Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі у якому у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказував, що сімейне життя у них не склалося та починаючи з березня 2025 року вони проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Між ними втрачено почуття любові та турботи один до одного. Вони не знаходять спільної позиції для вирішення будь яких питань. Збереження шлюбу та примирення вважає неможливим. Вказував, що спору щодо місця проживання дітей у них немає. Після фактичного припинення відносин діти залишились проживати разом із ним. Відповідачка має намір виїжджати за межі України з метою постійного проживання, що зумовлює необхідність у встановленні факту самостійного виховання та утримання дітей для можливості представляти їх інтереси. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними, дітей залишити проживати разом із ним та встановити факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей без участі матері. У судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо позовних вимог. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 15.07.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №906, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилися [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , відповідно до копій свідоцтв про народження. Як було встановлено в ході розгляду справи, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя та інтереси та постійні конфлікти внаслідок цього. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про залишення дітей проживати разом з батьком та встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей суд зазначає наступне. Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Відповідно нотаріально посвідченого договору між батьками від 07.07.2025 року батьки дійшли згоди, що діти [PERSON] , [PERSON] проживатимуть з батьком та перебуватимуть на його самостійному вихованні та утриманні. Зазначене свідчить, що дійсно діти проживають разом із батьком та перебувають на його утриманні та вихованні. Також наведене підтверджують письмовими заявами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Крім того суд приймає до уваги, що відповідачкою визнано позовні вимоги у повному обсязі, що свідчить про відсутність спору між батьками щодо місця проживання дітей. Крім того відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Позивач зазначив, що встановлення даного факту необхідне йому з метою захисту інтересів дітей, можливості представляти їх інтереси в усіх установах та державних органах, оскільки іншим чином підтвердження даного факту законом не передбачено. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким із батьків будуть проживати діти, у суду не виникає, обидві сторони справи згідні з тим, що діти [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу залишаються й надалі проживати із батьком та перебуватимуть на його утриманні та вихованні суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved