Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

\~\~ Позивач [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання таких, що втратили право на користування житловим приміщенням, покликаючись на те, що такі хоч і зареєстровані у квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ., однак більше двадцяти років не проживають у ній. Квартира є державною та не приватизованою. У вказаному житлі зареєстровані: [PERSON] , 1999 р.н., [PERSON] , 2022 р.н. (син [PERSON] ), [PERSON] , 1966 р.н., [PERSON] , 1972 р.н. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] за указаною адресою не проживають більше двадцяти років, у них наявні паспорти громадян Російської Федерації , особисті речі за указаною адресою не, тому позивачі просять визнати його таким, що втратив право на користування нею. Колишні квартиронаймачів, [PERSON] , 1916 р.н., доводилась позивачці-прабабою, а [PERSON] -дідом, указані особи були зняті з реєстрації у зв`язку зі смертю. [PERSON] доводиться позивачці-батьком, а [PERSON] - дядьком і рідним братом [PERSON] . Представник позивача адвокат Бельдій Наталія Володимирівна в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні до викладених у ньому та просили такий задовольнити. Позивач (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак, її права та інтереси представляє її представник адвокат Бельдій наталія Володимирівна, яка подала заяву про продовження розгляду справи у її відсутності, просила позов задовільнити, оскільки [PERSON] та [PERSON] давно не проживають у вказаній квартирі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про час та місце розгляду справи, наслідки неявки. Відповідно до\~ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає,\~що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Позивач [PERSON] зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] з 1999 року, що підтверджується Довідкою про місце проживання та склад сім?ї і прописку від 20.04.2000 року. Разом з позивачем зареєстрований та проживає її неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 14 квітня 2022, актовий запис №59 та Відомостями з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №182483 від 28 січня 2025 року. [PERSON] [PERSON] зареєстрована в указаному житлі від народження, як донька [PERSON] , [INFO] . Іншого житла ніж указане вище, в тому числі на праві особистої власності, позивач не має. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який доводився дідом позивача. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24 жовтня 2024 року, актовий запис 6236. І до дня смерті діда, і після, [PERSON] сплачувала та продовжує сплачувати комунальні послуги за користування вказаним житлом. Квартира [ADDRESS] є комунальним житлом, тобто неприватизована. Разом з тим, [PERSON] має не використала право на безоплатну приватизацію житла, передбачену ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Скористатись своїм правом на приватизацію позивач не може, так як в указаній квартирі зареєстровано її батька [PERSON] та його рідного брата [PERSON] , який доводиться дядьком позивачки. І батько і дядько позивачки протягом останніх 20 років в указаному житлі не проживають, є громадянами російської федерації. [PERSON] станом на 04 жовтня 2021 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , рф; [PERSON] станом на 17 травня 2013 року був зареєстрований за адресою: ул. Зарєчная, пгт. Голинкі, Руднянскій р-н, Смолєнской обл., рф, що підтверджується Актом №17 від 12 березня 2025 року, виданого директором ЛКП «Княже місто» та копіями паспортів громадян рф. Жодного зв?язку ані з батьком, ані з дядьком позивач не підтримує з часу повномасштабного вторгнення. Як убачається із наявних у матеріалах справи та відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку від 20.04.20000 року № 7021 яка видана ЖЕК №100 управління житлового господарства Галицького райвиконкому м. Львова, станом на вказану дату у кв. [ADDRESS] було прописано 5 осіб, а саме [PERSON] , 1916 р.н. як основний квартиронаймач, [PERSON] , 1942 р.н.- син, [PERSON] , 1966 р.н.-внук, [PERSON] , 1997 р.н.- правнучка, [PERSON] , 1972 р.н.- внук. Відповідно до свідоцтва про смерть, від 07.08.2002 року [NUMBER] , виданого міським відділом РАГС Львівського обласного управління Юстиції, [PERSON] померла [INFO] ; відповідно свідоцтва про смерть, від 24.10.2024 року серії [NUMBER] , виданого відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові ЗМУМЮ, [PERSON] , помер [INFO] . Як убачається з паспортів виданого на ім`я [PERSON] № [NUMBER] від 27.09.2021 року та на ім`я [PERSON] №6617903201 від 07.11.2017 року і батько, і дядько позивачки є громадянами Російської Федерації. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відомостей вказаних у акті № 17 від 12.03.2025 року, виданого директором ЛКП «Княже місто» встановлено, що [PERSON] , 1996 р.н. та [PERSON] , 1972 р.н., котрі зареєстровані у [ADDRESS] .фактично в ній не проживають більше двадцяти років. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що являється сусідкою позивачки, зареєстрована та проживає за адресою: квартира [ADDRESS] та протягом тридцяти останніх років жодного разу відповідачі у квартирі [ADDRESS] не бачила, хоча добре їх знає, так як проживає у вказаному під`їзді 44 роки. Допитана в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що добре знайома з відповідачами, востаннє бачила [PERSON] більше десяти років тому, коли він приїжджав із заробітків, після чого не бачила останнього, інформації про місце проживання такого не має, особистих речей відповідачів у квартирі [ADDRESS] не має. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що хоч і не проживала у квартирі [ADDRESS] , являється колишньою дружиною [PERSON] , з яким зв`язок втратила з часу розлучення з 2000 року, коли останній виїхав на заробітки. Указаний свідок доглядала до смерті [PERSON] у зв`язку із чим заначила, що відповідачі виїхали з указаного житла більше двадцяти років тому, їхніх особистих речей у квартирі не було і немає. Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст.3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування і\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. За\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1\~ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно\~ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, провадиться у судовому порядку. Зі змісту ст.12 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Положеннями ч. 1 ст.13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд приймає до уваги показання свідків, оскільки такі перебувають у взаємному зв`язку з іншими доказами. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі протягом двадцяти років у квартирі [ADDRESS] \~\~фактично не проживають, не оплачують комунальні послуги та не зберігають особистих речей. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об`єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідачі добровільно залишили спірне приміщення, не проживають у ньому більше двадцяти років без поважних причин, не цікавляться житлом та не утримують його, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved