Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулось до Березівського районного суду Одеської області з позовом, де просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 00-9673348 від 15.03.2024 року в розмірі 30941 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 15.03.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9673348 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. 21 жовтня 2024 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) ТОВ ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024 року ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 30941 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконував і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЕЙС» в сумі 30941 грн., з яких: 5500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 25441,00 грн. заборгованість за відсотками, 2500,00 грн. штрафні санкції, а також судові витрати по справі, які позивач просив стягнути на свою користь. .Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 24.06.2025 року по справі відкрито провадження та визначено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач про розгляд справи повідомлений належним чином, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в розумінні вимог п.4.ч.8 ст. 128 ЦПК України, що вбачається з повернутого до суду конверту з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно ст.81ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 15.03.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9673348 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.2.8 Розділу 2 Кредитного договору, дата надання/видачі Кредиту «15 березня 2024 року. Сума кредиту 5000,00 перераховується кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . 15 березня 2024 ТОВ "Макс Кредит" ініціювало переказ коштів згідно договору № 00-9673348 від 15 березня 2024 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" на платіжну картку № [NUMBER] , що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ "Макс Кредит". 21.10.2024 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 2102024 -МК/ЕЙС, у відповідності до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) ТОВ ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 2102024 -МК/ЕЙС від 21.10.2024 року ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 30941 грн. Всупереч умов договору № 00-9673348 від 15.03.2024 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі - 30941 грн., з яких: 5500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 25441,00 грн. заборгованість за відсотками, 2500,00 грн. штрафні санкції, яку позивач просив стягнути на свою користь, Згідно відповіді АТ «Акцент банк» від 01.07.2025 року за №20.1.0.0.0/7-20250626/0124 вбачається, що на ім`я [PERSON] було емітовано картку за № [NUMBER] , номер телефону [NUMBER] є його фінансовим номером, та згідно платіжної інструкції від 15.03.2024 року вбачається що на картку [PERSON] були зараховані кошти в розмірі 5000 грн. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким ,що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання та не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2ст.1050 ЦК України якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ч.1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотків. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором належним чином не виконав, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ«ФК «Ейс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн., суд зазначає наступне. За ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору №07/04/25-02 про надання правової допомоги від 07.04.2025 року; протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 року; акт прийому-передачі наданих послуг від 07.04.2025 року. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн., суд приймає до уваги викладене нижче. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved