задоволити. Сторони у судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомили, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо заочного рішення не заперечила, а тому відповідно до\~ст.280 ЦПК України, за згодою позивачки, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 16 червня 2025 року прийнято позовну заяву до озгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено до судового розгляду на 14 липня 2025 року. Ухвалою суду від 14 липня 2025 року розгляд справи відкладено на 28 липня 2025 року, у зв`язку з неявкою відповідача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 02 лютого 2023 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №123. У шлюбі у сторін дітей немає. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання позивачки будувати у подальшому сімейні стосунки через обман та шахрайство відповідача, наявність у відповідача фактичних відносин з іншою жінкою, внаслідок яких втрачено почуття любові, поваги у подружжя, припинено подружні стосунки, не ведеться спільне господарство, шлюб існує формально. Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Положення ст.24 СК України визначають, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. Частина перша ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «Приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява N 44647/98). Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і відновлювати позивачка такі наміру не має. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі\~позивачки, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки такий носить виключно формальний характер. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved