Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

В грудні 2024 року адвокат Ангелін І.І., який діє в інтересах [PERSON] , через систему «Електронний суд» звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] однією сім`єю без укладення шлюбу з 1 січня 2017 року по [INFO] . В обґрунтування своїх вимог сторона заявника зазначає, що [PERSON] та [PERSON] з 1 січня 2017 року проживали однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство, будували плани на майбутнє, а також планували одружитись, що свідчить про фактичну наявність у них прав та обов`язків подружжя. [PERSON] військовослужбовець, що був мобілізований 01 травня 2022 року [INFO] та був призначений на посаду солдата резерву запасної роти у військовій частині [NUMBER] у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, що підтверджується копією витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 01.05.2022 №105. Під час виконання бойового завдання, військовослужбовець [PERSON] зник безвісти 29.10.2022 в результаті здійснення противником штурмових дій позицій підрозділу поблизу н.п. Павлівка, Волноваського району, Донецької області, що підтверджується копією сповіщення №1/37/5621. В лютому 2024 року заявниця звернулась до військової частини [NUMBER] з заявою про виплату їй щомісячного грошового забезпечення, на що військова частина [NUMBER] відмовила у задоволенні заяви у зв`язку з тим, що вона не являється особою, що зазначено у пункті 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтегрованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх №884 від 30.11.2016 року. Встановлення даного факту заявниці потрібне для подальшої реалізації прав, передбачених Законом України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" та Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2024 цивільна справа надійшла в провадження судді Ковалевській Л.М. Ухвалою судді від 13.01.2025 відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина [NUMBER] про встановлення факту, що має юридичне значення. Постановою Київського апеляційного суду від 08.04.2025, ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.01.2025 скасовано, справу направлено для продовження розгляду. Згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.04.2025, дана цивільна справа надійшла в провадження судді Ковалевської Л.М. Ухвалою судді від 14.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено до судового засідання. 07.05.2025 через систему «Електронний суд» від Міністерства оборони України надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначили, що Міністерство оборони України є неналежною заінтересованою особою в даній справі, оскільки [PERSON] є зниклим безвісти військовослужбовцем, а соціальний захист членів сімей таких військовослужбовців здійснюється військовими частинами за місцем проходження військової служби. Рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу не буде вважатися належною підставою визначати особу щодо якої встановлено цю обставину, як «дружина (чоловік)». Наведене свідчить про те, що заява у даній справі є такою, що не спрямована на досягнення визначеної мети, тобто, не здатна досягти завдань цивільного судочинства шляхом ефективного захисту прав чи інтересів. Також, заінтересованими особами в даній справі визначено лише суб`єктів владних повноважень, без участі жодної іншої близької особи [PERSON] . З огляду на це, у разі встановлення інших близьких осіб в зниклого безвісти військовослужбовця і після їх залучення до участі в справі, питання наявності або відсутності спору про право має бути досліджене судом. Тому, просили витребувати у Фастівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) інформацію з Державного реєстру актів цивільного стану в частині відомостей про реєстрацію шлюбу, розірвання шлюбу, державну реєстрацію народження та/або усиновлення дітей щодо [PERSON] , [PERSON] 22.05.2025 через систему «Електронний суд» від адвоката Ангеліна І.І. надійшло клопотання про доручення доказів, а саме: копії заповіту від 14.04.2022, копії свідоцтва про народження [PERSON] , копію свідоцтва про шлюб [PERSON] та копію свідоцтва про народження [PERSON] , витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. Ухвалою суду від 30.05.2025 витребувано докази з Фастівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) які надійшли до суду 13.06.2025. Представник заявника - адвокат Ангелін І.І. в судовому засіданні в режимі відео конференції підтримав вимоги поданої ним заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, просив задовольнити. Заявник [PERSON] в судовому засіданні, також, підтримала вимоги заяви, просила задовольнити з підстав викладених в ній. Представник заінтересованої особи: Військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, направили до суду заяву про розгляд справи за відсутності заінтересованої особи. Вислухавши пояснення заявника [PERSON] , представника заявника - адвоката Ангеліна І.І., покази свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , військовослужбовець, що був мобілізований 01 травня 2022 року [INFO] та був призначений на посаду солдата резерву запасної роти у військовій частині [NUMBER] у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, що підтверджується копією витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 01.05.2022 №105. В лютому 2024 року заявниця [PERSON] звернулась до військової частини [NUMBER] з заявою про виплату їй щомісячного грошового забезпечення, на що військова частина [NUMBER] відмовила у задоволенні заяви у зв`язку з тим, що вона не являється особою, що зазначено у пункті 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтегрованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх №884 від 30.11.2016 року. Метою встановлення даного факту заявниця вказує необхідність у реалізації прав, передбачених Законом України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" та Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Батьками [PERSON] вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] (а.с. 18). Станом на день розгляду даної справи судом, батьки [PERSON] померли (а.с. 16-17). Під час виконання бойового завдання, військовослужбовець [PERSON] зник безвісти 29.10.2022 в результаті здійснення противником штурмових дій позицій підрозділу поблизу н.п. Павлівка, Волноваського району, Донецької області, що підтверджується копією сповіщення №1/37/5621. Вказане сповіщення було направлено [PERSON] (а.с. 10). У своїй заяві заявниця [PERSON] стверджує, що вона разом із [PERSON] проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період з січня 2017 року та по [INFO] , тобто по дату зникнення безвісті останнього, у зв`язку з чим вона просить встановити даний юридичний факт. При цьому, встановлення вищевказаного факту, як вказує заявниця, необхідно їй для реалізації її права щодо отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку із зникненням безвісті, а також набуття статусу члена сім`ї військовослужбовця зниклого безвісті. Також, до матеріалів позову долучено заповіт [PERSON] від 14.04.2022, відповідно до якого усе своє майно він заповів на випадок своєї смерті [PERSON] , яка є онукою заявниці [PERSON] . На виконання ухвали суду від 30.05.2025 з Фастівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) надійшла інформація зокрема про те , що у відділі наявний актовий запис про шлюб №7 від 10.08.2007 складений відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] виконавчим комітетом Малоснітиської сільської ради Фастівського району. Актовий запис містить відмітку про розірвання шлюбу на підставі актового запису про розірвання шлюбу № 77 від 31.12.2022 складеного Фастівським ВДРАЦС у Фастівському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) (а.с.240-241). Надаючи правову оцінку правовідносинам, які є предметом даного судового провадження, суд зазначає таке. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.02.1993 року, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби. За приписами ст. 41 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 року (далі Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни. Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Згідно ст. 16-1 Закону № 2011-XII (в редакції Закону на час виникнення спірних відносин, тобто дня загибелі військовослужбовця [INFO] ), визначено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а саме: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Згідно ч. ч. 8, 9 ст. 16-3 Закону № 2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168) особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами (абз. 3 п. 2 Постанови № 168). Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку (абз. 4 п. 2 Постанови № 168). Якщо сім`я загиблої (зниклої безвісті) особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором. Так, для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України де визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст. ст. 3, 74 СК України). Обов`язковою умовою для визнання факту проживання однією сім`єю, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарством є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/99 у справі № 1-8/99 за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень п. 6 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ч. ч. 4, 5, ст. 22 «Про міліцію» та ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про пожежну безпеку» (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») вказано, що обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Встановлення факту проживання однією сім`єю передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин (спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст. ст. 3, 74 СК України), оскільки самі по собі, наприклад, факти спільної присутності їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між особами є усталені відносини, притаманні сім`ї. Наведене узгоджуються із правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19), неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 12.12.2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27.02.2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11.12.2019 року у справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24.01.2020 року у справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18), від 08.12.2021 року у справі № 531/295/19 (№ 61-3071св21), та інших. У судовому засіданні були, також, допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] дала наступні покази, з 2017 року знала [PERSON] та [PERSON] , які проживали з нею по сусідству в Донецькій області. Коли почалася війна, вони придбали будинок в Покровську. Рідні в [PERSON] не було. Потім вони переїхали в проживати в с. М.Офірну до [PERSON] . Проживали вони разом з 2017 року і до того часу, коли [PERSON] зник, це було восени 2022 року. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є троюрідною сестрою [PERSON] . По даній справі їй відомо, що в 2017 році [PERSON] познайомився із жінкою, тобто [PERSON] , з якою стали разом проживати однією сім`єю. [PERSON] одруженим ніколи не був, дітей в нього своїх не було. Їй було відомо, що [PERSON] була одружена. [PERSON] з [PERSON] жили дуже добре, разом заробляли гроші, тримали багато худоби. Придбали будинок в Покровську, але почалася війна і вони переїхали на Київщину. [PERSON] служив, останній раз бачила його 27.10.2022 в Андріївці . Варто зазначити, що жодному зі свідків не було відомо по те, що [PERSON] під час спільного проживання з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком. Окрім показань свідків, доказами, на які [PERSON] посилається як на підставу задоволення заявлених вимог, спільні фотографії, а також адресоване саме їй сповіщення про зникнення безвісті [PERSON] , копія заповіту [PERSON] на її онуку, довідка по місце спільного проживання [PERSON] та [PERSON] у м. Покровськ, тощо. Однак, на переконання суду, вищевказані докази не можуть беззаперечно свідчити про проживання заявниці та зниклого безвісті військовослужбовця однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з урахуванням наступного. Як уже зазначалося, ст. 16-1 Закону № 2011-XII (в редакції Закону на час виникнення спірних відносин, визначено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а саме: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Таким чином, особа, яка вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, як подружжя загиблого військовослужбовця, така особа повинна довести, що вона перебувала у зареєстрованому в органі державної реєстрації актів цивільного стану шлюбі із загиблим військовослужбовцем, та не одружилася вдруге. Єдиним, належним і допустимим доказом перебування у зареєстрованому в органі державної реєстрації актів цивільного стану шлюбі є свідоцтво про шлюб. Встановлення факту спільного проживання заявника із зниклим безвісті військовослужбовцем як чоловіка та жінки не дає правових підстав для віднесення заявника до кола осіб, які згідно ст. 16-1 Закону № 2011-XII мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця (тобто, в даному випадку не породжує юридичного наслідку для заявника). Крім цього, слід зазначити, наказом Міністерства оборони України № 45 від 25.01.2023 затверджено «Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану» (далі Порядок № 45). У відповідності до пп. «а» п. 5-2 Додатку до Порядку № 45, обов`язковим документом, який дружина надає до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призначення та виплати одноразової грошової, є свідоцтво про шлюб. Альтернативних документів, що підтверджують статус дружини, не передбачено. Тобто, статус дружини у розумінні вимог Порядку № 45 підтверджується лише свідоцтвом про шлюб. Рішення суду про встановлення факту проживання з загиблим однією сім`єю без реєстрації шлюбу не є належним і допустимим підтвердженням статусу дружини. Таким чином, юридичний факт по своїй суті це передумова правовідносин, і встановлення його може бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження лише за умови, що він має юридичний характер, тобто відповідно до закону викликає юридичні наслідки, такі як виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Крім цього, відповідно до Постанови ВС у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2025 у справі № 336/1978/23 передбачено для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідною умовою є неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Законодавець визначив пріоритетність зареєстрованого шлюбу, закріпив принцип одношлюбності та заборону на укладання шлюбу з особою, яка вже перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. Як було встановлено вище, заявниця під час спільного проживання з [PERSON] у період з 2007 року по 31.12.2022 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . При цьому, встановлення судом факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є визнанням державою сімейних стосунків фізичних осіб і за своєю суттю є альтернативою зареєстрованого шлюбу, а отже такі відносини мають бути правомірними. Отже, перебування особи в зареєстрованому шлюбі унеможливлює встановлення судом факту її спільного проживання з іншою особою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, оскільки вказане не відповідає нормам сімейного права, суперечить моральним засадам суспільства та вимогам ст. 25 СК України. Враховуючи наведені положення норм чинного законодавства, а також те, що заявниця, в порушення вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України не довела обґрунтованості заявлених вимог належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами та з урахуванням перебування її у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в повному обсязі.

Outcome: dismissed