Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

У лютому 2025 року до Дарницького районного суду м. Києав звернулися [PERSON] (далі по тексту - позивач 1, [PERSON] ), [PERSON] (далі по тексту - позивач 2, [PERSON] ), [PERSON] (далі по тексту - позивач 3, [PERSON] ), [PERSON] (далі по тексту - позивач 4, [PERSON] ) до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі по тексту - відповідач, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО») з позовом про захист прав споживачів, визнання дій по нарахуванню вартості послуг з централізованого опалення протиправними, зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно припинив врахування показників вузлів розподільчого обліку теплової енергії, чим, на думку позивачів, допустив порушення Закону України «Про захист прав споживачів». Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2025 року цивільній справі присвоєно унікальний номер 753/2880/25 (провадження № 2/753/5055/25) та матеріали цивільної справи передані судді Сирбул О. Ф. Ухвалою суду від 21.02.205 позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» про захист прав споживачів, визнання дій по нарахуванню вартості послуг з централізованого опалення протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків. 24.02.2025 позивачами усунуто недоліки відповідно до вимог ухвали суду від 21.02.2025. Ухвалою суду 24.02.2025 провадження по справі відкрито, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи (ст. 279 ЦПК України). 14.03.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому заперечує щодо позовних вимог позивачів. Зазначив, що з прийняттям Порядку визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 року № 829, відпала можливість встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії у будинках з вертикальною системою опалення. Також, матеріали справи не містять жодних доказів, що встановлені у квртирах позивачів лічильники теплової енергії перебували на обліку у відповідача та їх показники бралися до уваги при нарахуванні плати за послуги з постачання теплової енергії. Посилався, що позивачі невірно обрали спосіб захисту, що вже є підставою для відмови у задоволенні позову. Просив у задоволені позову відмовити у повному обсязі. Разом з відзивом подано клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Ухвалою суду від 01.08.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін відмовлено. Суд, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі є власниками квартир у багатоквартирному будинку [ADDRESS] . Позивачами була виконана заміна встановлених по проекту АТ «Київпроект» («Житловий масив «Позняки-Західні. Будинок на ділянці Е-1, Е-2, об`єкт 69721, 1999 р.) квартирних механічних приладів обліку, які рахували використані кубометри теплоносія, а не спожиту теплову енергію, на сучасні - електромеханічні. Кожен із замінених приладів був належним чином прийнятий на комерційний (абонентський) облік, що дозволило власникам квартир здійснювати розрахунки за спожиту теплову енергію на опалення помешкань у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21.07.2005 № 63, яка діяла на момент встановлення позивачами квартирних вузлів розподільчого обліку теплової енергії. Заміна позивачами квартирних вузлів розподільчого обліку теплової енергії здійснювалось на підставі робочих проектів, погоджених ПАТ «Київенерго», що не заперечується відповідачем. Так, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , в якій замінено квартирний механічний засіб обліку на електромеханічний - ULTRAHEAT 2WR6 № 69103500, затверджений робочим проектом обладнання квартирного вузла обліку теплової енергії № 186.24.09.1018-ОВ.ПЗ, розробленим СПД [PERSON] , розглянутий і погоджений Департаментом технічного забезпечення обліку СП «Енергозбут» «Київтеплоенерго» 06.11.2018. В наступному неодноразово проводилась повірка встановленого в квартирі позивача 1 вузла обліку теплової енергії, про що видавались свідоцтва про повірку № 24-1-3К/5504 від 07.09.2018 (чинне до 07.09.2022) № ИИ-0200/221123098 від 22.11.2023 (чинне до 22.11.2027). Під час проведення повірки теплолічильника представник відповідача складав акти: 09.11.2023 - про зняття пломб, 27.11.2023 - про опломбування теплолічильника. [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] , в якій замінено квартирний механічний засіб обліку теплової енергії на сучасний електромеханічний - ULTRAHEAT 2WR6 № 69103488. Роботи з влаштування вузла комерційного обліку теплової енергії в квартирі Позивача 2 були проведені підрядником СПД [PERSON] , про що був складений договір - акт від 16.08.2018. В подальшому теплолічильник, встановлений в квартирі позивача 2, був затверджений робочим проектом обладнання квартирного вузла обліку теплової енергії № 188.05.08.2018-ОВ.ПЗ, розробленим СПД [PERSON] , розглянутий і погоджений Департаментом технічного забезпечення обліку СП «Енергозбут» Київтеплоенерго» 03.08.2018, також - ТОВ «Новобудова». В наступному неодноразово проводилась повірка встановленого в квартирі позивача 2 вузла обліку теплової енергії, про що видавались свідоцтва про повірку № 24-1-3K/3511 від 08.08.2018 (чинне до 08.08.2022) № ИИ-02001200623131 від 20.06.2023 (чинне до 20.06.2027). Після проведення повірки теплолічильника представник відповідача складав акти, зокрема - 06.07.2023 щодо опломбування. [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] , в якій замінено квартирний механічний засіб обліку теплової енергії на сучасний електромеханічний - LQM-III-FAUN № 71700871. В подальшому теплолічильник, встановлений в квартирі позивача 3, був затверджений робочим проектом обладнання квартирного вузла обліку теплової енергії, розробленим ТОВ «Тепло Аква Буд». 19.04.2018 року теплолічильник був приинятии на комерційний облік, про складений акт прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії. В наступному представниками відповідача неодноразово проводилось зняття контрольних показників (акт зняття контрольних показників від 08.02.2019) і опломбування лічильника (акт опломбування від 21.01.2020, акт виконаних робіт по демонтажу теплолічильника від 29.09.2023). [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , в якій замінено квартирний механічний засіб обліку теплової енергії на сучасний електромеханічний - ULTRAHEAT 2WR6 № 69103535. В паспорті вказаного теплолічильника є відмітка про первинну повірку лічильника від 28.12.2018, яка була чинною до 29.10.2022. Про проведену повірку теплолічильника також свідчить свідоцтво про повірку теплолічильника № 24-1-3К/6074, чинне до 29.10.2022. В подальшому теплолічильник, встановлений в квартирі позивача 4, був затверджений робочою документацією лічильника, розробленою та погодженою представниками відповідача 19.12.2018. Також між позивачем 4 і відповідачем (в особі уповноваженої особи) 25.10.2018 був укладений договір про надання послуг з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води населенню. Судом встановлено, що починаючи з моменту введення будинку за адресою [ADDRESS] в експлуатацію, послуги з централізованого опалення будинку надавались ПАТ «Київенерго». Розпорядженням КМДА № 591 від 10.04.2018 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії та право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії. Відповідно до рішення Київської міської ради 27.04.2018 припинилась дія угоди між КМДА та ПАТ «Київенерго» на управління об`єктами теплоенергетичного комплексу, виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води визначено КП «Київтеплоенерго». З початком опалювального сезону в жовтні 2019 року, КП «Київтеплоенерго» в односторонньому порядку і всупереч підписаному договору відмовилось враховувати показники квартирних вузлів розподільчого обліку теплової енергії, виключивши можливість їх дистанційного надання споживачами через свої індивідуальні кабінети. Після припинення прийняття показників вузлів розподільного обліку теплової енергії позивачів, останні неодноразово звертались до КП «Київтеплоенерго» із запитами, в яких просили КП «Київтеплоенерго» надати роз`яснення стосовно припинення в 2019 році нарахування плати за послугу з постачання теплової енергії за лічильниками. Відповіддю на вищевказані запити КП «Київтеплоенерго» повідомило, що у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також до встановлення та обслуговування засобів обліку теплової енергії. Технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку визначається згідно із порядком визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів-розподілювачів теплової енергії, затвердженим Постановою КМУ від 10.10.2018 № 829, організацією, яка має відповідну ліцензію. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачами було здійснено заміну квартирних механічних приладів обліку теплової енергії на сучасні електромеханічні до набрання законної сили Порядку № 829. На думку відповідача, у зв`язку з набуттям чинності Порядку № 829, взяття на облік вузлів розподільного обліку теплоенергії у будинках із такою системою опалення не є можливим. Суд вважає, що такі аргументи відповідача не знайшли свого підтвердження у зв`язку із наступним. Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем) та фізичною особою (споживачем), яка отримує послуги з централізованого постачання гарячої води, урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про теплопостачання». Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. За пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Стаття 6 Закону України «Про теплопостачання» передбачає, що державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії. Частина перша статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначає, що оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги. Згідно із частиною сьомою статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. На підставі частини четвертої статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», оператор зовнішніх інженерних мереж, виконавець комунальної послуги, інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, зобов`язані приймати вузли обліку, встановлені відповідно до вимог цього Закону, на абонентський облік протягом 14 календарних днів, про що складається відповідний акт. Прийняття приладу обліку на абонентський облік здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. До прийняття порядку, яким мала бути встановлена процедура взяття вузлів розподільного обліку теплової енергії на абонентський облік, а також здійснений перегляд інших нормативно-правових актів протягом 6 місяців з дня опублікування Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (02 серпня 2017 року), діяли Правила № 630. Пункт 10 Правил № 630 передбачав, що справляння плати за нормативами споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мали права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Відповідно до пункту 29 Правил № 630 споживач має право: зокрема, на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку. Статтею 32 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. За наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно із статтею 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Частина перша статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначає, що оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги. Відповідно до частини сьомої статті 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються. У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно. Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги. Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм. Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. Зауважень щодо встановлення вузлів комерційного обліку теплової енергії та взяття на облік у відповідача та ПАТ «Київенерго» не було. При цьому, не заслуговують на увагу посилання відповідача на прийняття Порядку № 829 як на підставу зняття з обліку вузлів розподільного обліку теплової енергії позивачів з огляду на наступне. Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Претензії постачальника щодо технічної можливості встановлення засобу обліку теплової енергії передбаченому Порядку № 829, який прийнято після встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії та після прийняття його на комерційний облік лічильник теплової енергії позивачів, прямо суперечить наведеній нормі Конституції України. Здійснюючи нарахування позивачам вартості послуги з постачання теплової енергії без урахування показників вузлів розподільного обліку теплової енергії, відповідач обмежив право позивачів на раціональне споживання теплової енергії та оплату за фактично отриманні послуги з постачання теплової енергії. Зміна законодавцем технічних вимог щодо порядку встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії (квартирних лічильників) не є підставою для встановлення споживачем нового обладнання для обліку тепла, за умови, що таким споживачем до прийняття нового Порядку № 829 вже встановлено індивідуальний вузол розподільчого обліку теплової енергії. На час виникнення спірних правовідносин щодо встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та їх обліку Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Правила № 630 визначали право споживача на встановлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік, а також проведення оплати за спожиті послуги згідно з показниками індивідуальних приладів обліку. Отже, показники вузлів розподільного обліку теплової енергії, встановлених та прийнятих на облік у встановленому законом порядку до прийняття Порядку № 829, повинні враховуватися виконавцем послуг, тобто у цьому випадку КП «Київтеплоенерго». У постановах Верховного Суду від 22.02.2023 у справі № 753/2748/20 та від 02.11.2021 року у справі № 756/2361/20, Верховний Суд, висновки якого є обов`язковими для врахування, прийшов до висновку, що Порядок № 829 не передбачає необхідність приведення раніше встановленого вузла обліку у відповідність до цього Порядку та не встановлює заборони щодо врахування показників за такими лічильниками, які надаються споживачами. Вказаний порядок не передбачає повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку № 829. Суд звертає увагу, що в Україні застосовується та діє принцип заборони суперечливої поведінки. Доктрина заборони суперечливої поведінки ґрунтується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), яка базується на принципі добросовісності. Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Як вже зазначалось, робочі проєкти обладнання квартирного вузла обліку теплової енергії були погоджені як уповноваженими органами, так і КП «Київенерго», про що свідчать матеріали справи. Спірні вузли комерційного обліку теплової енергії відповідач взяв на комерційний облік. Протягом тривалого часу будь-яких зауважень та претензій відповідача з приводу оплати за теплову енергію з урахуванням показників вузлів обліку позивачів не надходило. Отже, дії КП «Київтеплоенерго», пов`язані із нарахуванням з жовтня 2019 року вартості послуг з центрального опалення без урахування показників вузлів розподільчого обліку теплової енергії позивачів не відповідають попереднім заявам і діям КП «Київтеплоенерго», за умови, що позивачі розумно покладалися на них. З огляду на неправомірність дій відповідача щодо зняття з обліку встановлених в квартирах позивачів вузлів розподільного обліку теплової енергії та нарахування оплати за комунальні послуги з постачання теплової енергії без урахування щомісячних показників лічильника, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову . Згідно з частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої увалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на те, що позивачі звільнені від сплати судового збору при подачі позову за результатами розгляду судом, судовий збір за розгляд справи відповідно до розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved