Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 24.04.2025 представник позивача звернулась до суду з вказаною позовною заявою та просила стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії, інфляційні втрати, 3% річних та пеню, а всього 80\~687,69 грн, а також судовий збір. Позов обґрунтовано обставинами: Акціонерне товариство\~«Криворізька теплоцентраль»\~за специфікою\~своєї виробничої\~діяльності надає\~послугу з\~централізованого опалення/постачання\~теплової енергії\~населенню (споживачам),\~в тому\~числі відповідачуза адресою: [ADDRESS] . Відповідач оплату за отримані послуги належним чином не здійснював, у зв`язку з чим за період з 01.10.2013 по 30.09.2024 виникла заборгованість за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 49925,79 грн, абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 30.09.2024 у сумі 280,62 грн. Позивачем нараховані інфляційні втрати в розмірі 24161,97 грн, 3% річних у розмірі 5368,46 грн та пеня в розмірі 950,86 грн, - за період з 01.10.2013 по 30.09.2024. Позиція відповідача У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні відзиву на позовну заяву, ні заперечень. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 24.04.2025 позовна заява надійшла до суду разом із клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. 29.04.2025 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також витребувати копію договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна за адресою заборгованості. 08.07.2025 на виконання ухвали суду надійшли витребувані докази. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих комунальних послуг. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» надає послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню (споживачам). Судом встановлено, що відповідно до актуальної інформації з Державного реєстру речових прав, право власності на об`єкт нерухомого майна, за адресою якого виникла заборгованість, на праві приватної власності належить [PERSON] , розмір частки 1/1, дата державної реєстрації 29.12.2015, підстава договір купівлі-продажу від 29.12.2015. Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.12.2015, продавець свідчить про відсутність заборгованості по оплаті за комунальні та інші обов`язкові платежі. А відтак, суд не знаходить підстав для стягнення заборгованості з відповідача за період з 01.10.2013 по 29.12.2015. Позивачем відповідно до тарифів на теплову енергію постачалася теплова енергія до житла відповідача, однак останній вчасно та в повному обсязі оплату за надані послуги не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до детального розрахунку заборгованості за період з 01.10.2013 по 30.09.2024 за вказаною адресою нараховано 58397,61 грн. За цей період споживачем було проведено оплат на суму 8138,00 грн. З урахуванням проведених перерахунків, заборгованість становить 49925,79 грн. Заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 30.09.2024 становить 280,62 грн. Внаслідок порушення\~відповідачем вимог\~чинного законодавствапозивачем за період з жовтня 2013 року по березень 2024 року здійснено нарахування інфляційних втрат в розмірі 24161,97 грн; 3% річних за період з жовтня 2013 року по березень 2024 року в розмірі 5368,46 грн; пені за період з листопада 2021 року по березень 2024 року в розмірі 950,86 грн. Разом з цим, суд бере до уваги, що відповідач набув право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна з 29.12.2015, а отже підлягає стягненню заборгованість за період з 29.12.2015 по 30.09.2024. Так, на підставі наданих позивачем розрахунків, суд вважає необхідним стягнути заборгованість за послугу з постачання теплової енергії з 29.12.2015 по 30.09.2024, а саме 43\~617, 61 грн, заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 30.09.2024 у розмірі 280,62 грн, а також інфляційні витрати у розмірі 13\~876, 89 грн, 3% річних у розмірі 3793,77 грн та пеню у розмірі 950,86 грн - за період з 29.12.2015 по 30.09.2024. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду повідомлені належним чином. Від представника позивача разом з позовом надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання, призначені на 20.05.2025, 17.06.2025, 04.08.2025 не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток та ухвали про відкриття провадження за адресою нерухомого майна, проте вказані поштові відправлення повернулись з довідками відділення ПАТ «Укрпошта» з приміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Тому суд вважає, що відповідач відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлений належним чином. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 цього Закону, індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктами 1, 5 ч. 2 ст. 7 зазначеного Закону\~встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1\~ст. 9 Закону № 2189-VIII\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611-612 Цивільного кодексу України). Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. V. Висновки суду\~та мотиви\~прийнятого рішення. На підставі\~ст.ст.12,\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд дійшов висновку, що у відповідача обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] виник з моменту державної реєстрації права власності, а саме з 29.12.2015, а тому стягненню підлягає заборгованість за період з 29.12.2015 по 31.09.2024. Суд, провівши самостійно обрахунок, дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 62\~519,75 грн, з них: заборгованість за послугу з постачання теплової енергії з 29.12.2015 по 30.09.2024, а саме 43\~617, 61 грн, заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 30.09.2024 у розмірі 280,62 грн, а також інфляційні витрати у розмірі 13\~876, 89 грн, 3% річних у розмірі 3793,77 грн та пеню у розмірі 950,86 грн - за період з 29.12.2015 по 30.09.2024. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що відповідачі не виконують покладені на них законом обов`язки щодо оплати наданих комунальних послуг, своїми неправомірними діями завдають позивачеві збитків, тому право позивача є порушеним і підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за послугу з постачання теплової енергії та заборгованості із плати за абонентське обслуговування, а також нараховані суми інфляційних витрат, 3% річних та пені. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 3028,00 гривень підтверджується платіжною інструкцією № 8426 від 21.03.2025 року. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 62519,75 гривень, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2346,70 грн, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов заявлено на суму 80687,69 грн, а задоволено 62519,75 грн., тобто на 77,5 % (62519,75 грн. х 100 % /80687,69 = 77,5 %). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 2346,70 грн. судового збору (3028,00 х 77,5 %/100%). На підставі викладеного та

Outcome: partial