Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін Заявник [PERSON] ,\~звернувся до\~Стрийського міськрайонного\~суду Львівської\~області із\~заявою,\~в якій\~просить ухвалитирішення,\~яким визнати\~ недієздатним громадянина [PERSON] , [INFO] , та призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном брата [PERSON] , [INFO] .. В обґрунтування\~поданої заяви\~покликаються на\~те,\~що заявник\~ [PERSON] \~є братом\~ [PERSON] ,\~який являється\~інвалідом ІІ\~групи. Згідно висновку\~лікарської комісії\~медичного закладу,\~щодо необхідності\~постійного стороннього\~догляду за\~особою з\~інвалідністю І\~чи II\~групи внаслідок\~психічного розладу\~ [PERSON] \~потребує постійного\~стороннього догляду. Заявник проживає\~разом із\~братом та\~опікується ним,\~утримує його,\~слідкує чи\~вчасно він\~приймає ліки,\~годує його,\~проводить оплату\~комунальних послуг\~тощо. Заявник [PERSON] є повнолітньою особою. В свою чергу, піклуючись про свого брата, він не має законних підстав здійснювати будь-які дії для захисту його прав та законних інтересів. Відтак, заявник просить визнати [PERSON] недієздатним та встановити над останнім опіку. Так як батьки [PERSON] за станом здоровя не можуть здійснювати постійний догляд за сином, заявник просить призначити опіком [PERSON] [PERSON] , [INFO] . Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Стрийської міської ради Єрміна В.З., у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги про визання [PERSON] недієздатним та призначення його брата [PERSON] його опікуном. Додатково пояснила, що заявник і його брат [PERSON] , викликались на засідання комісії органу опіки та піклування, де беззаперечно встановлено, що [PERSON] , хворіє на психічні розлади, на запитання членів комісії чітких відповідей не давав, при цьому повністю покладався на позицію брата [PERSON] .. Вказане підтверджує, що останній є близьким зі своїм братом, той вважає його авторитетом та у всьому до нього прислухається. Батьки [PERSON] , обоє пенсіонери, на даний час проживають в Хмельницькій області, окрім того батько [PERSON] , особа з інвалідністю, після інсульту та не можуть здійснювати догляд за хворим сином. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] , які є батьками заявника та [PERSON] , у судове засідання не зявилися, однак подали до суду клопотання, за змістом яких просяить проводити розгляд справи у їх відсутності. Додатково зазначають, що завлені вимоги підтримють у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.02.2025 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, визначено суддю Яніва Н.М.. Згідно протоколу автоматичного визнання присяжних від 13.02.2025 року, визначено двох присяжних: Найденко Р.М. та Сулик Н.А.. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 17.02.2025року вищевказану заяву про визнання особи\~недієздатною та\~призначення опікуна прийнято до розгляду. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження з повідомленням (викликом) її учасників. \~ \~ \~ \~Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 11.03.2025 року до участі у справі у якості заінтересованих осіб залучено батьків, особи про встановлення опіки над яким розглядається справа [PERSON] , а саме [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 20.03.2025 року у справі за заявою\~ [PERSON] ,\~з участю\~заінтересованих осіб\~ органу\~опіки та\~піклування виконавчого\~комітету Стрийської\~міської ради,\~ [PERSON] , [PERSON] \~та [PERSON] ,про визнання особи недієздатною та призначення опікуна призначено судово-психіатричну експертизу. 13.06.2025 року на адресу суду згідно супровідного листа Львівської філії судово-психіатричних\~експертиз Державної\~установи «Інститут\~психіатрії,\~судово-психіатричної\~експертизи та\~моніторингу наркотиків\~Міністерства охорони\~ здоров`я\~України» надійшов висновок експерта про проведення вказаної експертизи. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 16.06.2025 року провадження у справі відновлено. Судове засідання призначено на 10.07.2025 року о 14:10 год. Ухвалою, занесеною до протоколу судвого засідання від 10.07.2025 року, без оформлення окремого документа, розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою присяжних до 28.07.2025 року. Розгляд справи по суті відбувся 28.07.2025 року. Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку. \~ \~ \~ \~Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Фактичні обставини справи та зміст правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом встановлено, що із свідоцтва про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 08.07.1992 року міським відділом ЗАГС м. Стрий Львівської області у відповідності до актового запису про народження № 448, він народився [INFO] у м. Стрий Львівської області, а його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] .. Згідно копії свідоцтва про розрівання шлюбу серії [NUMBER] , повторно виданого Стрийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, шлюб між батьками заявника [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] розрізано 12.09.2000 року, про що було зроблено актовий запис №263. Дружині після розірвання шлюбу залишено прізвище [PERSON] . Надалі, 24.10.2000 року, згідно свідоцтва про одруження № [NUMBER] мати заявника [PERSON] [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що було зроблено актовий запис №342. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] у м. Стрий Львівської області народився [PERSON] , про що було зроблено актовий запис №37 від 29.01.2002 року, а його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] , обоє громадяни України. Отже, [PERSON] є єдиноутробним братом заявника [PERSON] (одна мати, однак різні батьки). Згідно витягу з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, заявник [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , також за зазначеною адресою зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 373745 від 19.10.2023 року, [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІ групи з дитинства, безтерміново. Згідно висновку лікарської комісії медичного закладу, щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 24, виданої КНП Стрийської міської ради «Територіальне медичне об`єднання «Стрийська міська об`єднана лікарня» від 05.02.2025 року, [PERSON] , [INFO] , встановлено обмеження самообслуговування та обмеження здатності контролювати свою поведінку. Додатково зазначено, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. В свою чергу висновком судово-психіатричного експерта Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» № 936 від 02.06.2025 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на даний час страждає тяжким психічним розладом у вигляді органічного розладу особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку (епілепсія) з вираженими характерологічними змінами по епітипу, інтелектуальним зниженням до рівня дебільності та наростаючим психоорганічним синдромом, частими поліморфними судомними нападами нерівномірної частоти, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 03.02.2025 року за № 211 «Про надання згоди на призначення опікуна особі з інвалідністю ІІ групи з дитинства у разі визнання судом його недієздатним», ухвалено надати дозвіл на призначення [PERSON] , [INFO] , в разі визнання судом його недієздатним, опікуна в особі брата [PERSON] , який здійснює за ним постійний сторонній догляд, нагляд і опіку. Також судом встановлено, що згідно довідки №356 від 24.02.2025 року, яка видана управлінням соціального захисту населення Стрийської міської ради, [PERSON] , перебувае на обліку в управлінні соціального захисту населення Стрийської міської ради і отримує допомогу по догляду за особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу ( [PERSON] , [INFO] ). В ході судового розгляду підтверджено, що заявник [PERSON] зареєстрований та проживає за однією адресою зі своїм братом [PERSON] , та здійснює за ним постійний догляд, як його брат у зв`язку з особливістю наявного в останнього психічного захворювання та його обмеження у здатності до спілкування та контролю своєї поведінки. Заявник має з братом добрі стосунки, той у всьому прислухається до нього. Інших осіб, які могли б здійснювати за [PERSON] постійний догляд, та, відповідно, могли б бути його опікуном, немає, оскільки його батько, [PERSON] є інвалідом III групи довічно, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] , а мати [PERSON] є пенсіонером за віком згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] , а крім того, згідно заключення ЛКК від 02.09.2024 року №143 [PERSON] хворіє на гіпертонічну хворобу ІІ ст., ризик гіпертензивного серця зі збереженою систолічною функцією ЛІ, атолесклероз загальної сонної артерії зліва з стенозом, що у своїй сукупності, унеможливлює здійснення ними догляду за сином та, відповідно, бути його опікунами. Норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення. Згідно з пунктом 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21.02.1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). За загальним правилом, наведеним у ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Чинним ЦПК України передбачено можливість захисту цивільного права чи інтересу шляхом встановлення фактів, що мають юридичне значення, а також наведено перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Згідно із ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (пункт 1\~ч. 2 ст. 293 ЦПК України). В силу частин 1, 2 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Згідно ч. 1 ст. 296 ЦПК Укрїани заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно ч. 1 ст. 297 ЦПК України у заяві про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи мають бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, чи обставини, що підтверджують дії, внаслідок яких фізична особа, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо, поставила себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище. Так, відповідно до\~ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється\~цивільним кодексом\~і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1\~ст. 39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено у законному порядку. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону\~визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Згідно з ч. 1\~ст. 41 ЦК України\~над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. \~ \~ \~ За\~змістом ст.\~63\~ЦК України\~опікуна або\~піклувальника призначає\~орган опіки\~та піклування. Опікуном\~або піклувальником\~може бути\~лише фізична\~особа з\~повною цивільною\~дієздатністю. Фізична\~особа може\~бути призначена\~опікуном або\~піклувальником лише\~за її\~письмовою заявою. Опікун\~або піклувальник\~призначаються переважно\~з осіб,\~які перебувають\~у сімейних,\~родинних відносинах\~з підопічним,\~з урахуванням\~особистих стосунків\~між ними,\~можливості особи\~виконувати обов`язки\~опікуна чи\~піклувальника. При\~призначенні опікуна\~для малолітньої\~особи та\~при призначенні\~піклувальника для\~неповнолітньої особи\~враховується бажання\~підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Опікуном або піклувальником не може бути фізична особа : 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені ; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування (ст. 64 ЦК України). У постанові від 24 липня 2019 року, винесеній за результатом розгляду цивільної справи за єдиним унікальним номером 545/3835/16-ц Верховний Суд зазначив, що при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. У § 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal v. the United Kingdom» (заява № 22414/93) Європейський Суд з прав людини зазначив, що норма права щодо способу захисту гарантують на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Крім того, Європейський Суд з прав людини вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року можуть забезпечуватися всією сукупністю способів, що передбачаються національним правом. У свою чергу, у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за цією Конвенцією, в якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі (§ 75 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року (заява № 38722/02). Висновки суду за результатами розгляду заяви. Зібрані у даній цивільній справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, оскільки такими доказами підтверджено, що в силу свого психічного захворювання він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відтак, над ним слід встановити опіку. Законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. Так як призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, оскільки у такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а у даному конкретному випадку, забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою, то недієздатному [PERSON] , [INFO] , задля забезпечення повноцінного здійснення ним своїх прав, слід призначити опікуна. Із змісту норм ЦК України та ЦПК України вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Оскільки заявник [PERSON] просить призначити його опікуном свого недієздатного брата [PERSON] , [INFO] , тобто надав на те свою передбачену у ст. 63 ЦК України обов`язкову згоду, й при цьому обмежень, передбачених ст. 64 ЦК України щодо призначення цього заявника опікуном, судом не було встановлено, то цього заявника слід призначити опікуном недієздатного [PERSON] , [INFO] . При цьому також враховується подане органом опіки та піклування Стрийської міської ради Львівської області суду рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 03.07.2025 року за № 211 «Про надання згоди на призначення опікуна особі з інвалідністю ІІ групи з дитинства у разі визнання судом його недієздатним» про можливість призначення опікуном [PERSON] , [INFO] , саме заявника [PERSON] .. Так, у суду не має підстав не погодитися із даним висновком виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, оскільки судом беззаперечно встановлено, що батьки недієздатного [PERSON] по стану здоров`я не можуть здійснювати постійний догляд за останнім, оскільки батько [PERSON] - [PERSON] є інвалідом III групи довічно, а мати - [PERSON] є пенсіонером за віком, крім того хворіє на гіпертонічну хворобу ІІ ст., ризик гіпертензивного серця зі збереженою систолічною функцією ЛІ, атолесклероз загальної сонної артерії зліва з стенозом. За наведених вище обставин справи, вимоги заяви та подання про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення недієздатній особі опікуна, підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved