Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

свої вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що 15.08.2019 року між товариством з публічним акціонерним товариством (далі - ПАТ) «Ідея Банк» (первісним кредитором) та відповідачкою як позичальником укладено кредитний договір № С-111-011784-19-980. Крім того, 26.06.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою як позичальником укладено кредитний договір № С-111-011498-19-980. 19.12.2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу №19/12-2023, у відповідності до умов якого ПАТ «Ідея Банк» передало належні йому права вимоги, вказані у Реєстрі боржників. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та позивачем укладено договір факторингу № 22/12-2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передало належні йому права вимоги, вказані у Реєстрі боржників, позивачу. Відповідно до Реєстру боржників від 22.12.2023 року до вказаного договору факторингу набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором від 15.08.2019 року № С-111-011784-19-980 в сумі 25 706 грн. 90 коп. з яких: 9 972 грн. 52 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 15 734 грн. 38 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; та від 26.06.2019 року № С-111-011498-19-980 в сумі 28 752 грн. 88 коп.., з яких: 9 875 грн. 31 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 18 887 грн. 57 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками. Таким чином, відповідачка має непогашену заборгованість перед позивачем за вказаними кредитними договорами. Враховуючи, що відповідачка взяті на себе зобов`язання з повернення коштів не виконала, позивач просить стягнути з неїзазначену заборгованість за вказаним кредитним договором та судові витрати в розмірі 3 028 грн. понесені на сплату судового збору, та на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн. Сторона позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності та вказала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а. с. 4). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, 09.07.2025 року подала заяву, в якій вказала, що зверталася до первісного кредитора з метою отримання кредитних коштів через скрутне матеріальне становище, яке наявне і на даний час. Просила врахувати, що вона тривалий час працює та ніколи не мала боргів. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача згідна із таким порядком судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі (їх представників, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 15.08.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» (первісним кредитором) та відповідачкою як позичальником укладено кредитний договір № С-111-011784-19-980 (а. с. 6). Згідно з п. 1 - 3.1. цього договору вказаний позикодавець відкрив відповідачці як клієнту кредитний ліміт в розмірі 10 000 грн., з можливістю збільшення його розміру до 200 000 грн., процентна ставка - 24% в рік. Крім того, 26.06.2019 року між «Ідея Банк» (первісним кредитором) та відповідачкою як позичальником укладено кредитний договір № С-111-011498-19-980 ( (а. с. 7). Згідно з п. 1 - 4. цього договору вказаний позикодавець відкрив відповідачці як клієнту кредитний ліміт в розмірі 10 000 грн., з можливістю збільшення його розміру до 200 000 грн., процентна ставка - 24% в рік. 19.12.2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023 (а. с. 34-40). Відповідно до п. 1.1. вказаного договору факторингу, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісія за надання кредиту і проценти за користування кредитом), неустойкою (штраф, пеня) та/або процентами за порушення одержання яких належить клієнту. Крім того, 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та позивачем укладено договір факторингу № 22/12-2023 (а. с. 47-51). Відповідно до п. 1.1. вказаного договору факторингу, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісія за надання кредиту і проценти за користування кредитом), неустойкою (штраф, пеня) та/або процентами за порушення одержання яких належить клієнту. Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 22.12.2023 року до вказаного договору факторингу, довідок-розрахунків та виписок по банківських картках позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором від 15.08.2019 року № С-111-011784-19-980 в сумі 25 706 грн. 90 коп. з яких: 9 972 грн. 52 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 15 734 грн. 38 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; та від 26.06.2019 року № С-111-011498-19-980 в сумі 28 752 грн. 88 коп., з яких: 9 875 грн. 31 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 18 887 грн. 57 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками (а. с. 20-29, 52-55). Таким чином, відповідачка має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитними договорами 15.08.2019 року № С-111-011784-19-980 в сумі 25 706 грн. 90 коп. та від 26.06.2019 року № С-111-011498-19-980 в сумі 28 752 грн. 88 коп. Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідачка не виконала умов вищевказаного договору. Відповідно дост. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1047 цього Кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, щопозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, між сторонами вказаних кредитних договорів було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, які оформлені ними в письмовій формі. Сторони правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за такими договорами є обов`язковим. Судом встановлено що доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредитів відповідачка суду не надала, не подала будь-яких доказів на спростування користування нею наданими їй кредитними коштами, а також не подала будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунків заборгованостей. Крім того, на час ухвалення даного рішення вказана заборгованості відповідачкою добровільно не погашена, оскільки суду не надано жодних відомостей про протилежне. Тому позов підлягає задоволенню. Згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, судовий збір сплачується за ставкою 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн.), тобто за одну позовну вимогу. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0, 8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Судом також встановлено, що позивачем за звернення з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 3 028 грн., що стверджується платіжною інструкцією № 13227 від 12.12.2024 року (а. с. 5). Поряд з тим, стороною позивача заявлено дві вимоги майнового харктеру, за кожну з яких повинен бути сплачений судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з цим судові витрати по сплаті судового збору за одну майнову вимогу в розмірі 3 028 грн. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із повним задоволенням, зокрема, однієї позовної вимоги. Окрім того, стороною позивача понесені судові витрати за професійну правничу допомогу, вартість яких становить 14 000 грн. Так, відповідно до змісту договору про надання правничої допомоги від 01.07.2024 року № 02-24, додаткової угоди від 01.07.2024 року № 1/1, акту від 12.12.2024 року № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги та платіжної інструкції № 1084 від 20.12.2024 року, адвокатське об`єднання «Правовий Курс» надало позивачу юридичні послуги, а останній прийняв надані послуги, а саме: -надання консультацій; -вивчення документів -виготовлення проекту позовної заяви; -надсилання позовної заяви до суду. Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 14 000 грн. (а. с. 52-65). Згідно з положенням ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати (крім судового збору), пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Вивчивши вище вказану документацію, з урахуванням відсутності заперечень щодо розміру судових витрат зі сторони відповідачки, співмірності витраченого часу адвоката та вартості послуг, виходячи з принципів розумності та співмірності, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 гривень. Отже, дані судові витрати підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі статей 11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 629, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України та,

Outcome: approved