Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

Представник позивача адвокат Єлісєєв Д.О. 31.03.2025 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого 24.01.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 10. Після розірвання шлюбу не змінювати прізвище, залишивши прізвище « [PERSON] ». Питання стягнення з відповідача сплачених судових витрат в позові не ставиться. Позивач посилається на те, що 24.01.2015 сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO] . Про розподіл майна спору немає. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи на неможливість його збереження та її право на розірвання шлюбу. Позовна заява надійшла до суду 10.04.2025 та була передана для розгляду судді Реві О.І., який ухвалою від 15.04.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 03.06.2025 суддя [PERSON] звільнений у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №1173/0/15-25 від 03.06.2025. Згідно протоколу за результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи від 16.07.2025 головуючим у даній справі визначено суддю Опанасюка І.О. За правилом ч. 12 ст. 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження. Також, згідно зі статтею 213 ЦПК, справа розглядається одним і тим самим складом суду.\~Якщо суддю замінено під час судового розгляду, справа розглядається спочатку, за винятком випадків, передбачених законом. Приймаючи справу №373/957/25 до свого провадження було визнано за недоцільне змінювати вид провадження обраний суддею Ревою О.І, зокрема того, що дана справа є справою незначної складності. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Відповідач до суду не прибув.\~ Копію ухвали\~про відкриття\~провадження в\~справі та\~копію позовної\~заяви з\~додатками,\~отримана відповідачем 23.04.2025, що підтверджується\~повідомленням Укрпошти про вручення поштового відправлення.\~Відзиву на\~позов до суду не надано,\~а тому\~суд вирішує \~спір за \~наявними матеріалами \~справи, \~відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~191\~ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 24.01.2015 сторони зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі сторони мають дитину [PERSON] [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.09.2016, де батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог абз. 3 п.3 Постанови ПВС України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Як слідує із ст. ст. 3, 24 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 статі 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст. ст. 104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи чітку позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу, відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в силу ст. 141 ЦПК України. Одночасно із цим, вимога про стягнення судового збору з відповідача на користь позивача в позовній заяві не заявлена. Формування змісту та обсягу заявлених позовних вимог є диспозитивним правом позивача. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 13 ЦПК України яка закріплює, що суд розглядає справу в межах вимог заявлених особою, і вирішує залишити судові витрати за позивачем, відповідно до його вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 24, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved