Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 02 липня 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] за змістом якої [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно до складу якого увійшов житловий будинок садибного типу, розташований по [ADDRESS] , що належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 січня 1991 року. [PERSON] являється спадкоємцем майна [PERSON] згідно заповіту залишеного нею та посвідченого державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Березовською В.С., зареєстрованого в реєстрі за №2-331 від 30 січня 2004 року. Окрім позивача [PERSON] спадкоємцем майна [PERSON] по заповіту є [PERSON] (сестра позивача), яка на спадкове майно не претендує та не заперечує щодо оформлення майна позивачем. Інших спадкоємців за заповітом та спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після [PERSON] немає, оскільки власної сім`ї та дітей у неї не було. За заявою [PERSON] державним нотаріусом відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. На звернення [PERSON] щодо оформлення житлового будинку по [ADDRESS] , як спадкового майна після [PERSON] , постановою нотаріуса від 16 грудня 2024 року відмовлено у вчинені нотаріальних дій - відмова мотивована тим, що на підтвердження факту належності спадкодавиці нерухомого майна було надане свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане Летичівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 17 січня 1991 року за реєстровим №76, з якого стало відомо, що [PERSON] успадкувала після смерті своєї сестри [PERSON] дерев`яний житловий будинок в с. Лісо-Березівка Летичівського району, розташований на земельній ділянці присадибних земель колгоспу ім. Шевченко. У згаданому свідоцтві про право на спадщину адреса розташування будинку не зазначена. 13 вересня 2022 року на запит нотаріальної контори Хмельницьке бюро технічної інвентаризації повідомило, що за [PERSON] право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не зареєстроване, архівна справа в БТІ відсутня, тому право власності у [PERSON] на згаданий житловий будинок не виникло, а відтак свідоцтва про право на спадщину на нього не можуть бути видані. [PERSON] зазначає, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 січня 1991 року, зареєстрованого в реєстрі за №76, посвідченого Летичівським державним нотаріусом, [PERSON] успадкувала житловий будинок, який знаходиться в с. Лісо-Березівка Хмельницького району Хмельницької області після своєї сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , але не зареєструвала за собою право власності в бюро технічної інвентаризації. Рішенням п`ятнадцятої сесії Ялинівської сільської ради народних депутатів Летичівського району Хмельницької області №5 від 09 серпня 1993 року [PERSON] надано у безоплатне постійне користування земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Згідно повідомлення №736684 від 13 вересня 2022 року Хмельницького бюро технічної інвентаризації право власності на житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON] не зареєстровано. 23 вересня 2022 року на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] за даними якого будинок побудовано у 1975 році, самочинного будівництва та реконструкції немає. Враховуючи те, що нотаріус відмовила [PERSON] у оформленні спадкового майна, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав, оскільки не може скористатись своїми правами як спадкоємець щодо володіння, користування та розпорядженням цим майном, гарантованих Конституцією, тому просить суд визнати за нею право власності на дане будинковолодіння, як на спадкове майно. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 02 липня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 03 липня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку загального позовного провадження. 4. Підготовче судове засідання призначалось на 25 липня 2025 року. 5. 21 липня 2025 року до суду від державного нотаріуса надійшла копія спадкової справи. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. 25 липня 2025 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Стецькової-Бондар Л.Ф. про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити в повному обсязі. 7. 25 липня 2025 року до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . 8. 25 липня 2025 року до суду надійшла заява представника відповідача - Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Буравець Т.В. про розгляд справи у їх відсутність за наявними у справі доказами, позовні вимоги визнають, не заперечують проти позову. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 9. Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. 10. У ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В силу ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ч. 1 ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5). Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3). 11. Відповідно до пункту 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в Державних будівельних нормах А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється, що по об`єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх до експлуатації відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючих документів. У серпні 2012 року до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 404 внесені зміни до пункту 3.2 розділу 3 Інструкції та в абзаці 82 зазначено, що прибудови до індивідуальних (садибних) житлових будинків та господарські (присадибні) будівлі та споруди, які побудовані до 5 серпня 1992 року, до самочинного будівництва не належать. Документом, що засвідчує прийняття в експлуатацію таких прибудов та будівель і споруд, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (пункт 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (пункт 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо (постанова Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі №678/1418/17). 12. В абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 13. За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 14. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 15. Так, у підготовчому провадженні представник відповідача - Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області Буравець Т.В. та відповідач [PERSON] подали суду заяви згідно яких позовні вимоги [PERSON] визнають і не заперечують проти задоволення судом заявлених позовних вимог. 16. Отже, відповідачі позовні вимоги визнають, таке визнання є повним і безумовним, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 17. Відповідачі жодним чином не оспорюють фактичні обставини у справі, не ставлять під сумнів право позивача [PERSON] успадкувати згідно заповіту від 13 січня 2004 року після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на спадкове майно - житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . Відповідачі не ставлять під сумнів, що [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно прийняла у спадщину вказаний житловий будинок, але не оформила належним чином своїх спадкових прав після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] . 18. Дійсно, за повідомленням Хмельницького бюро технічної інвентаризації від 13 вересня 2022 року за [PERSON] не зареєстроване право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] . Однак, 23 вересня 2022 року на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відповідно до якого житловий будинок і сарай побудовані у 1975 році, а погріб - у 1950 році. Крім того, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , рахувалася головою двору у господарстві в с. Лісо-Березівка, що підтверджується виписками з погосподарських книг Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області (Ялинівська сільська рада) за період 1950-1985 роки. Також, рішенням п`ятнадцятої сесії Ялинівської сільської ради народних депутатів ХХІ скликання Летичівського району Хмельницької області від 09 серпня 1993 року №5 надано безплатно в постійне користування для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку [PERSON] , [ADDRESS] - 0,25 га. 06 серпня 2022 року Летичівська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області видала довідку, що будинок по [ADDRESS] рахується за покійною [PERSON] , яка померла [INFO] . Тобто, Летичівська селищна рада визнає спадкування будинковолодіння до [PERSON] . 19. Позивач [PERSON] не може в позасудовому порядку після смерті [PERSON] оформити право власності на будинковолодіння, що розташоване по [ADDRESS] , оскільки їй у цьому відмовила постановою від 16 грудня 2024 року державний нотаріус. 20. [PERSON] і [PERSON] обоє подали нотаріусу заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння, що розташоване по [ADDRESS] , однак на стадії судового розгляду [PERSON] повністю і беззаперечно визнала позовні вимоги [PERSON] , тобто фактично не претендує на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] . 21. Наведені позивачем у позовній заяві обставини підтверджуються поданими нею доказами, які долучені до позовної заяви, а також матеріалами спадкової справи. 22. У зв`язку з тим, що відповідачі в підготовчому провадженні позовні вимоги визнали повністю, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачами та задоволення позовних вимог у повному обсязі. 23. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довела правомірність своїх вимог, тому позов є обґрунтованим. VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 24. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві вказано, що позивач судові витрати залишає за собою. Враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Outcome: approved