Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

01.11.2024 позивач звернувся з позовом про відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на наступні обставини. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26.03.2020 батько дитини [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , має статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів (рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 26.12.2019 № 448) та статус особи, переміщеної з тимчасово окупованої території та проведення антитерористичної операції. 17.10.2024 об 11 год 50 хв працівниками служби у справах дітей, сектора ювенальної превенції ВП Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, фахівцем із соціальної роботи Ніжинського міського центру соціальних служб відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] . На момент обстеження умов проживання родини малолітнього [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , мама - [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Зі слів хлопчика, мати вживає алкогольні напої майже тиждень. Дитину годують сусіди. У кімнаті неприємний запах, речі розкидані, постіль брудна. Психологічний та фізичний стан [PERSON] викликав занепокоєння, вона ледве вимовляє слова. Завдяки сусідам її госпіталізовано до КНП «Ніжинська міська центральна лікарні імені М. Галицького». Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей від 27.11.2019 №28 «Про взяття на облік дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] » малолітній [PERSON] перебуває на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради. Підставою взяття на облік є вчинення батьком фізичного насилля над дитиною. 18.10.2024 виконавчим комітетом Ніжинської міської ради прийнято рішення про відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав. Малолітню дитину влаштовано на тимчасовий догляд та виховання в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.01.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] зазначила, що позовні вимоги не визнає у зв`язку з тим, що не ухиляється від виховання дитини, жорстоко не поводиться з дитиною, не є хронічним алкоголіком або наркоманом, не вдається до будь-якої експлуатації дитини, не примушує її до жебракування та бродяжництва, не засуджена за вчинення умисного злочину щодо дитини. При цьому, доводи позивача, викладені в позовній заяві, - необгрунтовані, незаконні та є такими, що не підтверджуються належними та допустимими доказами. Просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, відповідач зобовязалася виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї, родини, піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, а також відвідування дитиною школи. Просила суд відмовити повністю в задоволенні позовних вимог. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні поданий позов підтримала, просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Пояснила, що коли відбирали дитину від матері, то думали, що у [PERSON] стався інсульт і тому викликали швидку допомогу. По приїзду медики повідомили, що вона перебуває у сильному алкогольному сп`янінні, зі слів хлопчика мама вживала спиртні напої кілька днів. Зі слів сусідів вони вже декілька днів його годували та доглядали за ним, оскільки мати була не взмозі. Зазначила, що надані представником відповідача адвокатом Морозом О.В. докази підтверджують, що [PERSON] виконувала свої батьківські обов`язки, але у даному позові розглядається питання не позбавлення батьківських прав, а про відібрання дити від матері, що є тимчасовим заходом. Позов покликаний насамперед з метою захисту прав та інтересів дитини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, що підтвердив її представник. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності не скористалася та не повідомила суд про причини неявки у засідання, тому з урахуванням відсутності доказів поважності причин неявки в судове засідання, суд ухвалив розгляд справи провести за участі її представника. Представник відповідача адвокат Мороз О.В. вважає позов необгрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, так як є передчасно поданим, відсутні достатні докази, з яких можна зробити беззаперечний висновок про те, що мати не справлялася та не може справитися із вихованням та доглядом дитини, що матір байдуже відносяться до його догляду та що існує загроза життю та здоров`ю дитини в разі проживання сина з нею. Просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов. На допиті свідків не наполягав, оскільки заслухано думку дитини. Представник служби у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Парубець М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Малолітній [PERSON] , у присутності представника служби у справах дітей пояснив, що коли жив з мамою то вона готувала йому їсти, він не був голодним та не просив іжу у сусідів, мама часто не вживала спиртні напої. У будинку він не має своєї кімнати, але у нього є ліжко, а уроки він вчив за кухонним столом. Зараз він живе у патронатній сім`ї, йому там добре, але і у мами йому теж було добре. Хотів би повернутися до мами. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, малолітнього [PERSON] , дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.5). Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.07.2021 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Згідно наказу начальника служби у справах дітей від 27.11.2019 №28 «Про взяття на облік дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] » малолітній [PERSON] перебуває на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради. Підставою взяття на облік є вчинення батьком фізичного насилля над дитиною. [PERSON] , [INFO] , має статус дитини, яка постраждала внаслідок воєннихдій та збройних конфліктів (рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 26.12.2019 № 448) та статус особи, переміщеної з тимчасово окупованої території та проведення антитерористичної операції. Згідно листа Ніжинського міського центру соціальних служб від 17.10.2024 вбачається, що до НМЦСС у телефонному режимі надійшло повідомлення про невиконання батьківських обов`язків [PERSON] щодо свого малолітнього сина. [PERSON] , [INFO] . Родина фактично проживає за адресою: [ADDRESS] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Луганської області. Під час спілкування по телефону сусідка повідомила, що [PERSON] знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, ледве говорить та має проблеми зі здоров`ям. З її слів, дитина має занедбаний стан: одягнена в брудний одяг, недоглянута (а.с.16). 18.10.2024 виконавчим комітетом Ніжинської міської ради прийнято рішення про відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав. Малолітню дитину влаштовано на тимчасовий догляд та виховання в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . Згідно акту проведенні оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] , встановлено висновок щодо рівня безпеки дитини дуже небезпечно (а.с.11-15) Відповідачем суду\~було надано\~довідку,\~видану Ніжинською\~гімназією №\~3\~Ніжинської міської\~ради №\~01\~11/418\~від 10.12.2024\~з якої\~вбачається,\~що [PERSON] \~влаштований до\~навчального закладу\~матір`ю\~ [PERSON] \~01.09.2021.\~Мати приймає\~активну участь\~в освітньому\~процесі дитини,\~підтримує зв`язок\~з гімназією\~та класним\~керівником.\~Систематично відвідує\~батьківські збори,\~цікавиться навчанням\~сина,\~його розвитком\~та здобутками (а.с.42). З довідки-характеристики учня 4-В\~класу Ніжинської\~гімназії №\~3\~ [PERSON] характеризується\~позитивно.\~Виховується мамою\~ [PERSON] ,\~яка приділяє\~належну увагу\~вихованню сина (а.с.42). З інформації, яка надана Службою у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради вбачається, що питання невиконання батьківських обов`язків [PERSON] стосовно її сина [PERSON] не розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дітей (а.с.40). З довідки, виданої КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» ЧОР наркологічне диспансерне відділення від 13.11.2024 , [PERSON] до лікаря нарколога не зверталась та на обліку та нарколога не перебуває. Ознак наркологічних захворювань не виявлено. Згідно даних, що містяться у Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, про наявність незнятої чи непогашеної судимості щодо [PERSON] - відсутні. З наданих стороною вілповідача скріншотів її переписки [PERSON] з сином [PERSON] вбачається, що мати та дитина спілкуються, зв`язок не втрачений. [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На звернення відповідача до служби у справах дітей здійснено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , про що надано акт обстеження умов проживання від 02.01.2025, згідно якого умови проживання задовільні, наявні речі загального вжитку та необхідна побутова техніка, кімнати умебльовані, житлові приміщення потребують косметичного ремонту та генерального прибирання. Родина забезпечена продуктами харчування в мінімальній кількості. Наявне ліжко для відпочинку, письмовий стіл, одяг та взуття відповідно до віку та погодних умов (а.с.68). За заявою [PERSON] до служби у справах дітей, зареєстровану 03.06.2025, про обстеження умов її проживання, виконавчим комітетом в особі служби у справах дітей 09.06.2025 здійснено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що складено акт. З акту вбачається, що умови проживання незадовільні, наявні речі загального вжитку та деяка побутова техніка. Кімнати умебльовані, житлове приміщення потребує косметичного ремонту та знаходиться в неохайному стані, а саме: речі розкидані, підлога брудна на якій знаходиться багато бутилок від алкогольних напоїв. Робочі поверхні столів дуже брудні. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: наявне ліжко для відпочинку дитини. Результат бесіди і ставлення членів сімї до рішення прийняття на виховання дитину: відсутні умови для проживання та виховання дитини. Житлове приміщення перебуває в антисанітарному стані та потребує косметичного ремонту. Під час відвідування [PERSON] перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння, оскільки не могла чітко розмовляти та мала хитку ходу. Запах алкогольних напоїв відчувався по всьому приміщенню починаючи з ганку. У житловому приміщенні також перебувало двоє невідомих чоловіків, які спочатку спали, а коли прокинулися не могли зрозуміти де вони є і що відбувається. До акту додано фото. Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). У разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків служба у справах дітей подає голові районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади відповідне клопотання. Після надходження клопотання голова чи інша уповноважена особа районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення. На підставі рішення районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади служба у справах дітей разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, представниками закладу охорони здоров`я вживають заходів до відібрання дитини у батьків та тимчасово влаштовують її відповідно до пункту 31 цього Порядку. Якщо надійшла інформація про загрозу життю або здоров`ю дитини, яка проживає на території сільської, селищної ради, виконавчий орган сільської, селищної ради протягом одного дня приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків, забезпечує її тимчасове влаштування та у день відібрання дитини письмово повідомляє про це службу у справах дітей. Про відібрання дитини у батьків орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав. Згідно ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування. У відповідності до п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 70 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). З огляду на зазначене, судом відзначається, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання. Згідно вимог ст.ст.\~76,\~77,\~79,\~80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, позовні вимоги про відібрання малолітньої дитини [PERSON] у його матері ґрунтуються на ухиленні відповідача від виконання своїх обов`язків з виховання дитини (ст.\~170, пункт 2 частини 1 статті\~164 СК України), а також є посилання, що залишення дитини з матір`ю несе безпосередню загрозу життю та здоров`ю дитини. Відібрання дитини - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Оцінка пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18). Враховуючи вищевикладене, та враховуючи дані про особу відповідача, суд зазначає, що докази надані представником відповідача про відсутність даних про негативну характеристику [PERSON] , про алкоголізм, наркоманію, аморальний спосіб життя, жебрацтво, тощо, про відсутність даних про насильство над дитиною чи інший негативний на неї вплив з боку відповідача, є достатніми для того щоб не позбавляти її батьківських прав, проте, є достатні підстави для відібрання дитини від матері, що встановлено у судовому засіданні. З наданих учасниками справи та досліджених в судовому засіданні доказів суд встановив, що у жовтні 2024 року дитину фактично відібрано від матері. З того часу відібрання дитина поміщена в сім`ю патронатного вихователя, де перебуває дотепер. Судом враховані і інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, що за час перебування дитини у патронатній сім`ї, поведінка відповідача не змінилась, відсутні докази, що вона зробила для себе висновки, бажає і надалі виконувати батьківські обов`язки і демонструє своїм ставленням дійсне бажання жити з дитиною та опікуватись нею. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає позовні вимоги щодо відібрання дитини без позбавлення батьківських прав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, і таке рішення насамперед ухвалюється в інтересах дитини, враховуючи вік дитини, нагляд за нею та її догляд є обов`язковими. При цьому суд зазначає, що відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини. Оскільки підставою для відібрання дитини є випадки, при яких залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, то повернення дитини можливе лише при усуненні зазначених обставин. Судом встановлено, що на момент вирішення справи залишення малолітньої дітини за місцем проживання матері є небезпечним для життя, здоров`я і морального виховання дитини, тому відібрання дитини від матері є виправданим та таким, що здійснюється в інтересах дитини. Щодо вирішення позовної вимоги про стягнення аліментів у зв`язку із прийняттям позитивного рішення про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, без позбавлення батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з неї аліментів на дитину. Тобто, передбачено пряму імперативну норму права щодо одночасного вирішення питання про стягнення аліментів при задоволенні позову про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст.ст.180,\~166, ч. 2,\~3 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.5\~ст. 150 СК України\~передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, що [PERSON] не утримує свого малолітнього сина [PERSON] , який влаштований до патронатної сім`ї, що є підставою для стягнення з неї аліментів на дитину. Враховуючи вимоги ст.\~166,\~180,\~184\~СК\~Українимайновий стан відповідача, яка є особою працездатного віку, відсутність даних про наявність інших утриманців, стан здоровя дитини та його вік, а також вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж пятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2\~ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх її доходів щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що заявлений Органом опіки та піклування розмір аліментів на дитину є обґрунтованим. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти слід стягувати з 01.11.2024. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць на підставі\~ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. У відповідності до приписів ч.3 ст.166 СК України перерахування аліментів слід здійснювати на особистий рахунок дітини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язати орган опіки та піклування відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Органом опіки та піклування поданий позов в захист прав малолітньої особи, що із урахуванням п.14 ч.2 ст.3, п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" \~є підставою для звільнення від сплати судового збору при подачі позову, у зв`язку з чим відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави по 2422 грн 40 коп. судового збору за вимоги про відібрання дитини та стягнення аліментів. Крім того, суд звертає увагу, що ч.3\~ст.170 СК України\~визначено право батьків на звернення до суду для постановлення рішення про повернення їм дитини якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками.

Outcome: approved