Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди батька. Позовні вимоги мотивовано тим, що з 04 липня 2015 року позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син - [PERSON] . Сімейне життя не склалося і рішенням Виноградівського районного суду від 02.09.2024 по цивільній справі № 299/5146/24 їх шлюб розірвано, визначено місце проживання дитини разом з батьком та залишено сина на його самостійному вихованні та утриманні. Позивачка зазначає, що син [PERSON] з початку війни в Україні переніс численні стресові ситуації, пов`язані з терміновою евакуацією з окупованого міста і через розлучення батьків, тому потребує періодичних виїздів за кордон для оздоровлення та відпочинку. Однак відповідач у добровільному порядку не надає позивачці згоду на вивіз сина за кордон, у зв`язку з чим вона, як мати дитини звернулася до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким: надати [PERSON] дозвіл на тимчасове багаторазове вивезення за кордон сина [PERSON] до країн, що межують з територією України - Угорщини, Словаччини, Румунії та Польщі для оздоровлення без дозволу (згоди) та супроводу батька, до досягнення сином 16-річного віку; надати дозвіл [PERSON] на виготовлення проїзних документів на вивіз дитини за кордон без згоди батька; допустити негайне виконання рішення в межах одного місяця в частині виїзду дитини з матір`ю за кордон без згоди батька; вирішити питання розподілу судових витрат. Відповідач [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до позивачки [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, яка ухвалою суду від 25.07.2025 об`єднана в одне провадження з первісним позовом. Позивач за зустрічним позовом вказує, що наразі він самостійно виховує і утримує дитину. Рішенням Виноградівського районного суду від 02.09.2024 по цивільній справі № 299/5146/24 встановлено, що син сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком, позивачем по справі [PERSON] у [ADDRESS] , де дитині створено всі необхідні умови для виховання, розвитку та навчання. Згідно висновку органу опіки та піклування Виноградівської міської ради від 29.08.2024 № 02.1-15/4198 питання про визначення місця проживання дитини сторін - [PERSON] , [INFO] з батьком було винесено на розгляд засідання Комісії з питань захисту прав дитини 23.08.2024 року. За результатами розгляду питання Комісією прийнято рішення, письмовий висновок органу опіки та піклування згідно пункту 5 статті 19 Сімейного кодексу України при участі в засіданні надати суду, де зазначити визначення місця проживання дитини з батьком залишити на розгляд суду. У зв`язку з вищенаведеним, орган опіки та піклування Виноградівської міської ради вважає за доцільне визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] залишити на розгляд суду. Даним судовим рішенням визначено місце проживання дитини з батьком та залишено дитину на утриманні та самостійному вихованні батька [PERSON] , [INFO] за адресою його проживання: [ADDRESS] . Відповідачка за зустрічним позовом життям сина не цікавиться, зв`язок з дитиною не підтримує. Для захисту особистих майнових та не майнових прав дитини, оформлення документів щодо соціальної допомоги на дітей, які виховуються тільки одним із батьків, переміщення дитини без документальної згоди матері, виникло питання у юридичній фіксації факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини. Мати дитини проживає окремо та не бере участі у її вихованні. У зв`язку з наведеним позивач за зустрічним позовом просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт самостійного виховання та самостійного утримання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] без участі матері. Сторони будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в підготовче засідання не з`явилися. Позивачка за первісним позовом [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги за первісним позовом підтримує та просить суд такі задоволити; зустрічні позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач за первісним позовом [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. У задоволенні первісних позовних вимог просить відмовити. Зустрічні позовні вимоги підтримує та просить суд такі задоволити. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 04 липня 2015 року сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області за актовим записом № 324, Від шлюбу у сторін народилась одна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя у сторін не склалося і рішенням Виноградівського районного суду від 02.09.2024 по цивільній справі № 299/5146/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, позовні вимоги задоволено: шлюб, укладений 04 липня 2015 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області за актовим записом № 324 розірвано; визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] із батьком - [PERSON] , [INFO] та залишено [PERSON] , [INFO] на утриманні та самостійному вихованні батька [PERSON] , [INFO] за адресою його проживання: [ADDRESS] . Після ухвалення судового рішення, яке набрало законної сили, дитина сторін продовжує проживати з батьком, відповідачем за первісним позовом [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ст. 33 Конституції України). Відповідно до п.3 ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок перетину кордону громадянами України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 року № 724, з відповідними змінами). Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Разом з цим, у період воєнного стану допускається виїзд за межі України дітей, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, бабусі, дідуся, брата, сестри, мачухи, вітчима або інших осіб, уповноважених одним з батьків письмовою заявою, завіреною органом опіки та піклування. У даному випадку судом встановлено, Відповідачка за зустрічним позовом , мати дитини, проживає окремо від сім`ї за адресою: [ADDRESS] , самоусунулась від виховання та утримання сина, життям його не цікавиться, зв`язків з дитиною не підтримує. Позивач за зустрічним позовом має постійне місце проживання, працевлаштований, утримує сина матеріально, спиртні напої не вживає, аморальний спосіб життя не веде. Позивач за зустрічним позовом самостійно займається вихованням та утриманням дитини, забезпечує сина матеріально та піклується про нього, має житло, в якому створені належні умови для проживання та розвитку дитини. Позивач, як батько належним чином виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує сина усім необхідним, проявляє батьківську турботу, піклується про його фізичний та духовний розвиток, цікавиться станом здоров`ям та успіхами, виявляє інтерес до його внутрішнього світу. Тобто з боку позивача відсутні виключні обставини, які б унеможливлювали проживання дитини разом з ним, чи негативно впливали на його виховання та розвиток. У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги є необгнунтованими, не доведеними належними доказами, відтак у задоволенні первісних позовних вимог слід відмовити. Щодо зустрічних позовних вимог суд зазначає наступне. Верховним Судом України звернуто увагу на те, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Перелік юридичних фактів, підвідомчих встановленню в судовому порядку, наводиться в ст. 315 ЦПК України не є вичерпним. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі № 363/214/17-ц від 22.08.2018, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Даний факт, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав та можливість безперешкодної реалізації особистих прав позивача. Встановлення факту перебування сина сторін на особистому утриманні позивача за зустрічним позовом, необхідно з метою захисту прав та інтересів позивача за зустрічним позовом та дитини та прав як батька, у тому числі, переміщення разом з дитиною без нотаріальної згоди матері, на здійснення лікування, навчання, одноосібно звертатись до державних закладів, установ від імені та в інтересах сина тощо. Іншого позасудового порядку встановлення даного факту, передбаченого законом, немає. Таким чином з матеріалів справи встановлено, що дитина сторін [PERSON] перебуває на самостійному вихованні та повному майновому утриманні свого батька, позивача за зустрічним позовом у зв`язку з чим вимога позивача за зустрічним позовом підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed