Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Позивачка через свого представника звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , батьківських прав відносно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] ; встановити опікуном [PERSON] , [INFO] , її рідну тітку, [PERSON] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, на користь [PERSON] . У позові зазначається, що [PERSON] є сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] . У померлої від першого шлюбу із відповідачем залишилась донька [PERSON] , [INFO] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 08.04.2016. Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 16.05.2016 по справі № 531/1897/15, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання доньки, [PERSON] . Вказане рішення відповідач не бажав добровільно виконувати, підтвердженням цього є лист Саратського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області № 2690/4 від 21.03.2018 та лист Управління забезпечення примусового виконання рішення в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № В-863-10/н-01 від 02.10.2020. Відповідач не цікавився, до останнього часу, життям доньки, її успіхами в школі, її розвитком (духовним, фізичним), не тільки не сплачував аліменти, а й не надавав допомоги для додаткових потреб доньки. Після смерті, [PERSON] , приїхав на територію Ланнівської ОТГ та просив свою доньку поїхати з ним в Одеську область, в його родину. Дитина не бажає проживати в сім`ї відповідача та особисто повідомляла йому під час розмови. Мета приїзду відповідача забрати доньку в свою родину. За життя, [PERSON] , народила ще [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьком, зі слів [PERSON] , записаний [PERSON] . Зараз всі діти [PERSON] проживають у позивачки. [PERSON] , з її слів, бажає у подальшому проживати в сім`ї [PERSON] . \~ \~ \~ \~За таких обставин в позивача виникає право звернутись до суду із заявою про позбавлення батьківських прав батька дитини, оскільки подальше проживання на території України, відповідно до чинного законодавства, вимагатиме від неї додаткових зусиль для забезпечення якнайкращого для дитини, наприклад, оформлення опіки, отримання дозволів від батька на зміну місця проживання дитини, виїзд за кордон та ін. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні в режимі ВКЗ не визнав позовні вимоги у повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві на позов. Зазначив, що дитині не дають спілкуватися з батьком, її налаштовують проти нього, тому вона не захотіла їхати жити до батька. У спілкуванні батька з дочкою створюють перешкоди. Відповідач в судовому засіданні в режимі ВКЗ пояснив, що має дочку від першого шлюбу. Після розлучення дочка проживала з матір`ю. Поки воював, спілкувався з дитиною, коли мати померла, то спілкування було заблоковане. Їй було не можливо було не написати і не подзвонити. Відповідач хоче спілкуватися з дочкою та піклуватися про неї. З дитиною спілкувався про школу, про її та про своє життя. Мати померла [INFO] , а відповідачу повідомили лише 05.03.2025. У суді відповідач назвав дату народження дитини, знає, що вона закінчила шостий клас, класного керівника не знає, знає, що дитина любить баскетбол, зріст та розмір взуття не знає, знає, що вона відвідувала танцювальний гурток. Дівчинка полюбляє техніку, відповідач купив їй автомат. Номер телефону дочки відповідачу відомий, інших членів родини, де проживає дитина, не знає. [PERSON] проживає в с.Коржиха у тітки, вулицю та номер будинку відповідач не пам`ятає. Після розлучення, [PERSON] приїзжав до дочки приблизно до 2018 року, потім спілкувався телефоном, сплачував аліменти. За чиї кошти наразі проживає дитина, йому не відомо. Коли відповідач був у госпіталі, подзвонила позивачка з телефону дочки та повідомила про смерть матері дитини, також просила відмовитися від дочки. У квітні, коли дали відпустку, відповідач приїхав потягом у с.Коржиха, спочатку пішов до колишнього тестя, а потім до дитини. На наступний день вони з дочкою поїхали до м.Карлівка, де відповідач купляв їй все, що вона забажала. Коли дитина по телефону повідомила, що захворіла (хворобу не назвала), відповідач сказав дочці, щоб та попросила тітку і та надіслала йому номер картки для пеереведення коштів, дитина погодилася. Після того спілкування було заблоковане, зі слів дитини, тітка заборонила приходити в школу. На останній День народження, подарувати нічого не зміг, бо спілкування було заблоковане. Представник третьої особи в суді зазначила, що ССД було з`ясовано, що дитина проживала з матір`ю з 2018 року, після її смерті, стала проживати з тіткою. Тіткою забезпечено гарні умови проживання. Після спілкування з представниками учбового закладу та медичної установи, встановлено, що після смерті матері, дитиною опікується тітка. На засіданні ВК з`ясовано думку дитини, вона захотіла проживати з тіткою. У дитини є інші брати, які також проживають у тітки, яка опікується дитиною. Батько повідомлявся про час та місце засідання комісії, але не з`явився. Висновок було складено лише в інтересах дитини, оскільки вона не хоче розлучатися з іншими братами. Судом було з`ясовано думку дитини [PERSON] , яка пояснила, що батько приїжджав лише один раз після смерті матері, під час дзвінків питав куди мати діває кошти. З вчителями батько не спілкувався, не цікавився успішністю дочки. Чи батько приїжджав до 2018 року дитина не пам`ятає, бо була маленька. Додала, що не хоче спілкуватися з батьком, тому заблокувала контакти з ним. Перейшла у 6-А клас Ланніського ліцею. Вважає, що відповідач не виконує батьківські обов`язки. Заблокувала батька, бо не хоче, щоб він забрав її до себе, а вона цього не хоче. Батько завжди запитував лише про те, куди мати діває кошти. Жодного подарунку на Дні народження не було. Вважає, що його потрібно позбавити батьківських прав. Засухавши сторони, представника третьої особи, думку дитини, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд приходить до наступних висновків. [INFO] народилася [PERSON] . Її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 08.04.2016 (а.с.13). Після розірвання шлюбу, дитина залишилася проживати з матір`ю. Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 16.05.2016 по справі № 531/1897/15, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання доньки, [PERSON] (а.с.14). [INFO] мати, [PERSON] померла (а.с.6). Наказом ССД ВК Ланнівської сільради від 27.02.2024 №11 (а.с.17), малолітню [PERSON] було влаштовано на тимчасове проживання у родину гр. [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] , до моменту влаштування дитини до сімейних форм виховання. До родини гр. [PERSON] та [PERSON] також було влаштовано на тимчасове проживання [PERSON] , [PERSON] (а.с.15,16). Позивачкою надано Довідку з навчального закладу, де навчається дитина, від 11.03.2024 (а.с.10), згідно якої, за інформацією класного керівника мати брала активну участь у житті класу та школи . Батько за період навчання дитини у закладі ніяким чином не спілкувався з педагогами, які навчають дитину, не цікавився її життям, не брав участі у класних заходах, жодного разу не був присутній на батьківських зборах. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із роз`ясненнями, що містять п.п.15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішенні. Як на\~підставу позбавлення\~батьківських прав\~відповідача відносно\~дочки [PERSON] ,\~позивач посилається\~на те,\~щовідповідач не цікавився життям доньки, її успіхами в школі, її розвитком (духовним, фізичним), не сплачував аліменти. [PERSON] \~ має\~постійне місце\~проживання разом\~з співмешканкою,\~має належне\~для проживання\~його сім`ї\~житло в\~селі Михайлівка\~Білгород-Дністровського\~району Одеської\~області,\~офіційно працюєпрацює у КП «Михайлівський сількомунгосп» та має усталений дохід, з лав Збройних сил України звільнений, тому посилання позивача, що через військову службу не зможе виховувати належним чином свою рідну дочку, не відповідають дійсності. Зазначене підтверджено доданими до відзив на позов довідками (а.с.125,129,132). Згідно акту опитування сусідів від 05.06.2024 року (а.с.128), [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] , брав иучасть у вихованні своєї дочки [PERSON] , [INFO] , а саме: з моменту народження дитини цікавився її життям, здоров`ям, інтересами, побутом, звичками та уподобаннями, не зважаючи на окреме проживання в різних місцях та значну відстань один від одного, телефонував дитині через її матір [PERSON] , 1986 р.н., приїздив в гості до с. Ланна Карлівського району Полтавської області, дарував їй подарунки, купував одяг та приладдя для навчання, окремо від сплати аліментних платежів на її утримання. У зв`язку з повномасштабним вторгненням росії 24.02.2022 року та мобілізацією з 15.07.2022 року [PERSON] продовжив спілкування з дочкою [PERSON] через інтернет засоби, та у вільний від військових обов`язків час, приділяв належну увагу та турботу дочці, заборгованості зі сплати аліментів не мав. Також сплачував кошти на лікування дитини. А після смерті матері [PERSON] виявив бажання як батько забрати дочку [PERSON] до себе для спільного проживання дитини з рідним батьком, подальшого виховання, навчання та розвитку, про що подав письмову заяву до органу опіки та піклування Ланнівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. На підставі складеного акту старостою Михайлівського старостинського округу надано довідку від 05.06.2024 року про вищезазначене (а.с.126). Згідно характеристики [PERSON] від 30.04.2024 року, наданою старостою [PERSON] , сім`я проживає за принципами поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, фактів притягнення до адміністративної або кримінальної відповілаьності, скарг сусідів, суперечок з представниками влади не зафіксовано (а.с.134). Згідно довідки старости від 07.05.2024 року [PERSON] придбав будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] (а.с.129). Відповідно до довідки Саратського районного відділу ДВС від 14.05.2024 року у [PERSON] борг зі сплати аліментів відсутній, провадження закрито (а.с.131). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням ВК Ланнівської сільради від 07.06.2024 №76 вбачається доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.150,151). Крім того, згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням ВК Ланнівської сільради від 07.06.2024 №78, встановлення опіки над дитиною [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини. [PERSON] здатна забезпечити належні умови для утримання, виховання та розвитку дитини (а.с.152,153-154). У висновку про доцільність позбавлення батьківських прав наявна інформація про те, що батько [PERSON] 11.03.2024 року приїздив на територію Ланнівської територіальної громади, та повідомляв, що має намір забрати свою доньку [PERSON] до своєї родини. У відзиві на позові відповідач зазначає, що [PERSON] дійсно приїздив до місця проживання своєї малолітньої доньки висловити свої співчуття у зв`язку зі смертю матері дитини, підтримати її, та надати можливу психологічну допомогу, що дитина не самотня, і у неї є батько, який любить її та прихистить в будь-якій скрутній ситуації. Також відповідач у відзиві зазначив про те, що він був обізнаний про те, що планується засідання служби у справах дітей, на якому мало вирішуватись доцільність або недоцільність позбавлення його батьківських прав. Тому його представник адвокат Кочуров А.О. подав засобами електронного зв`язку до цієї служби заяву від 28.05.2024 року, в якій просив обов`язково залучити для участі в засіданні [PERSON] та його представника, в режимі відео конференціїі з наданням відповідного посилання, із завчасним повідомленням точної дати та часу такого засідання (а.с.130). Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав, є винятковим та крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Стороною позивача суду не надано належні та допустимі докази, на підтвердження факту ухилення відповідача, щодо виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Натомість однозначна позиція відповідача, щодо невизнання позову, подання відзиву з додатками на його обгрунтування , свідчить про бажання відповідача спілкуватися з дитиною. Те, що він приїздив до дитини після смерті матері, та хотів забрати дочку на проживання до себе, також підтверджує його намір піклюватися про дочку та дбати про неї. Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав не є обов`язковим для суду (частинами 5, 6 статті 19 СК України), від його висновку суд має право мотивовано відступити, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. Вказаний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року в справі № 753/2025/19. У постанові ВС від 13 липня 2022 року у справі № 705/3040/18 (провадження № 61-19878св21) зазначено, що озвучена в судовому засіданні думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, оскільки думка дитини не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона через малолітній вік неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих факторів впливу на неї. Згідно викладеного вище, суд не вбачає достатніх підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , вважає, що побавлення відповідача батьківських прав щодо дочки не відповідатиме найкращим інтересам дитини, тому не погоджується з висновком ССД та відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині. Оскільки суд дійшов висновку про доцільність відмови у задоволенні позову в частині позбавлення відповідача батьківських прав, тому у задоволенні похідної позовної вимоги про встановлення опікуном дити [PERSON] також необхідно відмовити. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки, наказом ССД ВК Ланнівської сільради від 27.02.2024 №11 (а.с.17), малолітню [PERSON] було влаштовано на тимчасове проживання у родину гр. [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] , де вона проживає на даний час, з [PERSON] на користь [PERSON] , слід стягнути щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Тож, позовні вимоги в частині стягнення аліментів, суд задовольняє. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти стягуються починаючи від дня подачі позову. Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З урахуванням ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial