Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

У позовній заяві, яка надійшла до суду 26 червня 2025 року, позивач просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, посилаючись на те, що 06 березня 2021 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що на теперішній час у позивача відсутні спільні інтереси з відповідачем, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. На протязі останніх декількох місяців сторони разом не проживають, фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мають різні бюджети та різні плани на майбутнє. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу саме в такий спосіб відсутні, спорів про поділ майна між сторонами на момент подачі позовної заяви немає. Ухвалою суду від 02 липня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі з повідомлення (викликом) сторін. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася. Проте надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі позивача, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] , який про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, при цьому надіслав заяву на адресу суду, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю та просить розірвати шлюб, укладений між ним та позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 06 березня 2021 року Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 91. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають сина, [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження №833, серії [NUMBER] . На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені. Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя, та місця проживання дитини подружжя на момент розгляду справи між сторонами немає. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути спів мірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача не надано жодних доказів. Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 922/2604/20, відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Отже, стороною, яка просить стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу, має бути надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та докази здійснення стороною таких витрат, а саме доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, документи які підтверджують оплату таких послуг у розмірі 5500 грн за відсутності відповідних умов у договорі щодо строків оплати послуг. За таких обставин, суд дійшов висновку, що підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката відсутні, а у задоволенні цієї частини позову слід відмовити. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За положеннями п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] від 22.05.2020, позивач [PERSON] є учасником бойових дій, а відтак звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. (від сплати якого позивач був звільнений), підлягає стягненню з відповідачки на користь держави. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial