Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

15.04.2025 до Вінницького міського суду Вінницької області за підсудністю від Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області надійшла цивільна справа №130/750/25 за позовом ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ», в особі представника Ланового Є. М., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК\~«ПІНГ-ПОНГ» заборгованість за кредитним договором № 1007700 від 30.01.2020 у розмірі 17 784, 00 грн, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422, 40 грн та витрати на правничу допомогу у розмір 6 000, 00 грн. Позов мотивований тим, що 30.01.2020 між відповідачем та ТОВ «МІЛОАН» було укладено кредитний договір № 1007700, шляхом подання заявки у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті товариства та введенням одноразового ідентифікатора, яким відповідач підтвердив прийняття умов зазначеного кредитного договору, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 7\~800, 00 грн, які були перераховані відповідачу. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання. 20.08.2020 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №02/08, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступає ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 24.01.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до договору факторингу, ТОВ «ФК» «ПІНГ-ПОНГ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 1007700 від 30.01.2020. Згідно з додатком №1 до договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» становить 17 784, 00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7 020, 00 грн, заборгованість за відсотками становить 9 828, 00 грн, заборгованість за комісією 936, 00 грн. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 1007700 від 30.01.2020 у розмірі 17 784, 00 грн, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422, 40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмір 6 000, 00 грн. У додатку до позовної заяви позивачем надано докази про направлення відповідачу 06.11.2024 копії позовної заяви з додатками (а. с. 38-38 зворот). Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 15.04.2025 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 16.04.2025. 23.04.2025 на запит суду від Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради надійшла Інформаційна довідка з Реєстру Вінницької міської територіальної громади про реєстрацію місця проживання особи вих. №14243 від 21.04.2025 (а. с. 66-67). Ухвалою суду від 25.04.2025 позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 69). Копія ухвали суду двічі направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 19.05.2025 та 05.06.2025 (а. с. 71-72, 73-74). Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, листи, що повернулися з відміткою в довідці поштового відділення про причину повернення : "за закінченням терміну зберігання" - є належно врученими. Суд розцінює відповідача як такого, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом. Відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, інші заяви та клопотання від відповідача також не надходили. В позовній заяві представник позивача вказує, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що позивач в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 22.07.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про зміну назви позивача, в якій вказано, що відповідно до наказу №70-к від 01.07.2025 на виконання рішення єдиного учасника ТОВ «ФК «ПІНГ ПОНГ» №1778 від 01.07.2025 перейменовано з 01.07.2025 ТОВ «ФК «ПІНГ ПОНГ» на ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» (а. с. 75). Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а саме правовідносини, що виникають на підставі укладеного кредитного договору та договору факторингу, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Законів України «Про електронну комерцію» та «Про споживче кредитування». Судом встановлено, що 30.01.2020 між відповідачем та ТОВ «МІЛОАН» було укладено кредитний договір №1007700 (а. с. 21 23), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 7\~800, 00 грн, строком на 27 днів з 30.01.2020, зі сплатою відсотків. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 26.02.2020. Комісія за надання кредиту: 936, 00 грн, яка нараховується за ставкою 12 % від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 3\~159, 00 грн в грошовому виразі, які нараховуються за ставкою 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована (п. 1.5.2 договору). П. 1.6. договору передбачено, що стандартна базова процентна ставка за користування кредитом становить 1, 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені в п. 2.2.3. П. 2.2.3. передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів проценти нараховуються за базовою ставкою 1, 5% протягом 60 днів після чого нарахування процентів може бути зупинено або припинено товариством в односторонньому поряядку. Підпунктом 2.3. договору передбачена пролонгація. Позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на продовження користування/повернення кредиту на тих самих умовах на певну кількість днів доступну у пропозиції відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за продовження кредиту та певну частину заборгованості по кредиту. Можливі строки продовження та максимальні ставки комісії за продовження кредиту: строк продовження 3 дні максимальний розмір комісії , відсоток від поточного залишку кредиту 3%, 7 днів 5%, 15 днів 10%. З Анкети-заяви на кредит №1007700 вбачається, що позичальником узгоджувались вище зазначені умови кредитування та надана особиста інформація (а. с. 13). З графіку розрахунків, який є Додатком №1 до кредитного договору №1007700 від 30.01.2020 вбачається, що дата платежу 28.02.2020, кредит 7 800, 00 грн, комісія за надання кредиту 936, 00 грн, проценти 3\~159, 00 грн, разом 11\~859, 00 грн (а. с. 24). На підставі платіжного доручення №14546402 від 30.01.2020 відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 7\~800, 00 грн (а. с. 37). 20.08.2020 між ТОВ "МІЛОАН" і ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" було укладено договір факторингу № 02/08, відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" право вимоги до боржників за кредитними договорами, відповідно до реєстру боржників, який ТОВ "МІЛОАН" зобов`язався надати новому кредитору ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" протягом 10 робочих днів з моменту підписання цього договору відступлення прав вимоги (а. с. 25-28). Виконання фактором обов`язку з оплати переданого права вимоги підтверджується платіжними інструкціями № 5 від 03.01.2021, №3 від 08.04.2021, №2 від 08.04.2021, №1 від 08.04.2021, №5 від 23.04.2021, №2 від 05.10.2020 (а. с. 41-43, 43 зворот, 44). Згідно витягу з додатку до договору факторингу № 02/08, сформованого 26.02.2025, залишок боргу на момент відступлення права вимоги до [PERSON] , становить 17 784, 00 грн, який складається із суми заборгованості за тілом 7\~020, 00 грн, суми заборгованості за відсотками 9\~828, 00 грн, суми заборгованості за комісією 936, 00 грн (а.с.11). 24.01.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПІНГ ПОНГ» укладено договір факторингу №1/15, за умовами якого, фактор зобов`язувався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, до боржників, зазначених у відповідних реєстрах права вимоги (а.с.32-34). Виконання фактором обов`язку за договором факторингу підтверджується листом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» вих. №1/15 від 13.11.2024 (а. с. 44). Згідно витягу з додатку до договору факторингу №1/15 від 24.01.2022, залишок боргу на момент відступлення права вимоги до [PERSON] , становить 17 784, 00 грн (а.с.10). З відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №1007700, укладеним [PERSON] , наданої ТОВ «МІЛОАН», вбачається, надання кредиту 30.01.2020 в сумі 7\~800, 00 грн, борг по тілу кредиту становить 7\~020, 00 грн, борг по відсоткам 9\~828, 00 грн, борг по комісії 936, 00 грн (а. с. 15-16). Позивачем надана суду досудова вимога вих. №1007700 від 02.11.2024, яка направлена адвокатом Білецьким Б. М. відповідачу, в якій повідомляється про зміну кредитора та про розмір заборгованості (а. с. 39). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту та договором факторингу. Статтею 204 ЦУ України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з частиною першою статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до статті 628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства Згідно статті 639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 указаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Суд керується нормами Закону України "Про електронну комерцію" в редакції чинній на час укладення первісним кредитором та відповідачем кредитного договору. Відповідно до статей 1054-1055\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі статтями 526, 530\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 536\~ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі статтею 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1077\~ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною першою статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що ТОВ «ПІНГ-ПОНГ» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по договору про споживчий кредит № 1007700 від 30.01.2020, укладеному між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . Також судом встановлено, що [PERSON] уклав зазначений кредитний договір, підписавши його електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, однак у порушення умов указаного договору не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту у розмірах та на умова, визначених укладеним договором в повному обсязі. Судом перевірений розрахунок заборгованості, виконаний первісним кредитором по відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №1007700, укладеним [PERSON] (а. с. 15 -16), з якого вбачається, що 30.01.2020 відповідачу був наданий кредит в сумі 7\~800, 00 грн та нарахована комісія за надання кредиту в сумі 936, 00 грн. Проценти за користування кредитом нараховані за період з 31.01.2020 по 26.02.2020 включно в сумі 117, 00 грн (1, 5%) щоденно згідно з п. 1.5.2. договору. 26.02.2020 позичальник сплатив комісію за пролонгацію в сумі 780, 00 грн, що становить 10% від суми поточного залишку кредиту, чим відповідно до п. 2.3. договору підтвердив продовження строку дії договору на 15 днів. В цей же день позичальником були сплачені проценти за користування кредитом в сумі 1\~228, 50 грн та тіла кредиту в сумі 780, 00 грн. Проценти за користування кредитом нараховані в період з 27.02.2020 по 11.05.2020 включно в сумі 105, 30 грн (1, 5%) щоденно згідно п. 1.5.2. та п. 1.6. договору. Нараховувалась пеня в сумі 702, 00 грн, яка була сторнована 23.03.2020. Борг по пені відсутній. Щодо строку нарахування процентів, суд звертає увагу, що проценти нараховані за 102 дні, що відповідає вище зазначеним умовам кредитного договору: 27 днів строк кредитного договору відповідно до п. 1.3., 15 днів строк на який пролонговано строк дії договору позичальником відповідно до п. 2.3. кредитного договору; 60 днів строк нарахування процентів відповідно до п. 2.2.3. кредитного договору. Суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, яким підтверджується, що заборгованість за тілом кредиту становить 7\~020 грн, заборгованість по відсоткам 9\~828, 00 грн. Щодо боргу по комісії суд зазначає таке. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, кредитним договором на законних підставах в п. 1.5.1. передбачена комісія за надання кредиту 939, 00 грн за ставкою 12% від суми кредиту одноразово. Відповідно до статей 12, 76-81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, судом установлено факт невиконання відповідачем узятих зобов`язань за кредитним договором, що у свою чергу порушує право позивача на виконання умов договору, повернення суми кредиту, сплати відсотків та комісії, а тому порушене право підлягає судовому захисту. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування того, що він електронним підписом підписував кредитний договір №1007700 від 30.01.2020, отримував кредитні кошти і користувався ними, а також щодо суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі не надав, обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання\~про стягнення\~витрат на\~правничу допомогу,\~суд керується\~таким.Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить надання професійної правничої допомоги. Згідно з ч. 2 ст.137\~цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до матеріалів справи судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 6 000,00 грн, які підтверджуються договором № 43657029 про надання правової допомоги від 01.11.2024, додатковою угодою №1007700 від 03.03.2025 до договору №43657029 про надання правової допомоги від 01.11.2025, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, актом №1007700 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 03.05.2025, Детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б. М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» щодо стягнення кредитної заборгованості, платіжною інструкцією №575 від 30.10.24 (а. с. 12, 17, 18-20, 36, 45). Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору № 43657029 про надання правової допомоги від 01.11.2024, укладеного між адвокатом Білецьким Б. М. та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ», предметом договору є юридична допомога (правнича допомога) в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами. З додаткової угоди №1007700 від 03.03.2025 вбачається, що сторони доповнили зазначений вище договір п.1.2., в якому передбачили, що адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] . З Детального опису та Акту №1007700 вбачається, що адвокат виконав такі роботи (надав послуги): правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ», час витрачений на виконання робіт 1, 5 год., вартість години -1\~500, 00 грн, загальна вартість робіт 2\~250, 00 грн; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, час витрачений на виконання робіт 3 год., вартість години -1\~000, 00 грн, загальна вартість робіт 3 000, 00 грн; формування додатків до позовної заяви (письмові докази), час витрачений на виконання робіт 1 год., вартість години - 750, 00 грн, загальна вартість робіт 750, 00 грн. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02.12.2020 у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19), від 03.02.2021 у справі №554/2586/16-ц (провадження №61-21197св19), від 17.02.2021 у справі №753/1203/18 (провадження №61-44217св18). Суд встановив, що заявлені витрати на правову допомогу пов`язані з розглядом цієї справи та на їх підтвердження надані належні докази. При визначенні пропорційності витрат суд бере до уваги ціну позову, обсяг і складність правових питань, що потребували правничої допомоги. З огляду на це суд дійшов висновку, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, не містила виняткових правових питань або значного обсягу доказів; є звичайним договірним спором без факторів, які могли б вплинути на репутацію сторін або викликати публічний інтерес; не потребувала значного обсягу процесуальних дій; розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін; в цій категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика; обсяг досліджених доказів є невеликим. У цій справі адвокат надав позивачу послуги, зокрема, зі складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором; розрахунок заборгованості адвокат не виконував. Відповідач не надав суду відзив та не заперечував факту наявності заборгованості, розрахунків, заявлених до стягнення. Суд звертає увагу, що в опис виконаних адвокатом робіт включена робота з формування додатків до позовної заяви, яка, на думку суду, не є правничою допомогою. Суд враховує незначну складність справи, наявність усталеної судової практики, те, що дії адвоката не вимагали значного обсягу юридичної роботи, не потребували вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складеної позовної заяви не є занадто значними. Крім того, адвокат не брав участь в судовому засіданні. Також суд зазначає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із ціною позову, бо становить майже 34% від заявленої ціни позову. Отже, суд вважає, що заявлена до відшкодування сума 6 000, 00 грн є надмірною. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3 000, 00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, відповідає складності справи та виконаній адвокатом роботі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. Оплата судового збору підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті від 10.03.2025 № 1007700 (а. с. 8).

Outcome: approved