Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

31.03.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в особі представника Мих В.О. звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 103757330 від 31.10.2023 в розмірі 43 536,00 грн, а також судового збору в сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.10.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 103757330, відповідно до якого відповідачці надано кредит в сумі 12 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені договором. Первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачці кредит шляхом перерахування коштів, тоді як відповідачка порушила умови договору та не повернула кредитні кошти в строк передбачений договором та відповідно до Графіку сплати кредитних коштів, що є Додатком № 1 до кредитного договору. 28.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т, за яким ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в томі числі за кредитним договором № 103757330 від 31.10.2023 до боржника [PERSON] відповідно до реєстру боржників. Розрахунок заборгованості за кредитним договором № 103757330 від 31.10.2023 був виконаний первісним кредитором ТОВ «Мілоан». Станом на дату подання позовної заяви заборгованість становить 43 536,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 12 000,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками - 30 336,00 грн; прострочена заборгованість за комісією - 1 200,00 грн. Справа надійшла до суду 15.05.2025 відповідно до ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2025 про передачу матеріалів справи за підсудністю. Ухвалою суду від 20.05.2025 справу прийнято до провадження та постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Одночасно сторонам було роз`яснено, що за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Поштове відправлення на ім`я відповідачки [PERSON] з копією ухвали про відкриття провадження надіслане за адресою зареєстрованого місця проживання, наведеною у позовній заяві та згідно даних ЄДДР, повернулося до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка належним чином повідомлена про розгляд даної справи. Відповідачка своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалась. Будь-яких клопотань на адресу суду від неї не надходило. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Статтями 76-79 ЦПК України врегульовано, що доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 31.10.2023 [PERSON] шляхом реєстрації через особистий електронний кабінет, що створений в ІТС на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан», подала заяву на отримання кредиту (анкету-заяву) № 103757330, в якій містяться: відомості про особу позичальника, сума кредиту 12 000,00 грн, строк на який надається кредит - 15 днів; дата повернення кредиту: 15.11.2023; загальна сума до повернення (сукупна вартість кредиту) - 16 170,00 грн, до якої включено: 12 000,00 грн - сума кредиту; 1 200,00 грн - комісія за надання кредиту, що нараховується одноразово за ставкою 10,00 % від суми кредиту за договором; 2 970,00 грн - проценти за ставкою 1,65 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. В анкеті-заяві наявна таблиця, яка відображає процес оформлення та розгляду заяви позичальника № 103757330 в ІТС товариства. По заяві позичальника № 103757330 кредитодавцем прийнято рішення 31.10.2023 про погодження умов кредитування. З довідки ТОВ «Мілоан» встановлено, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з якою укладено договір № 103757330 від 31.10.2023, ідентифікована Товариством. Акцепт договору позичальником здійснено підписанням аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора: 239881, який 31.10.2023 16:30:33 відправлено позичальнику на номер телефону [NUMBER] . 31.10.2023 16:30 був підписаний договір про споживчий кредит № 103757330 у формі електронного документу між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , текст якого направлений кредитодавцем в електронний кабінет позичальника. Аналізуючи зміст договору, судом встановлено наступне. За змістом кредитного договору сторони погодили такі основні умови: сума кредиту 12000,00 грн (п. 1.2); строк надання кредиту 105 днів з 31.10.2023, що складається з пільгового та поточного періодів (п. 1.3); пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 15.11.2023 (п. 1.3.1); поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 13.02.2024 (п. 1.3.2); термін повернення кредиту, сплати комісії та процентів в рекомендовану дату платежу 15.11.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 13.02.2024 (п. 1.4); комісія за надання кредиту: 12 000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1); проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 1,65 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2); проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2). Пунктом 1.6 Договору сторони погодили тип процентної ставки ? фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2, 2.3 цього договору, якими погоджено умови сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом, а також пролонгація строку кредитування на пільгових умовах та на стандартних (базових) умовах. Згідно з п. 2.4.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, передбаченого п. 1.4 договору. Пунктом 3.2.6 договору передбачено право кредитодавця відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати свої права за цим договором на користь третіх осіб у будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. Аналогічні відомості містить Паспорт споживчого кредиту № 4618667. За змістом п. 2.1 договору кредит надається позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок з використанням карти [NUMBER]. З платіжного доручення № 75582390 від 31.10.2023 встановлено, що TOB «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало перерахувавши 31.10.2023 позичальнику [PERSON] відповідно до договору № 103757330 кредитні кошти у розмірі 12 000,00 грн на картку VISA [NUMBER]. 28.02.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т, за умовами якого та відповідно до Витягу з Додатку до вказаного договору (Реєстру боржників) ТОВ «Мілоан» відступило за плату, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] за договором № 103757330 від 31.10.2023 на загальну суму боргу 43 536,00 грн, з яких: 12 000,00 грн - заборгованість за кредитом; 1 200,00 грн - комісія; 30 336,00 грн - відсотки. На підтвердження суми кредитної заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідачки, до позовної заяви долучено складений ТОВ «Мілоан» розрахунок заборгованості за договором № 103757330 у відношенні [PERSON] за період з 31.10.2023 по 13.02.2024. Судом встановлено, що між сторонами існує спір, що виник з договірних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування». За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»; 2) електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ст. 3 цього Закону підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір (офертою) є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться. За змістом ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (акцептом), якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно положень ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксована або змінювана. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Письмовими матеріалами доведено, що 31.10.2023 між кредитодавцем ТОВ «Мілоан» та позичальником [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 103757330 у формі електронного документу, який направлено позичальнику в особистий кабінет, створений в ІТС товариства після надання відповіді про прийняття пропозиції та підписання заявки на кредит з використання аналогу ЕЦП одноразовим ідентифікатором. Позичальник ознайомилась з істотними (основними) умовами кредитного договору, прийняла їх та подала анкету-заяву на кредит № 103757330 від 31.10.2023. Кредитодавець на підставі заяви [PERSON] прийняв рішення про надання кредиту в сумі 12 000,00 грн із пільговим періодом 15 днів зі сплатою процентів, що нараховуються за кожен день строку користування кредитом за ставкою 1,65 % від суми кредиту (п. 1.5.2) та поточним періодом 90 днів зі сплатою процентів, що нараховуються за кожен день строку користування кредитом за ставкою 3,50 % від суми кредиту (п. 1.5.3). Також п. 1.5.1 договору передбачена сплата комісії за надання кредиту (одноразово) в розмірі 10,00 % від суми кредиту що становить 1 200,00 грн. Сторони погодили порядок та строки нарахування процентів за користування кредитом, особливості яких визначені п. 2.2, 2.3 Договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що встановлено ч. 1 ст. 628 ЦК України, та в свою чергу було дотримано сторонами договору. Укладення кредитного договору на визначених у ньому умовах є результатом вільного волевиявлення відповідачки [PERSON] , з врахуванням, що вона розуміла, що дані умови договору є зручними для неї на ринку фінансових послуг в мережі інтернет. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Таким чином, умови кредитного договору не суперечать нормам чинного законодавства України та погоджені сторонами договору відповідно до ст. 6, 536, 611, 626-628, 1046, 1048, 1054, 10561 ЦК України щодо свободи договору, визначення сторонами його умов, вибору конрагента, тощо. Суд проаналізувавши розрахунок заборгованості на відповідність умовам кредитного договору, встановив, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачкою умов кредитного договору та утворення у зв`язку із цим заборгованості за кредитом, що підтверджено розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що станом на 13.02.2024 заборгованість за кредитом становить 43 536,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 12000,00 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 30 336,00 грн; заборгованість по комісії за надання кредиту - 1 200,00 грн. 28.02.2024 ТОВ «Мілоан» відступило позивачу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором відступлення прав вимог № 105-МЛ/Т за плату право вимоги до боржника [PERSON] відповідно до реєстру прав вимог. Сума грошової вимоги до позичальника [PERSON] визначена кредитодавцем ТОВ «Мілоан». Судом встановлено, що відповідачка взяті не себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, грошові кошти та нараховані проценти за користування позикою, а також комісію не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за зобов`язанням, яка складається із суми основного боргу у розмірі 12 000,00 грн; нарахованих процентів в сумі 30 336,00 грн; суми заборгованості за нарахованою комісією в сумі 1 200,00 грн, а отже, сума заборгованості в загальному розмірі 43 536,00 грн є доведеною та підлягає до стягнення. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи, що відповідачкою не було належним чином виконано умови вищезазначеного кредитного договору, суд доходить висновку про задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду. За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір 2 422,40 грн, у розмірі визначеному у ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується банківською квитанцією. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved