Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. На обгрунтування заяви зазначила, що [PERSON] народилася [INFO] в селі Голубно, Березнівського району, Ровенської області. (Ксерокопія свідоцтва про народження додається.) В свідоцтві про народження було зроблено дві помилки а саме: По батькові записано « [PERSON] », а треба читати « [PERSON] », В графі Батько помилково записано його ім`я « [PERSON] », а треба читати « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , від 09 листопада 1991 року, заявниця одружилася з [PERSON] та перейшла на прізвище чоловіка « [PERSON] ». На підставі вказаного свідоцтва про одруження у прізвищі по батькові помилково записано « [PERSON] » Для виправлення помилок, заявниця звернулася з заявою до Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 03.01.2024 р., заявниця отримала відповідь, висновок у відмові «у внесенні зміни до актового запису про народження заявниці гр. [PERSON] № 25, складеному 27 вересня 1964 року виконавчим комітетом Голубненської сільської ради Березнівського району Рівненської області, змінити власне ім`я батька « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові дитини « [PERSON] » на « [PERSON] », оскільки в актовому записі про народження заявниці, який забезпечує визнання і підтвердження реєстрації факту народження заявника, та є належною, допустимою, достовірною та достатньою підставою для внесення відділом державної реєстрації актів цивільного стану відповідних змін, вбачаються розбіжності з актовим записом про шлюб заявниці та паспортом, а саме, в актовому записі про народження зазначено дату народження « [INFO] » в актовому записі про шлюб та паспорті заявниці зазначено « [INFO] » та не можливо встановити, що у вказаному актовому записі була допущена помилка та відповідно до абзацу четвертого частини третьої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року, актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Крім того, необхідно внести зміни в такі актові записи цивільного стану: Відмовити у внесенні зміни до актового запису про народження заявниці гр. [PERSON] та [PERSON] №1083, складеному 09 листопада 1991 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, змінити по батькові нареченої « [PERSON] » на « [PERSON] »». У зв`язку з чим відділ немає підстав для внесення змін та визначити правильність написання ім`я батька та моє по батькові. Підтвердженням факту правильності запису по батькові є документи заявниця, а саме: - паспорт громадянина України; - Свідоцтво про смерть батька; - Свідоцтво про одруження батька та мати; -Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера батька; -Пенсійне посвідчення заявника; -Трудова книжка батька, - Закордонний паспорт з додатком, де чітко записано батька « [PERSON] » та мене по батькові « [PERSON] ». Таким чином, заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення та внести зміни актового запису в свідоцтві про моє народження № 25, складеному 27 вересня 1964 року, виконавчим комітетом Голубненської сільської ради Березнівського району Рівненської області читати прізвище ім`я по батькові - [PERSON] [INFO] . В графі батько: читати батькове прізвище ім`я по батькові - [PERSON] . Внести зміни до актового запису в свідоцтві про одруження № 1083 складеному 09 листопада 1991 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, читати прізвище ім`я по батькові - [PERSON] [INFO] , після шлюбу взявши прізвище чоловіка РУБІЧ. 06.02.2025 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд призначено проводити за правилами окремого провадження. Заявник подала до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа у судове засідання 23.04.2025 року не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в селі Голубно, Березнівського району, Ровенської області. В свідоцтві про народження було зроблено дві помилки а саме: По батькові записано « [PERSON] », а треба читати « [PERSON] » В графі Батько помилково записано його ім`я « [PERSON] », а треба читати « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , від 09 листопада 1991 року, заявниця одружилася з [PERSON] та перейшла на прізвище чоловіка « [PERSON] ». На підставі вказаного свідоцтва про одруження у прізвищі по батькові помилково записано « [PERSON] » Для виправлення помилок, заявниця звернулася з заявою до Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 03.01.2024 р., заявниця отримала відповідь, висновок у відмові «у внесенні зміни до актового запису про народження заявниці гр. [PERSON] № 25, складеному 27 вересня 1964 року виконавчим комітетом Голубненської сільської ради Березнівського району Рівненської області, змінити власне ім`я батька « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові дитини « [PERSON] » на « [PERSON] », оскільки в актовому записі про народження заявниці, який забезпечує визнання і підтвердження реєстрації факту народження заявника, та є належною, допустимою, достовірною та достатньою підставою для внесення відділом державної реєстрації актів цивільного стану відповідних змін, вбачаються розбіжності з актовим записом про шлюб заявниці та паспортом, а саме, в актовому записі про народження зазначено дату народження « [INFO] » в актовому записі про шлюб та паспорті заявниці зазначено « [INFO] » та не можливо встановити, що у вказаному актовому записі була допущена помилка та відповідно до абзацу четвертого частини третьої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року, актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Крім того, необхідно внести зміни в такі актові записи цивільного стану: Відмовити у внесенні зміни до актового запису про народження заявниці гр. [PERSON] та [PERSON] №1083, складеному 09 листопада 1991 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, змінити по батькові нареченої « [PERSON] » на « [PERSON] »». У зв`язку з чим відділ немає підстав для внесення змін та визначити правильність написання ім`я батька та моє по батькові. Підтвердженням факту правильності запису по батькові є документи заявниця, а саме: - паспорт громадянина України; - Свідоцтво про смерть батька; - Свідоцтво про одруження батька та мати; -Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера батька; -Пенсійне посвідчення заявника; -Трудова книжка батька, - Закордонний паспорт з додатком, де чітко записано батька « [PERSON] » та мене по батькові « [PERSON] ». Таким чином, заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення та внести зміни актового запису в свідоцтві про моє народження № 25, складеному 27 вересня 1964 року, виконавчим комітетом Голубненської сільської ради Березнівського району Рівненської області читати прізвище ім`я по батькові - [PERSON] [INFO] . В графі батько: читати батькове прізвище ім`я по батькові - [PERSON] . Внести зміни до актового запису в свідоцтві про одруження № 1083 складеному 09 листопада 1991 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, читати прізвище ім`я по батькові - [PERSON] [INFO] , після шлюбу взявши прізвище чоловіка РУБІЧ. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів для можливості отримання заявником спадщини, суд вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved