Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на підставі рішення Малиновського районного суду від 04 листопада 2020 року по справі № 521/14333/20 на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) Позивача на місяць, але не менше ніж 50% від встановленого мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з дня набрання рішенням суду законної сили та до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначається, що відповідно до рішення Малиновського районного суду від 04.11.2020 р. по справі №521/14333/20, збільшено розмір аліментів що стягується з Позивача на користь Відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] до розміру 1/4 частини від усіх видів доходів Позивача на місяць, але не менше ніж 50% від встановленого мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до повноліття доньки. Зазначає, що з моменту ухвалення рішення по справі №521/14333/20, тобто з 04.11.2020 р., у нього змінилися сімейні обставини, а саме, у народилася ще одна дитина, син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 12.03.2021 р.. Нажаль, сімейне життя з матір`ю другої дитини [PERSON] у Позивача також не склалось та судовим наказом від 13.08.2024 р. Кодимський районний суд по справі №503/1200/24 наказав стягувати із Позивача також аліменти на користь матері на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення повноліття. За таких обставин, враховуючи наявність двох дітей у нього на утриманні, позивач вважає за необхідне зменшити розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , до розміру 1/6 частини від усіх видів доходів Позивача на місяць, але не менше ніж 50% від встановленого мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до повноліття доньки. Аналогічний позов подано до Кодимського районного суду на предмет зменшення розміру аліментів другої дитини. Позивач та його представник не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце судового засідання були своєчасно повідомлені належним чином. Представник відповідачки у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Раніше надавала до суду письмові пояснення, в яких зазначала, що позивачем у своєму позові не наведені обставин, які дійсно б вказували на існування законодавчо передбачених підстав для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів, а тому зменшення розміру аліментів суперечитиме інтересам дитини. У встановлений судом строк відповідач не скористалася своїм процесуальним правом учасника справи, зокрема\~відзив на позовну заяву (відзив) не подала. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Сторонами не заперечується, що [INFO] \~у [PERSON] і [PERSON] \~народилася спільна дитина дочка [PERSON] . Рішенням Малиновського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~04.11.2020\~року\~ у цивільній справі № 521/14333/20 позов було задоволено частково, а саме збільшено розмір аліментів, стягнений з [PERSON] рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2014 року, справа № 522/12431/14-ц, та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь\~ [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки\~ [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів його доходів на місяць, але не менше ніж 50% від встановленого мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили, до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , а в іншій частині позову відмовлено, про що свідчить копія цього рішення. (а.с.9-12) Зазначене вище рішення набрало законної сили 04.12.2020 року, згідно відомостей наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень \~, що знаходяться в публічному доступі. [INFO] у [PERSON] і [PERSON] народилася спільна дитина син [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 12.03.2021 року, актовий запис № 1226 від 12.03.2021 року. (а.с. 7) 13.08.2024 року\~ Кодимським районним судом Одеської області у цивільній справі № 503/1200/24 було видано\~ судовий наказ, яким із [PERSON] \~стягнуто аліменти на користь\~ [PERSON] на утримання малолітньої дитини:\~ [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але\~ не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 29.05.2024 року і до досягнення\~ [PERSON] , [INFO] , повноліття, а саме до [INFO] . (а.с.30-32) У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Внаслідок народження дитини в нього збільшились витрати. Так, конструкція зазначеної\~статті 192 СК України\~визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до листа Приморського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) № 88153 від 20.02.2025 року вбачається, що згідно з автоматизованої системи виконавчого провадження у Відділі перебуває виконавче провадження № 63933169 по примусовому виконанню виконавчого листа № 521/14333/20, виданого 10.12.2020 року Малиновським районним судом м. Одеси про збільшення розміру аліментів, стягуються з [PERSON] рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2014 року, справа N? 522/12431/14-ц, та стягуються з [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів на місяць, але не менше ніж 50% від встановленого мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили, до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . 08.05.2025 року з заявою до Відділу звернулась стягувач [PERSON] , де вказала, що не отримує аліменти понад два роки. Державним виконавцем зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та станом на 20.05.2025 рік заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] склала 81000 грн. (розрахунок додається). (а.с. 55,56-57) Відповідно до листа №1553-25-31106 Одеської державної податкової інспекції від 08.07.2025 року відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела суми нарахованого доходу, нарахованного податку та військового збору станом на 08.07.2025р., вбачається, що позивач\~ [PERSON] \~ за період з січня 2022 року по квітень 2025 року\~ має постійний, але не стабільний, заробіток (дохід) у вигляді грошового забезпечення військовослужбовця. (а.с. 79-82) Зміна сімейного стану\~у\~позивача\~ [PERSON] \~сталася ще у 2021 році, коли в нього [INFO] народилася друга дитина (спільна з\~ [PERSON] ) син [PERSON] . Однак, суд звертає увагу на те, що безпосередньо після народження другої дитини сина [PERSON] \~або принаймні у строк, який можна було б пов`язати саме із цією подією, позивач [PERSON] , згідно відомостей наявних в публічному доступі на офіційному веб-сайті судової влади України, не пред`явив з цієї підстави позову про\~зменшення розміру аліментів\~стягнутих з нього рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, ухваленим\~04.11.2020 року у справі № 521/14333/20 на користь [PERSON] на утримання його дочки [PERSON] , [INFO] . Суд приходить до висновку, що на той час\~позивач не вбачав підстав для зменшення сплати стягнутих з нього аліментів внаслідок зміни його сімейного стану\~пов`язаного із\~появою у нього ще одної дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2\~ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Варто зазначити, що сам по собі факт створення нової родини і народження нової дитини у платника аліментів не є обов?язковою підставою для зменшення аліментів, що сплачуються на дитину від попереднього шлюбу. Тобто, окрім факту народження нової дитини, платник аліментів повинен також довести суду і надати відповідні докази на підтвердження того, що тепер його матеріальний стан погіршився. Так, у постанові від 28.05.2021 року, справа № 715/2073/20 Верховний Суд вказав: Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що відповідно до судового наказу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 червня 2020 року у справі № 715/1188/20 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв?язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від попереднього шлюбу та суперечитиме її інтересам. В даному рішенні було відмовлено в задоволенні позову про зменшення розміру аліментів, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20). Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. З таким висновком погодився Касаційний цивільний суд Верховного Суду в постанові від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21). Окремо суд відзначає, що позивач [PERSON] має двох дітей, які народженні від нього різними жінками і проживають окремо з кожною із них. Тому аліменти стягуються матерями цих дітей окремо, а положення ч.2 ст. 183 СК України у такому випадку не застосовуються. При цьому, положення\~ ч.3 ст. 128 КЗпП передбачає, що\~розмір відрахувань із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей не може перевищувати сімдесяти відсотків. Відтак стягнення аліментів судовим наказом аліментів на утримання другої дитини позивача в тому самому розмірі і умовах, що і стягнення з нього аліментів на утримання його першої дитини, на думку суду не лише забезпечує рівні майнові права цих дітей на їх утримання батьком, але і водночас не порушує межі розміру відрахувань із заробітку позивача на стягнення аліментів, які загалом становлять 50 відсотків. Суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням в нього другої дитини. Окремо факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та саме по собі не свідчить про погіршення матеріального стану та не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), а також застосований\~ в постанові\~ Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21). Згідно зі ст.12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначеніст.192\~СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. При цьому слід зазначити, що положенням Цивільного процесуального кодексу України визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину. Вирішуючи даний позов, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо матеріального забезпечення дитини, передбаченого ст.\~141,\~180 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, у відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» («Рrоnіnа V. Ukrаіnе») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed