Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , 1940 року народження, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,185 гектарів, яка передана для обслуговування цього житлового будинку. За життя [PERSON] заповіту не складав. Інші спадкоємці відсутні, оскільки мати та рідний брат позивача померли задовго до відкриття цієї спадщини. Бажаючи прийняти вищезазначене спадкове майно, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з підстав пропуску шестимісячного строку для прийняття цієї спадщини. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку, позивач вказує, що дуже тяжко переживав смерть батька і його дочка запропонувала пожити у неї у м. Львові. Саме тому він 21.02.2024 звернувся з питання оформлення спадкових прав до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Вегери Наталії Богданівни. Цього ж дня заяву було посвідчено нотаріусом та видано позивачу на руки, однак йому не було роз`яснено про те, що заяву потрібно було направити до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Вважає, що строк пропущено з поважних причин. Просить визначити додатковий строк у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Процесуальні дії у справі. 16.05.2025 позовна заява надійшла до суду. 28.05.2025\~позовна заява\~прийнята до\~розгляду,\~провадження у справі відкрито, розпочато підготовче провадження, витребувано докази щодо заведення спадкової справи. 24.06.2025 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено для розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. 16.06.2025 від Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради надійшло до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. 15.07.2025 від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за відсутності учасників, на підставі письмових доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.223 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] ,\~ [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] /а.с.13/. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] /а.с.14/. Померлому [PERSON] на праві приватної власності належали: - житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджено Договором купівлі-продажу, посвідченого 15 серпня 1995 року державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №1-2824. Право приватної власності на зазначений будинок зареєстровано в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної Ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації", номер запису в реєстровій книзі №2, стор. 110, запис 251 (а.с.20-24, 67-71); - земельна ділянка площею 0,185 гектарів, передана для обслуговування житлового будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) та ведення підсобного господарства, розташована по [ADDRESS] , що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю І-ДП № 105233, виданим 03 квітня 2001 року на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради №347 від 10 травня 2000 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №14665 (а.с.25-28, 72). З матеріалів спадкової справи вбачається, що 04 квітня 2025 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мариненко В.А. зареєстровано спадкову справу №26/2025 після смерті [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті інші зареєстровані особи за однією з ним адресою відсутні /а.с.48, 63, 64/. Дружина померлого - [PERSON] , 1944 року народження, померла [INFO] /а.с.59-62/. Другий син померлого - [PERSON] , 1969 року народження, помер [INFO] /а.с.57-58/. Інших спадкоємців, крім позивача, після смерті [PERSON] не встановлено. На заяву позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька постановою нотаріуса від 04 квітня 2025 у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки спадкоємець звернувся із заявою після спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця, не був зареєстрований та не проживав із ним за однією адресою на день смерті спадкодавця /а.с.73/. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти/спадкові договори) №81527373 від 13.06.2025 підтверджується, що після смерті [PERSON] свідоцтва про право на спадщину не видавалися, інформація про заповіти/спадкові договори відсутня /а.с.75/. Встановлено, що на момент смерті спадкодавця позивач не був зареєстрований з батьком за однією адресою. Його місце проживання з 31.01.1997 року зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Встановлено також, що 21 лютого 2024 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Вегерою Н.Б. засвідчено справжність підпису позивача на заяві, адресованій відповідному органу нотаріату, про прийняття спадщини після смерті батька /а.с.29/. Отже, суд встановив, що позивачем пропущено встановлений законом строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що стало перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька. Зміст спірних правовідносин. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають спадкові правовідносини. Норми права, які застосовує суд. Згідно до ч.1 ст.1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 цієї статі часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч.1 ст.1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно за спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною другою цієї статті - якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тобто правила частини третьої цієї статті про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 26 вересня 2011 року у справі №6-85цс12. Як роз`яснено у п.24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення про прийняття спадщини неможливим. Суд керується сталою практикою Верховного Суду, зокрема його постановою від 15.04.2020 у справі № 190/106/18 (провадження № 61-41455св18), де Верховний Суд зазначає, що,\~виконуючи завдання\~цивільного судочинства,\~окрім основних\~принципів:\~справедливості,\~добросовісності та\~розумності,\~суд касаційної\~інстанції у\~окремих своїх\~постановах керується\~аксіомою цивільного\~судочинства:\~«Placuit\~in\~omnibus\~rebus\~praecipuum\~esse\~iustitiae\~aequitatisque\~quam\~stricti\~iuris\~rationem»,\~яка означає\~«У всіх\~юридичних справах\~правосуддя й\~справедливість мають\~перевагу перед\~строгим розумінням\~права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Законом України «Про правовий режим воєнного стану» з 24 лютого 2022 року в Україні введено режим воєнного стану. Згідно з п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в умовах воєнного стану та протягом одного місяця з дня його припинення або скасування перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану», загальний строк для прийняття спадщини на час дії воєнного стану становить 10 місяців. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд приходить до наступного висновку. Батько позивача заповіту на випадок своєї смерті не залишив, спадщину за законом після його смерті ніхто не прийняв, інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися, позивач є єдиним спадкоємцем, спадкову справу заведено саме за його заявою. З обставинами, які позивач зазначає як об`єктивні труднощі для своєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд погоджується. До того ж, в період воєнного стану, введеного в Україні з 24.02.2022 року Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, робота державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів певний період часу здійснювалася в особливому режимі, у зв`язку з чим суд вважає, що перешкодою для своєчасної реалізації позивачем свого права на звернення з заявою про відкриття спадщини за законом стали об`єктивні обставини, і причини пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини суд визнає поважними. Оскільки перешкодою для своєчасної реалізації позивачем свого права на звернення з заявою про відкриття спадщини за законом стали об`єктивні обставини, причини пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини суд визнає поважними. При цьому суд бере до уваги, що будь-яких доказів в спростування вимог позивача відповідачем суду не надано, при ухваленні рішення представник відповідача покладається на розсуд суду. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням позивачу додаткового строку - два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, який відраховувати з дня набрання законної сили рішенням суду. Суд вважає такий строк достатнім, оскільки позивачем не аргументовано заявлений у позові строк у шість місяців. З огляду на характер спору, суд вважає за доцільне витрати по сплаті судового збору покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial