Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

у лютому 2025 року до Солом`янського районного суду міста Києва звернувся Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» є балансоутримувачем гуртожитку [ADDRESS] , що підтверджується наказом Міністерства освіти і науки України від 13.02.2020 № 185 (копія додається), наказом КПІ ім. Ігоря Сікорського від 26.06.2023 № НГФ/97/2023. Наказом НТУУ «КПІ» № 4-85 від 03.09.2001 даному гуртожитку надано статус студентського гуртожитку для проживання одиноких студентів, аспірантів, докторантів НТУУ «КПІ». [PERSON] наказом № 2445-с від 18 серпня 2018 року була зарахована з 01 вересня 2018 року до КПІ ім. Ігоря Сікорського студенткою 1 курсу денної форми здобуття освіти першого (бакалаврського) рівня вищої освіти. 12 серпня 2021 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Угоду № 15-6S8V97UAD633 на проживання в гуртожитку Національного технічного університету України КПІ ім. Ігоря Сікорського на 2021/2022 навчальний рік. Відповідно до пункту 1.1 Договору, Позивач надає за встановленим порядком на строк передбачений пунктом 5.1 Відповідачу ліжко-місце в гуртожитку № 15 у кімнаті № 5-01 в порядку та на умовах оплати, визначених цим Договором. З урахуванням пункту 5.1 Договору, ліжко-місце в гуртожитку № 15 у кімнаті № 5-01 Відповідачу було надано по 30.06.2022. Згідно підпункту 3.1.2 пункту 3.1 Договору, Відповідач зобов`язаний сплачувати через банківські установи з дати поселення по дату виселення за проживання та комунальні послуги відповідно до діючого Положення про оплату, не менш ніж на місяць вперед до 10 числа поточного місяця. У випадку змін умов проживання, наприклад, вибуття чи вселення одного зі співмешканців тощо, вартість проживання змінюється пропорційно кількості студентів, що мешкають у кімнаті. Наказом ректора КПІ ім. Ігоря Сікорського № НУ/295/2021 від 28.12.2021 «Про умови оплати за проживання, експлуатаційно-господарські і комунальні послуги у студентських гуртожитках студмістечка Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» було затверджено Положення «Про оплату за проживання, комунальні послуги і експлуатаційно-господарські послуги у студентських гуртожитках Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» для всіх категорій мешканців». Відповідно до підпункту 1.4.1 пункту 1.4 Положення про оплату у гуртожитку блочного типу № 15 при площі кімнати більше 12 м2 студенти КПІ ім. Ігоря Сікорського - одинаки сплачують за проживання на місяць за ліжко-місце: при 4-х місному поселенні в кімнаті - 916 грн.; при 3-х місному поселенні в кімнаті - 1165 грн.; при 2-х місному поселенні в кімнаті - 1664 грн.; при 1-місному поселенні в кімнаті - 3160 грн. В період з 01.02.2022 по 30.06.2022 в кімнаті № 5-01 (площею більше 12 м2) гуртожитку № 15 мешкало чотири студенти. Відтак, за обумовлений період Відповідач повинен був сплачувати за проживання 916,00 грн. на місяць. В порушення умов укладеного Договору, оплату за проживання за період з 01.02.2022 по 30.06.2022 Відповідач не здійснив. Як наслідок, в останнього виникла заборгованість за проживання в розмірі 4580,00 грн. Крім того, Відповідач має заборгованість за електроенергію за період з 01.09.2021 по 31.01.2022 в розмірі 244,15 грн. Таким чином, заборгованість Відповідача загалом складає 4824,15 грн. (чотири тисячі вісімсот двадцять чотири гривні 15 копійок), що включає: 4580,00 грн. (заборгованість за проживання за період з 01.02.2022 по 30.06.2022) + 244,15 грн. (заборгованість за електроенергію за період з 01.09.2021 по 31.01.2022). Наказом № 1296-е від 28 червня 2022 року Відповідача було відраховано з КПІ ім. Ігоря Сікорського у зв`язку із завершенням навчання за освітньо-професійною програмою з 30.06.2022. Згідно Акту від 04.07.2022 Відповідач заборгованість за проживання не погасив та покинув гуртожиток без дотримання встановленої процедури виселення. З врахуванням вище викладеного просив стягнути зі [PERSON] на користь Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», заборгованість в розмірі 4824,15 грн. (чотири тисячі вісімсот двадцять чотири гривні 15 копійок) та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. 24 лютого 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на запити надійшла до суду 25 лютого 2025 року. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 27 лютого 2025 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 24 липня 2025 року до суду надійшла заява у якій представник просив розгляд справи здійснити за його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за його зареєстрованим місцем проживання, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України; повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Заяв та / або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З урахуванням викладеного, ст. ст. 128 - 131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства. Судом встановлено, що наказом декана Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» №2445-с від 18 серпня 2018 року про зарахування на навчання, [PERSON] зараховано з 01 вересня 2018 року студенткою 1 курсу денної форми здобуття першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, за спеціальністю 035 Філологія (а.с. 15). 12 серпня 2021 року між позивачем та відповідачем було укладеного угоду №15-658V97UAD633 на проживання в гуртожитку Національного технічного університету України КПІ імені Ігоря Сікорського на 2021/2022 навчальний рік, відповідно до якої передбачено що Позивач надає за встановленим порядком на строк передбачений пунктом 5.1 мешканцю ліжко-місце в гуртожитку № 15 у кімнаті № 5-01 в порядку та на умовах оплати, визначених цим Договором (п. 1.1 Угоди) (а.с. 16). Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом навчального року відповідно до графіку навчального процесу (п. 5.1 Угоди) (а.с. 17). Як вбачається з п. 3.1.2 Угоди, Відповідач зобов`язаний сплачувати через банківські установи з дати поселення по дату виселення за проживання та комунальні послуги відповідно до діючого Положення про оплату, не менш ніж на місяць вперед до 10 числа поточного місяця. У випадку змін умов проживання, наприклад, вибуття чи вселення одного зі співмешканців тощо, вартість проживання змінюється пропорційно кількості студентів, що мешкають у кімнаті (а.с. 16). За невиконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (п. 6.1 Угоди) (а.с. 17). Відповідно до акту приймання-передачі від 12 серпня 2021 року (додаток №1 до Угоди на проживання в гуртожитку) КПІ ім. Ігоря Сікорського передало, а мешканець гуртожитку [PERSON] прийняла визначене в акті майно (а.с. 18). Згідно ордеру 15-6S8V97UAD633, [PERSON] займає кімнату № 5-01 в гуртожитку № 15 за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Відповідно до наказу №185 від 13.02.2020 року, балансоутримувачем гуртожитку № 15 літ. А за адресою: [ADDRESS] , є Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» (а.с. 8-12). Наказом ректора Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» № 4-85 від 03.09.2001 року цьому гуртожитку надано статус студентського гуртожитку для проживання сімейних студентів, аспірантів, докторантів (а.с. 14). Наказом ректора Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» змінено назву об`єктів державної власності, які закріплені на правах повного господарського відання, а саме з вулиці Металістів на вулицю Михайла Брайчевського (а.с. 13). Відповідно до довідки №0700/1310 від 16 грудня 2024 року, виданої заступником директора студмістечка [PERSON] , в період з 01 лютого 2022 року по 30 червня 2022 року в кімнаті № 5-01, мешкало чотири студенти (а.с. 36). Положенням про оплату за проживання, комунальні послуги і експлуатаційно-господарські послуги у студентських гуртожитках Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» для всіх категорій мешканців, затвердженим наказом ректора №НУ/295/2021 від 28 грудня 2021 року, визначено розмір оплати за проживання у студентських гуртожитках (а.с. 22-35). Так, пунктом 1.4 Положення визначено, що у гуртожитках блочного типу №5, 15, 16, 18, 19, 20, студенти КПІ ім. Ігоря Сікорського - одинаки сплачують за проживання на місяць за ліжко-місце: при 4-хмісному поселенні в кімнаті 961 грн. Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості, відповідачка має заборгованість за проживання та комунальні послуги за період з 01 лютого 2022 року по 30 червня 2022 року в розмірі 4580,00 грн., і додатково за спожиту електроенергію за період з 01 вересня 2021 року по 31 січня 2022 року в розмірі 244,15 грн., що разом становить 4824 грн. 15 коп. Відповідно до частини 3 статті 326 ЦК України, управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами. Згідно з абзацом першим частини другої статті 70 Закону України «Про вищу освіту» від № 1556-VII від 01.07.2014, майно закріплюється за державним або комунальним закладом вищої освіти на праві господарського відання і не може бути предметом застави, а також не підлягає вилученню або передачі у власність юридичним і фізичним особам без згоди засновників закладу вищої освіти та вищого колегіального органу самоврядування закладу вищої освіти, крім випадків, передбачених законодавством. Особи, які навчаються у закладах вищої освіти, мають право на забезпечення гуртожитком та цілодобовим доступом до нього на строк навчання у порядку, встановленому законодавством (пункт 8 частини першої статті 62 Закону України «Про вищу освіту»). Статтею 61 ЖК України передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно з частиною першою статті 127 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Таким чином встановлено що відповідач з 12 серпня 2021 року по 30 червня 2022 року проживала в гуртожитку №15 Національного технічного університету України «КПІ імені Ігоря Сікорського» на умовах, визначених укладеною між сторонами угодою та відповідно до Положення про оплату за проживання, комунальні та експлуатаційно-господарські послуги. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. У порушення умов укладеної угоди відповідачка не здійснила оплату за проживання, комунальні послуги та спожиту електроенергію, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 4824,15 грн. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач відзиву щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, обставини, зазначені у позовній заяві не спростував. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з [PERSON] , підлягає стягненню на користь Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» заборгованість за проживання та комунальні послуги в гуртожитку №15 за період з 01 лютого 2022 року по 30 червня 2022 року в розмірі 4580,00 грн., і додатково за спожиту електроенергію за період з 01 вересня 2021 року по 31 січня 2022 року в розмірі 244,15 грн., що разом становить 4824 грн. 15 коп. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп. Оскільки, за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості в повному обсязі, то на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у вказаному вище розмірі.

Outcome: approved