Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

Стислий виклад обставин правовідносин. 30 вересня 2024 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до Комінтернівського районного суду м. Одеси з вищевказаним позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Одеси від 1 жовтня 2024 року на підставі положень ч.\~1\~ст.\~31\~Цивільного процесуального\~кодексу України вказана позовна заява направлена за підсудністю до Іллічівського міського суду Одеської області. 13 лютого 2025 року згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями вказана позовна заява передана в провадження судді Тордія Е.Н. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 24 липня 2023 року [PERSON] приєднався до умов та правил надання банківських послуг. Відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості простого електронного підпису, та в подальшому останнім отримана послуга «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», про що був ознайомлений із актуальними умовами кредитування, підписавши паспорт кредиту. Після цього [PERSON] за допомагаю ОРТ паролю був підписаний кредитний договір (далі по тексту Договір) про надання строкового кредиту в розмірі 62200.00 грн. шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок позичальника строком на 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки 18 %. Додатково за допомогою ОРТ пароля підписано графік погашення кредиту. Свої зобов`язання позивач виконав в повному обсязі надавши грошові кошти передбачені Договором. Свої зобов`язання відповідач не виконав своєчасно у зв`язку з чим станом на 8 вересня 2024 року виникла заборгованість в сумі 59259.210 грн. з яких -53561.10 грн. заборгованість за тілом кредиту 5598.00 грн. відсотки за його користування. Враховуючи викладене просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором від 24 липня 2023 року та судові витрати пов`язані з розглядом справи. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності. Позовну заяву, просив задовольнити в повному обсязі, шляхом винесення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не з`являвся, про місце, час та день розгляду справи повідомлявся належним чином . Відзиви проти позову не надав. Поважної причини своєї неявки суду не повідомив. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. 30 вересня 2024 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до Комінтернівського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором. Ухвалою суду від 1 жовтня 2024 року на підставі положень ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України вказана позовна заява направлена за підсудністю до Іллічівського міського суду Одеської області. 13 лютого 2025 року справа надійшла до Іллічівського міського суду Одеської області та ухвалою від 17 лютого 2025 року прийнята до провадження та призначене судове засідання в спрощеному провадженні з викликом сторін. Заперечень (заяв) проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від сторін по справі не надходило. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності. Позовну заяву, просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явився, поважної причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Судова повістка у відповідності до п.\~2\~ч.\~7\~ст.\~128\~Цивільного процесуального\~кодексу України, надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (а.с. 131). Повідомлення відповідача про розгляд справи 18 червня 2025 року відбулось на веб сайті судової влада, відповідно до положень ст. ст. 128, 131 Цивільного процесуального кодексу України ( а.с. 134). Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального\~кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За положеннями ст.ст. 13, 43 Цивільного процесуального\~кодексу України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки. Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Таким чином відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідчин ості її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання. Зі згоди позивача (представника) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. За приписами ч. 2 ст. 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом. 24 липня 2023 року між [PERSON] та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладений кредитний договір. Відповідач приєднався до умов та правил надання банківських послуг. Останнім погоджено використання ОТР пароля в якості простого електронного підпису, та в подальшому останнім отримана послуга « Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», про що був ознайомлений із актуальними умовами кредитування, підписавши паспорт кредиту ( а.с. 70-92). За допомагаю ОРТ паролю [PERSON] був підписаний кредитний договір (далі по тексту Договір) про надання строкового кредиту в розмірі 62200.00 грн. шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок позичальника строком на 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки 18 %. Додатково за допомогою ОРТ пароля підписано графік погашення кредиту ( а.с. 41-65). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачем активно використовувались гроші в рамках наданого ліміту (а.с.65-69). Свої зобов`язання позивач виконав в повному обсязі надавши грошові кошти в користування відповідача. Відповідачем свої зобов`язання не виконанні та станом на 8 вересня 2024 року виникла заборгованість в сумі 59259.210 грн., з яких -53561.10 грн. заборгованість за тілом кредиту 5598.00 грн. відсотки за його користування. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Відповідно до ч. 1 ст.\~13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11\~Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 512\~Цивільного кодексу\~України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 525,\~526\~Цивільного кодексу\~України передбачено ,що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається За правилами ст.\~527\~Цивільного кодексу\~України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст.\~610 Цивільного кодексу\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України вбачається ,що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Статтею 629\~Цивільного кодексу\~України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054\~Цивільного кодексу\~України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Частиною першої статті 1048\~Цивільного кодексу\~України передбачено ,що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049\~Цивільного кодексу\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1055 Цивільного кодексу України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч. 6 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 3, 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Таким чином, в порушення умов Договорів, а також вимог ст. 509, 526, 1054 Цивільного кодексу\~України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно позикодавцям, кошти для погашення заборгованості за кредитами, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договорів, що має відображення у Розрахунках заборгованості за договорами. Суд також приймає до уваги те, що на момент укладення договорів, сторін влаштовували його умови. Протилежного відповідачем суду не надано. Суд вважає доведеним права позивача щодо вимоги. А також те що у відповідача виникла заборгованість перед АТ КБ`ПРИВАТБАНК» за укладеним договорам на загальну суму 59159,10 грн. Відповідно до ч. 1\~ст.\~598\~Цивільного кодексу\~України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599\~Цивільного кодексу\~України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Висновки суду. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, Суд дійшов висновку що позовні вимоги АТ КБ`ПРИВАТБАНК» є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Судові витрати. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3028.00 грн. На підстав викладеного,

Outcome: approved