Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказував, що 19.02.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №7600625, а 27.02.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №27.02.2025, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 56718 грн, , яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій заяві просив провести розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повісткипричину неявки суду не повідомила, як і не надіслала заяв чи клопотань про розгляд справи у відсутність або перенесення розгляду справи. Відзив на позовну заяву не подала. Згідно з ч. 2 ст.191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст.\~280,\~281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 19.02.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 7600625. Паспортом споживчого кредиту зазначено умови кредитування. Відповідачу на підставі кредитного договору від 19.02.2024 року №7600625ТОВ «Авентус Україна», як кредитодавець, надало суму кредиту у розмірі 13700 грн із встановленим строком кредитування 360 днів. Сторонами було узгоджено всі умови укладеного кредитного договору, що підтверджується електронними підписами у самому договорі та вище зазначених документах (а.с. 6-14, 16-18). 27.02.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №27022025, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за вказаним договором факторингу від 27.02.2025 року. Згідно п. 1.2 договору факторингу, перехід від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (а.с. 27-29). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №27022025 від 27.02.2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача в розмірі 56718 грн, з яких: 13700.00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 36168.00 грн - сума заборгованості за відсотками, 6850 грн заборгованість за пенею та штрафами (а.с. 31). Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст. 509, 526, 530, 527, 610, 611, 1054 ЦК України\~та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами\~ЦК України, з врахуванням наступного. Згідно до\~ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України), в строки, що вказані у зобов`язанні (ст. 530 ЦК України). Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті\~610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599\~ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі\~статтею 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до укладеного договору про відступлення прав вимоги №27022025 від 27.02.2025 в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитним договором, внаслідок чого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» замінило ТОВ «Авентус Україна» як кредитора (стало новим кредитором), у тому числі щодо прав вимоги за зобов`язанням до відповідача [PERSON] , з правом вимоги повного належного виконання обов`язків нею за кредитним договором №7600625 від 19.02.2024 року. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №7600625 від 19.02.2024 року, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасила, має невиконані зобов`язання з погашення заборгованості за основною сумою боргу та зі сплати процентів. На час розгляду справи доказів погашення боргу не подано. Суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №7600625 від 19.02.2024 року частково, зокрема стягнути 13700.00 грн - суму заборгованості за основною сумою боргу; 36168.00 грн - суму заборгованості за відсотками. Щодо стягнення суми боргу за пенею та штрафами суд зазначає наступне. Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено. Як передбачено п. 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У зв`язку з чим, у задоволенні позовних вимог у цій частині суд відмовляє, тому до стягнення за позовом підлягає 49868 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору в пропорційному розмірі 2662.22 грн. (49868х100/56718=87.92%, 3028х87.92%=2662.22 грн.).

Outcome: partial