Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № 1935861 від 22 лютого 2020 року у розмірі 33126,5 грн, та судових витрат у справі. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем в електронній формі було укладено кредитний договір №1935861. На підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 11000 грн. 10\~липня 2020\~року згідно\~умов Договору\~факторингу №01/07\~ТОВ «МІЛОАН»\~відступлено право\~вимоги за\~Кредитним договором\~№1935861\~від 22.02.2020\~на користь\~ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ДІДЖИ ФІНАНС»,\~та 24\~січня 2022\~року між\~ТОВ «ДІДЖИ\~ФІНАНС» та\~ТОВАРИСТВОМ З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ПІНГПОНГ» укладено\~Договір факторингу\~№1/15,\~у відповідності\~до умов\~якого та\~згідно Додатку\~№ 1\~до Договору\~факторингу,\~позивач набув\~право грошової\~вимоги до\~відповідача за\~Договором про\~споживчий кредит\~№ 1935861\~від 22\~лютого 2020\~р. Відповідно до\~Додатку №\~1\~до Договору\~факторингу заборгованість\~відповідача перед\~ТОВ «ФК\~«ПІНГ-ПОНГ»\~становить 33126,5\~грн,\~з яких:\~заборгованість за\~тілом кредиту\~становить 11000\~грн.;\~заборгованість за\~відсотками -\~21026,5\~грн;\~заборгованість за\~комісією становить\~1100\~грн. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі фактичні обставини. 25 березня 2021 року від імені [PERSON] складена анкета-заява №1935861 на отримання кредиту у ТОВ «Мілоан»\~(а.с.9). 22 лютого 2020 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір №1935861 відповідно до умов якого позикодавець зобов`язався на умовах, визначених цим Договором, строком на 30 днів з 22 лютого 2020 року надати позичальнику грошові кошти у сумі 11000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі у встановлений термін 23 березня 2020 року (а.с.11-13). Відповідно до п. 6.1. кредитного договору №1935861від 22 лютого 2020 року, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-сайті Товариства miloan.ua. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту) в особистому кабінеті на сайті Товариства (п. 6.2. кредитного договору №1935861від 22 лютого 2020 року). У розділі 10 договору «Реквізити сторін» вказано ідентифікуючі відомості ТОВ «МІЛОАН», а також ідентифікуючі відомості позичальника, зокрема: прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, дані паспорта, адреса місця реєстрації (проживання), електронна пошта та контактний номер телефону. 10 липня 2020 року між ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" та ТОВ «Мілоан» укладено Договір факторингу № 01/07, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає, а ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" приймає належні фактору права грошової вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги (а.с.16-25). Відповідно до Витягу з Додатку до договору факторингу №01/07 від 10 липня 2020 року, боржником за кредитним договором №1935861 зазначено\~відповідача. Сума заборгованості 33126,50 грн, з яких сума заборгованості за тілом кредиту 11000 грн, за відсотками 21026,50 грн, за комісією 1100 грн (а.с.23). 24 січня 2022 року між ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" та ТОВ "ФК "ПІНГ-ПОНГ" укладено Договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" зобов`язується відступити ТОВ "ФК "ПІНГ-ПОНГ" свої права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ "ФК "ПІНГ-ПОНГ" зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату (а.с.26-28). Відповідно до Витягу з Додатку до договору факторингу № 1/15 від 24 січня 2022 року, боржником за кредитним договором №1935861 зазначено\~відповідача. Сума заборгованості 33126,50 грн, з яких сума заборгованості за тілом кредиту 11000 грн, за відсотками 21026,50 грн, за комісією 1100 грн (а.с.30). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховуються такі обставини. Частиною 1\~статті 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1\~ст.599 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1\~ст.625 ЦК України\~встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~ст.1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Закон України\~«Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України\~«Про електронну комерцію»\~зазначено, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України\~«Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України\~«Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України\~«Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України\~«Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України\~«Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Звернувшись до суду із цим позовом, ТОВ "ФК "ПІНГ-ПОНГ" посилалося на те, що 22 лютого 2020 року відповідач підписав в електронному вигляді анкету-заяву на кредит №1935861, яку він подав на офіційному сайті ТОВ «Мілоан» (а.с.10). Також 22 лютого 2020 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір №1935861 (а.с.11-13). Із пункту 6.1. договору судом встановлено, що кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-сайті Товариства miloan.ua, а згідно п.6.5. встановлено, що цей договір сторони визначили таким, що прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Водночас із пункту 10 кредитного договору №1935861 вбачається відсутність електронного підпису відповідача одноразовим ідентифікатором. Згідно з анкетою-заявою на кредит №1935861 від 22 лютого 2020 року, роздрукованою позивачем із сайту miloan.ua, в ній міститься інформація щодо суми кредиту, строку кредиту, ставки процентів, анкетних даних фізичної особи, що співпадають із відповідними даними відповідача, а також процес оформлення та розгляду заяви №1935861. Водночас встановлено, що у цьому письмовому доказі, що наданий позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, також, як і в кредитному договорі, відсутній електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором. Додаток №1 до кредитного договору №1935861 від 22 лютого 2020 року - Графік розрахунків - також не містить підпису позичальника [PERSON] (а.с.14). Таким чином, з копії кредитного договору, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що вказаний договір не містить підписів сторін, зокрема, і позичальника за формою, що відповідає вимогам\~Закону України «Про електронну комерцію». Встановлено, що кредитний договір №1935861 від 22 лютого 2020 року не містить електронного цифрового підпису, зокрема, у конкретному випадку відповідача або електронного підпису одноразовим ідентифікатором [PERSON] , який прийняв пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надісланий іншій стороні цього договору позикодавцю ТОВ «Мілоан». Вищевказане свідчить про відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів тому юридичному факту, що відповідач виявив волю на укладення кредитного договору, заборгованість за яким є предметом судового розгляду. Також, згідно умов кредитного договору №1935861 (пункт 2.1.) кредитні кошти надаються позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, однак реквізити такого карткового рахунку у наведеному пункті договору, або у пункті 10 договору, який містить реквізити сторін, чи інших пунктах кредитного договору або ж в анкеті-заяві відсутні. Відповідно до платіжного доручення №15626640 від 22 лютого 2020 року, платник ТОВ «Мілоан» через банк платника Приватбанк\~перерахував відповідачу на банківську картку «MASTERCARD» № [NUMBER] грошові кошти в сумі 11000 грн із призначенням платежу: Кредитні кошти від ТОВ Мілоан згідно договору №1935861 (а.с.15). Дослідивши вищевказане платіжне доручення, суд зазначає, що воно не відповідає критеріям належності та достовірності, яким повинні відповідати засоби доказування у цивільному процесі, з огляду на таке. Відповідно до ч.1\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»\~підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до ч.2\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Відповідно до підпункту 14 пункту 3 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 №75 (далі - Положення №75), первинний документ - документ, який містить відомості про операцію. Пунктами 43, 48, 51, 52 Положення №75 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг. У первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження). Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі. Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку. Однак надане суду платіжне доручення не містить жодних реквізитів банківської установи про день та час вчинення такої банківської операції. Повно та всебічно дослідивши копію платіжного доручення №15626640 від 22 лютого 2020 року, встановлено, що на підставі вказаного документа не можна встановити дійсні обставини справи щодо перерахунку ТОВ «Мілоан» відповідачу грошових коштів як кредитних в сумі 11000 грн, оскільки платіжне доручення не містить таких обов`язкових реквізитів первинного документа як: найменування банку, від імені якого складений документ, посаду особи, відповідальної за здійснення операції та правильність її оформлення (у платіжному дорученні відсутній підпис працівника банку, відповідального за здійснення операції, а також штамп (печатка) відповідної банківської установи про проведення банком означеної операції) та особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції (будь-яких підписів, в тому числі електронних цифрових, платіжне доручення не містить). Суд також звертає увагу на те, що у дослідженому платіжному дорученні №15626640 від 22 лютого 2020 року відсутній код банку отримувача, а також рахунок отримувача. Натомість, замість означених обов`язкових реквізитів для здійснення відповідної банківської операції, у платіжному дорученні зазначено відповідно «MASTERCARD» та №516874*49, а також має містити усі відкриті цифри (номер рахунку), а не їх частину), що є об`єктивною перешкодою для здійснення будь-якою банківською установою такої грошової операції. Крім того, ані кредитний договір, ані графік розрахунків як додаток до нього, не містять реквізитів банківського рахунку, на який ТОВ «Мілоан» мало перерахувати кредитні кошти в сумі 11000 грн відповідачу, зокрема, і того, що зазначений у платіжному дорученні №15626640. Також не надано жодних доказів, що банківська картка «MASTERCARD» № [NUMBER] *49 належить відповідачу. Отже, додане до позовної заяви платіжне доручення, що завірене лише підписом уповноваженої особи і печаткою ТОВ «Мілоан», із зазначенням неповного номера банківської картки, належність якої не встановлено, не є належним і достовірним доказом надання відповідачу кредитних коштів на виконання умов саме кредитного договору. Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити повністю. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed