Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Представник позивача адвокат Мірошниченко Олена Василівна діючи в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В своєму позові позивач зазначив, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, кадастровий номер: 4821483900:04:000:0067, що розташована на території: Миколаївська область, Вознесенський район, Новомар`ївська сільська рада площею 5,9154 га, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №605142 від 07.09.2007 року та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами біля нього за адресою по [ADDRESS] . 17.06.2010 року було посвідчено заповіт на ім`я позивача, яким заповідач заповіла вищевказану земельну ділянку. Після смерті матері, позивач звернувся до нотконтори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні були правовстановлюючі документи на спадкове майно. Брат позивача, [PERSON] , на час смерті матері був пенсіонером, від частини спадщини, яка йому належить відмовився, однак не подав до шести місяців в зазначений термін заяву про відмову, посилаючись на тяжку хворобу, тому вважався таким, що прийняв спадщину. [INFO] , [PERSON] помер. Згідно рішення Братського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2016 року справа за №471/873/16-ц за позивачем визнано право приватної власності на 5/6 часток земельної ділянки, кадастровий номер: 4821483900:04:000:0067, що розташована на території: Миколаївська область, Вознесенський район, Новомар`ївська сільська рада площею 5,9154 га, яка належала померлій матері на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №605142 від 07.09.2007 року. Спадщина на 1/6 частку земельної ділянки залишається відкритою та вважається, що її успадкував [PERSON] . Спадкоємцями першої черги після його смерті є дружина - [PERSON] , донька [PERSON] та син [PERSON] , які до нотконтори не зверталися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , так як в нього було відсутнє майно. При вирішенні питання про визнання за позивачем права власності на 5/6 часток земельної ділянки, [PERSON] звертався до суду телефонограмою, в якій позов визнав та відмовлявся від прийняття спадщини після смерті матері, просив суд справу розглядати без його участі. Оригінал документа котрий підтверджує право власності на земельну ділянку відсутній, нотаріус роз`яснила, що на підставі копії чи відсутності оригіналів документів, вона не зможе видати свідоцтво на право власності на спадкове майно, та оскільки відповідачі до нотконтори не зверталися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тому позивач звернувся до суду із заявою про визнання права власності на 1/6 частку земельної ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Представник позивача надіслала до суду заяву, про розгляд справи за їх відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, не здійснюється. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть (Серія [NUMBER] ) (а.с. 12). Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді: - земельної ділянки, кадастровий номер: 4821483900:04:000:0067, що розташована на території: Миколаївська область, Вознесенський район, Новомар`ївська сільська рада площею 5,9154 га, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №605142 від 07.09.2007 року; - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами біля нього за адресою по [ADDRESS] Згідно рішення Братського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2016 року справа за №471/873/16-ц за позивачем визнано право приватної власності на 5/6 часток земельної ділянки, кадастровий номер: 4821483900:04:000:0067, що розташована на території: Миколаївська область, Вознесенський район, Новомар`ївська сільська рада площею 5,9154 га, яка належала померлій матері на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №605142 від 07.09.2007 року та на житловий будинок (а.с. 7-8). Вважається, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є її сини позивач та [PERSON] , який є спадкоємцем обов`язкової частки, але не встиг оформити своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 14). Позивач є спадкоємцем другої черги, оскільки він є рідним братом померлого, що передбачено ст.. 1262 ЦК України, а саме до другої черги спадкоємців за законом законодавець відносить рідних братів та сестер спадкодавця, його бабу та діда як з боку батька, так і з боку матері. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ст. 1223 ЦК України). У справі, що розглядається нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Приписами ст.. 1275 ЦК України передбачено, що у разі якщо один із спадкоємців відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, його частка у спадщині переходить тому із спадкоємців, на користь якого він відмовився. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 4.12. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, яке належало спадкодавцю на момент смерті. На підтвердження цих обставин спадкоємці мають надати документи, які підтверджують даний факт. В даному випадку це зробити неможливо. Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/6 частку майна, яку він успадкував після смерті матері [PERSON] , але не встиг оформити своїх спадкових прав. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved