Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

08.10.2024 до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області надійшла дана цивільна справа за підсудністю із Котовського міськрайонного суду Одеської області. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від головуючою суддею визначено суддю Грушковську Л.Ю. Представник позивача [PERSON] - адвокат Полігас В.М. в позовній заяві просив позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 8211,20 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24.04.2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по Жмеринському району Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області. 15.01.2020 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області, по справі №130/1636/19 вище зазначений шлюб було розірвано. 27.08.2021 року позивачка одружилась вдруге та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу з [PERSON] у сторін по справі народились діти: син - [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] . Під час спільного проживання між сторонами по справі, часто виникали непорозуміння, в результаті чого відповідач вчиняв неодноразово домашнє насильство відносно позивачки, підтвердженням чого є наявна постанова Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.03.2019 року по справі №130/611/19, свідками яких часто ставали діти. Крім того, відповідач зловживав та зловживає спиртними напоями. Після припинення шлюбних стосунків відповідач став проживати окремо, жодним чином не приймає участі у вихованні дітей, матеріально не утримує, не цікавиться їх здоров`ям та життям взагалі, ніяких контактів із синами не підтримує. До того ж, відповідач веде антисоціальний спосіб життя. З офіційного сайта «Судова влада України» стало відомо, що Вінницьким міським судом Вінницької області 26.02.2019 прийняте рішення по справі №127/5678/19 (номер провадження 3/127/1226/19), згідно якого визнано правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та у вчиненні адміністративного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та застосувати до [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком на 50 годин та Подільським районним судом міста Києва 13.10.2023 року винесено постанову по справі №758/10681/23, згідно якої визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 (сто дев`ятнадцять) гривень 00 коп. на користь держави. Відповідно до судового наказу від 13.12.2021 по справі No 130/2251/21 стягуються 3 [PERSON] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 від усіх доходів щомісячно, але не більше десяти. На сьогоднішній день діти позивачки не мають ніякого бажання спілкуватись з відповідачем і не мають ніяких почуттів. Також в спілкуванні з матір`ю ніколи про нього не питають та не цікавляться. Відповідач взагалі забув, що у нього є сини, не відвідує їх, не надає допомогу у матеріальному утриманні, не проявляє ніякої турботи, все це в сукупності свідчать про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, що є порушенням ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства ", що фактично свідчить про його винну поведінку та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Ухвалою від 11.10.2024 провадження в даній справі було відкрито за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Ухвалою від 18.02.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причини його неявки суду невідомі. Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити. Пояснила, що вона з відповідачем [PERSON] одружились в 2010 році, прожили разом 8 років в с. Могилівка з її бабусею, розлучились в 2021. У них народилось двоє дітей. За час спільного проживання відповідач [PERSON] часто випивав, вживав наркотичні засоби. Після розірвання шлюбу до дітей не приїжджав, інколи дзвонив в п`яному стані, не вітає їх з днем народження. Позивачка боїться за дітей і за те, що відповідач буде негативно впливати на них, аліменти не платить. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знайома з позивачкою [PERSON] протягом 10-11 років. Спочатку сторони жили добре у шлюбі, потім відповідач [PERSON] став пити, курити і не тільки цигарки, не цікавиться дітьми, не дзвонить, не допомагає. Батька [PERSON] в житті дітей немає уже протягом 5 років, не приходив ні в школу, ні в садочок, подарунки не дарує. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сестрою позивачки. Зазначила, що сторони перебували в шлюбі, потім розлучились 6-7 років назад, відповідач [PERSON] навіть коли і телефонував дітям то був п`яний, нецензурно висловлювався про позивачку, фінансово не допомагав. Дитина [PERSON] пояснив, що навчається у 8 класі. Зазначив, що не бачив свого батька вже протягом 5 років, він постійно десь пропадає. Новий чоловік мами гарно відноситься до нього з братом, а відповідач [PERSON] часто сварився, бив і їх з братом і маму. Вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав. Дитина [PERSON] пояснив, що він з братом батька зовсім не пам`ятають, він не приїжджає, не телефонує. Вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав. Представник Гніванської міської ради Вінницького району Вінницької області Штін О.О. підтримала позовні вимоги. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову, враховуючи таке. Судом встановлено, що с торони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно (а.с.9, 9 зі звороту). Відповідно до копії заочного рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15.01.2020 шлюб між позивачкою та відповідачем [PERSON] розірвано (а.с. 11-12). Відповідно до копії судового наказу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.12.2021 присуджено стягувати з [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 від усіх доходів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів доході громадян, починаючи з 13 серпня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 13). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01.07.2024 заборгованість відповідача [PERSON] по аліментам становить 124128,14 грн. (а.с. 14). Відповідно до листа КНП «Гніванський ЦПМСД» від 16.07.2024 №592 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають на обліку в КНП «Гніванський ЦПМСД» з 29.05.2018 року. 21.06.2023 заключені декларації із мамою дітей [PERSON] , з якою діти приходять на прийом, огляди та щеплення. Батько дітей [PERSON] до сімейного лікаря для надання медичної допомоги дітям не звертався (а.с. 15). Згідно довідки Гніванської міської ради №174 від 17.07.2024 до складу сім`ї [PERSON] входть дочка [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , чоловік [PERSON] (а.с. 16). Згідно довідки Могилівського закладу дошкільної освіти від 03.07.2014 №01-31/28 мати дітей [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] брала безпосередньо участь в освітньому процесі та вихованні дітей. За період відвідування дітьми дитячого садка, батько [PERSON] жодного разу не з`являвся, батьківські збори не відвідував, вихованням та навчанням дітей не займався (а.с. 17). Відповідно до характеристики Ліцею №2 від 04.07.2025 №01-27/218 мати [PERSON] - [PERSON] приділяє належну увагу вихованню дитини, приймає активну участь у житті класу, відвідує батьківські збори. Батько [PERSON] за період навчання успіхами дитини не цікавився (а.с. 18). Відповідно до характеристики Ліцею №2 від 04.07.2025 №01-27/217 мати [PERSON] - [PERSON] приділяє належну увагу вихованню дитини, приймає активну участь у житті класу, відвідує батьківські збори. Батько [PERSON] за період навчання успіхами дитини не цікавився (а.с. 19). Відповідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Гнаванської міської ради позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є недоцільним (а.с. 86). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд враховує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», а саме п. 16 згідно якого ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У рішенні Європейського суду від 18.12.2008 по справі «Савіни проти України» зазначається, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Висновок органу опіки та піклування не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права й обов`язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер. Суд не приймає висновок органу опіки та піклування, так як він не узгоджується зі встановленими судом обставинами та суперечить інтересам дитини. 06 травня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 753/2025/19, провадження № 61-1344св20 зазначили, що висновок органу опіки та піклування не є обов`язковим для суду (частини п`ять, шість ст. 19 СК України), такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінки судом. Оцінивши докази у їх сукупності, судом беззаперечно встановлені обставини, які свідчать про самоусунення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків та відсутність інтересу до життя та майбутнього неповнолітньої дитини. Таким чином, провівши ретельний аналіз обставин справи, суд приходить до висновку, що застосування до відповідача крайніх заходів у виді позбавлення його батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів, що відповідатиме інтересам дітей та узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п. 48 рішення від 18.12.2008 № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п. 65 рішення № 46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини». За викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Окремо, суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому ст.169 СК України. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved