Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

Позивач АТ «Перший Український Міжнародний Банк», 11 листопада 2024 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за укладеними між ними кредитними договорами в сумі 64665 грн 56 коп, а саме: за кредитним договором №2001917894001 від 08 липня 2021 року за яким позичальнику видано кредит у сумі 10000 грн та заборгованість за яким становить 15414 грн 11 коп., з яких 9396 грн 16 коп.- заборгованість за кредитом, 6017 грн 95 коп заборгованість за процентами; за кредитним договором №1001971594901 від 13 вересня 2021 року за яким позичальнику видано кредит в сумі 30100 грн та заборгованість за яким становить 49251 грн 45 коп, з яких 26230 грн 40 коп.-заборгованість за кредитом; 6 грн 70 коп. - заборгованість за процентами; 23014 грн 35 коп. заборгованість за комісією. Вказана заборгованість виникла за станом на 09 вересня 2025 року, відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Представник відповідача - адвокат Усатенко В.В., 22 листопада 2025 року до суду подав відзив на позовну заяву, в якому виклавши свої доводи, просив відмовити в задоволенні позову, вказав, що позивач пред`являючи до відповідача вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №2001917894001 від 08 липня 2021 року, крім заборгованості за основним боргом, просить стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами за період з 30 серпня 2021 року по 28 лютого 2023 року у розмірі 6017 грн 95 коп. Разом з тим, відповідно до умов вказаного договору, кредит надано на 12 місяців, тобто до 08 липня 2022 року. Відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами відображена у розрахунку станом на 30 червня 2022 року у розмірі 3022 грн 79 коп., а не 6017 грн 95 коп., як зазначено у позові. Крім того, представник відповідача вважає, що кредитний договір №1001971594901 від 13 вересня 2021 року щодо встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості за надання банком під час користування кредитом клієнту послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб є нікчемним. Так, у цьому кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Також представником відповідача, 22 листопада 2024 року подано до суду зустрічну позовну заяву, в якій відповідач просив: визнати недійсним кредитний договір №1001971594901 від 13 вересня 2021 в частині сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості за надання банком під час користування кредитом клієнту послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; зобов`язати АТ «Перший Український Міжнародний Банк», здійснити перерахунок графіку щомісячних платежів за кредитним договором №1001971594901 від 13 вересня 2021 року без врахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості з огляду на нікчемність цього договору, в частині встановлення плати, відповідно до графіку щомісячних платежів за кредитом як «комісія за обслуговування кредитної заборгованості» за надання банком під час користування кредитом клієнту послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Вказував, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності ЗУ «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в розділі 4 «Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки» кредитного договору (колонка 8 графіка). Розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування складає з 18 вересня 2019 по 18 грудня 2020 року 4336 грн 07 коп; з 18 січня 2021 по 18 березня 2022 року 3613 грн 39 коп; з 18 квітня 2022 по 18 червня 2023 року 2168 грн 03 коп.; з 18 липня 2023 по 18 вересня 2024 року 1336 грн 95 коп. При цьому, в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). З викладеного видно, що кредитний договір №1001971594901 від 13 вересня 2021 року щодо стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості за надання банком під час користування кредитом клієнту послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором, графіком платежів та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб є нікчемним. У порядку застосування наслідків нікчемності правочину необхідно здійснити перерахунок графіку щомісячних платежів за кредитним договором №1001971594901 від 13 вересня 2021 без врахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості. У порядку застосування наслідків недійсності правочину необхідно зобов`язати Акціонерне товариство «ПУМБ» здійснити перерахунок графіку щомісячних платежів за кредитним договором №1001971594901 від 13 вересня 2021 року без врахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості з огляду на нікчемність договору щодо встановлення плати, відповідно до графіку щомісячних платежів за кредитом як «комісія за обслуговування кредитної заборгованості» за надання банком під час користування кредитом клієнту послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Надалі, 14 липня 2025 року представником позивача подано до суду додаткові пояснення у справі, в яких вказано, що відповідач заявлені до нього АТ «ПУМБ» позовні вимоги визнає частково. Не заперечує, що 08 липня 2021 року між ним та банком укладено кредитний договір №2001917894001, за яким він отримав кредит у сумі 10000 грн 00 коп. строком на 12 місяців, тобто до 08 липня 2022 року. Зазначає, що у позовній заяві банк просить стягнути з нього: заборгованість за кредитом 9396 грн 16 коп, заборгованість за процентами 6017 грн 95 коп. Відповідно до розрахунків позивача він погасив частину кредиту у розмірі 5773 грн 55 коп, а тому заборгованість за кредитом становить 4226 грн 45 коп (10000,00 5773,55 = 4226,45). Тобто, позивач безпідставно просить стягнути 5169 грн 71 коп. (9396,16 4226,45 = 5169,71). Також у додаткових поясненях вказано, що 13 вересня 2021 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №1001971594901, за яким відповідач отримав кредит 30100 грн 00 коп. строком на 24 місяці, тобто до 13 вересня 2023 року. Банк просить стягнути з відповідача: заборгованість за кредитом 26230 грн 40 коп., заборгованість за процентами 6 грн 70 коп., заборгованість за комісією 23014 грн 35 коп. Згідно з кредитним договором розмір комісії становить 36047 грн 76 коп., а позивач зазначаючи, що заборгованість за комісією становить 23014 грн 35 коп, сам визнає сплату відповідачем комісії у розмірі 13033 грн 41 коп. Так як, договір в частині стягнення комісії є нікчемним, то розмір заборгованості за кредитом має бути зменшений на розмір сплаченої комісії, тобто 13196 грн 99 коп. (26230,4 13033,41 = 13196,99). Таким чином, відповідач визнає позов в частині стягнення: 1) за кредитним договором №2001917894001 від 08 липня 2021 року, заборгованість за кредитом 4226 грн 45 коп., заборгованість за процентами 3022 грн 79 коп. 2) за кредитним договором №1001971594901 від 13 вересня 2021 року: заборгованість за кредитом 13196 грн 99 коп., заборгованість за процентами 6 грн 70 коп, заборгованість за комісією 0 грн. Тобто, позов стороною відповідача не визнається щодо стягнення частини суми заборгованості за кредитом за кредитним договором №2001917894001 у розмірі 5169 грн 71 коп. (9396 грн 16 коп. - 4226 грн 45 коп. = 5169 грн 71 коп.) і процентів за цим кредитним договором у розмірі 2995 грн 16 коп. (6017,95 3022,79 = 2995,16) та в частині стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості за кредитним договором №1001971594901 у розмірі 23014 грн 35 коп. Крім того відповідач вважає, що розмір заборгованості за кредитом має бути зменшений на розмір сплаченої комісії - на 13033 грн 41 коп., а всього: 44212 грн 63 коп (2995,16 + 5169,71 + 23014,35 + 13033,41 грн. = 44 212,63). Окрім того, у додаткових поясненнях представник відповідача посилаючись на практику Верховного Суду, де зазначено, що якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину, просив суд залишити без розгляду вимогу зустрічного позову про визнання недійсним кредитного договору №1001971594901 від 13 вересня 2021 року в частині сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості за надання банком під час користування кредитом клієнту послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. У зв`язку з цим, ухвалою суду від 24 липня 2025 року позовна вимога зустрічного позову про визнання недійсним кредитного договору №1001971594901 від 13 вересня 2021 року в частині сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості за надання банком під час користування кредитом клієнту послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, залишена без розгляду. Таким чином остаточною вимогою зустрічного позову є - зобов`язання АТ «Перший Український Міжнародний Банк» здійснити перерахунок графіку щомісячних платежів за кредитним договором №1001971594901 від 13 вересня 2021 року без врахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості з огляду на нікчемність цього договору, в частині встановлення плати, відповідно до графіку щомісячних платежів за кредитом як «комісія за обслуговування кредитної заборгованості» за надання банком під час користування кредитом клієнту послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява, в якій він просив провести судове засідання без їх участі та вказав, що остаточні заперечення викладені в додаткових поясненнях. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що 08 липня 2021 року між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №2001917894001, шляхом підписання останнім заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Підписавши заяву на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 08 липня 2021 року, відповідач беззастережно підтвердив, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть йому бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку). У даній заяві відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку. Встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою кредитний ліміт у сумі 10000 грн. Розрахунковий день 30 число місяці. Платіжна дата 30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін або підстав для його скорочення у порядку визначеному ДКБО. Стандартна процентна ставка складає 47,88% річних, реальна процентна ставка складає 47,88% річних. Крім того, 08 липня 2021 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, в якому визначені основні умови кредитування, які узгоджується із умовами зазначеними у вказаній вище заяві на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ПУМБ» 08 липня 2021 року встановило на відкритий відповідачу банківський рахунок кредитний ліміт в сумі 10000 грн, що вбачається з довідки про збільшення кредитного ліміту. Виписка по особовому рахунку [PERSON] за період з 13 вересня 2021 року по 09 вересня 2024 року також свідчить про встановлення 08 липня 2021 року кредитного ліміту в сумі 10000 грн на кредитну картку відповідача, а також про те, що він активно користувався кредитними коштами та здійснював погашення заборгованості. Відомостей про те, що відповідачу в подальшому збільшувався кредитний ліміт вказана довідка не містить. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №2001917894001 вбачається, що заборгованість [PERSON] перед банком за цим кредитним договором на 09 вересня 2024 року становить 15414 грн 11 коп., з яких 9396 грн 16 коп.- залишок непогашеної суми кредиту, 6017 грн 95 коп залишок непогашеної суми за процентами. При цьому, зі вказаного розрахунку вбачається, що позивачем на виконання взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором погашено кредитну заборгованість (використане тіло) на суму 5773 грн 55 коп. Також позивачем сплачувались відсотки нараховані за користування кредитом. Крім того, між Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" та відповідачем [PERSON] 13 вересня 2021 року укладено кредитний договір №1001971594901, у вигляді підписання відповідачем заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредиту. Підписавши вказану заяву, відповідач беззастережно підтвердив, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть йому бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку). У даній заяві відповідач просив надати йому споживчий кредит на наступних умовах: цільове призначення: а) загальні споживчі цілі; б) сплата разової комісії банку; сума 30100 грн, разова комісія - 0,00 грн; строк 24 місяці; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 4,99 %; розмір процентної ставки - 0,01 % річних; разова комісія - 0,00% від суми кредиту + 0,00 грн.; схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами);спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі - видача готівкою через касу банку; банківський переказ на рахунок, в АТ «ПУМБ», отримувач [PERSON] .. Відповідно до графіку платежів, що міститься у заяві: дата видачі кредиту/дата платежу - до 13 числа кожного календарного місяця, платіжні періоди з 13.09.2021 по 13.09.2023, усього 24 місяці. Чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період (грн) 2756,29 щомісяця та 2756,29 (останній платіж), усього 66150 грн 86 коп. Також передбачено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1501 грн 99 коп щомісяця, усього 36047 грн 76 коп. Факт отримання відповідачем кредиту в розмірі 30100 грн підтверджується платіжною інструкцією від 13 вересня 2021 року. З виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 13 вересня 2021 року по 09 вересня 2024 року вбачається як зарахування 13 вересня 2021 року кредитних коштів за договором №1001971594901 в сумі 30100 грн так і те, що останній активно користувався кредитними коштами та здійснював погашення заборгованості.\~ Згідно з розрахунком заборгованості, заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором №1001971594901, станом на 09 вересня 2024 року складає 49251 грн 45 коп, з яких 26230 грн 40 коп.- залишок непогашеної суми кредиту; 6 грн 70 коп. залишок непогашених процентів на дату розрахунку; 23014 грн 35 коп. залишок непогашеної комісії. До позовної заяви позивачем також долучено витяги з Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з «15» березня 2021 року). А також письмову вимогу (повідомлення) за вих.№КНО-44.2.2/555 від 09 вересня 2024 року адресовану відповідачу, в якій банк вимагав від останнього виконати зобов`язання перед Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитними договорами №2001917894001, №1001971594901, а саме: негайно погасити заборгованість в загальному розмірі 64665,56 UAH протягом 30 календарних днів з моменту отримання цього листа. Оскільки досудова вимога банку про погашення кредитної заборгованості позичальником добровільно задоволена не була, банк звернувся з цим позовом до суду для стягнення наявної кредитної заборгованості. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11\~ЦК України, зокрема, з договорів. Відповідно до частини першої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною першою статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ст.627 ЦК України, відповідно дост.6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами частини першої статті 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч.1, 2 ст.207\~ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1056-1\~ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст.1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За нормами статей 525, 526\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За статтею 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Отже, на підставі досліджених доказів судом встановлено і не заперечується стороною відповідача, що між відповідачем та АТ «Перший Український Міжнародний Банк» укладено кредитні договори №2001917894001 від 08 липня 2021 року, №1001971594901 від 13 вересня 2021 року, відповідно до першого з яких відповідачу встановлений кредитний ліміт в сумі 10000 грн 00 коп. на його кредитну картку та за другим перераховано на його рахунок кредитні кошти в сумі 30100 грн 00 коп., якими відповідач користувався, а також, що відповідач був обізнаний з умовами вказаних кредитних договорів, що відображені у підписаних останнім заявах на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, паспортах споживчого кредиту та Публічній пропозиції\~АТ «ПУМБ»\~на укладення\~договору комплексного\~банківського обслуговування\~фізичних осіб, а також неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення використаного тіла кредиту та нарахованих відсотків за цими кредитними договорами. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню нарахована станом на 09 вересня 2024 року заборгованість за кредитним договором №2001917894001 від 08 липня 2021 року в сумі 10244 грн. 40 коп., з яких: 4226 грн 45 коп.- заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 6017 грн 95 коп. - заборгованість по процентам. Так, заборгованість за кредитом (тіло кредиту) судом розрахована виходячи з суми встановленого кредитного ліміту (суми, яку фактично отримав у борг позичальник) 10000\~грн (а.с.43),\~оскільки доказів\~про подальше\~збільшення кредитного\~ліміту суду\~не надано,\~за мінусом\~вже внесених\~відповідачем сум\~на часткове\~погашення заборгованості\~за кредитом,\~всього на\~суму 5773\~грн 55\~коп.\~(10000-5773,71=4226,45).\~Заборгованість за\~процентами суд\~стягує у\~заявленій позивачем\~сумі,\~виходячи з\~того,\~що умовами\~кредитного договору\~передбачений розмір процентної ставки (стандартної, реальної) 47,88% річних та строк кредитування, з яким позивач погодився, а саме - 12 місяців з дня надання кредитного ліміту, зі спливом якого він продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. На момент укладання кредитного договору відповідач не звертався до банку з заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також із пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, зрештою з вимогою про розірвання кредитного договору, тим самим фактично погодився з усіма умовами договору. Він активно користувася наданими йому кредитними коштами, частково сплачував кредитну заборгованість, що додатково підтверджує прийняття ним усіх умов кредитного договору, у тому числі, умови про строк кредитування. У висновках, викладених в п.54 постанови від 28 березня 2018 у справі №444/9519/12 міститься правова позиція Великої Палати Верховного Суду, де зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.\~ Також суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №1001971594901 від 13 вересня 2021 року, в частині нарахованої заборгованості за кредитом (тілом) в сумі 26230 грн 40 коп. та за процентами в сумі 6 грн 70 коп. Разом з тим, суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредиту. Так, банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №1001971594901, просить, крім заборгованості за кредитом (тілом кредиту) та процентів, стягнути й заборгованість за комісією за обслуговування кредиту в сумі 23014 грн 35 коп. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України\~«Про захист\~прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» з набуттям чинності Закону України\~«Про споживче\~кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України\~«Про споживче\~кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49\~затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог\~Закону України «Про споживче кредитування»\~та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування»\~розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче\~кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові\~Верховного Суду\~від 31\~серпня 2022\~року у\~справі №\~202/5330/19\~зазначено,\~що «у\~кредитному договорі\~не зазначено\~перелік додаткових\~та супутніх\~банківських послуг\~кредитодавця та/або\~кредитного посередника,\~які пов`язані\~з отриманням,\~обслуговуванням і\~поверненням кредиту,\~які надаються\~позивачу та\~за які\~банком встановлена\~щомісячна комісія\~за обслуговування\~кредиту (розрахунково-касове\~обслуговування).\~При цьому\~до таких\~послуг не\~може бути\~віднесено щомісячне\~надання інформації\~про стан\~кредиту,\~яку споживач\~має право\~отримувати безоплатно\~згідно з\~частинами першою\~та другоюстатті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п.5.7.3 публічної пропозиції AT «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 15 березня 2021 року) комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному у заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у частині 5 розділу II цього договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів. Проте банк не надав належних та допустимих доказів того, що саме з цією редакцією публічної пропозиції AT «ПУМБ» був ознайомлений відповідач та погодився з нею, відтак відсутні підстави вважати, що сторони договору належним чином обумовили та визначили умови та порядок сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Пунктом 5 заяви №1001971594901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 4.99%. Необхідність внесення плати (комісії) за обслуговування кредиту передбачена в розділі «Графік платежів». Розмір такої комісії за кредитним договором №1001971594901 складає 1501 грн 99 коп щомісяця, усього за 24 місяці 36047 грн 76 коп. (а.с.15). Однак у цій заяві заяві №1001971594901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 13 вересня 2021 року не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, то положення пункту 5 заяви №1001971594901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 13 вересня 2021 року щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічних висновків у справі з подібними правовідносинами дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21. У пунктах 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі №916/3156/17 сформульовано висновки про те, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги і заперечення й вирішити спір по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення. Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі №910/3009/18, пункт 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19, пунктах 33.4.-33.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). У зв`язку з викладеним, відсутні підстави стягувати нараховану позивачем у даній справі заборгованість по комісії за обслуговування кредитної заборгованості на суму 23014 грн 35 коп. за кредитноим договором №1001971594901. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в сумі 23014 грн 35 коп. задоволенню не підлягають. Представник відповідач у додаткових поясненнях у справі вказав, що згідно з кредитним договором розмір комісії становить 36047 грн 76 коп, а позивач зазначаючи, що заборгованість за комісією становить 23014 грн 35 коп., сам визнає сплату відповідачем комісії у розмірі 13033 грн 41 коп. Так, як договір в частині стягнення комісії є нікчемним, то розмір заборгованості за кредитом (тілом кредиту) має бути зменшений на розмір сплаченої комісії, тобто 13196 грн 99 коп. (26230 грн 40 коп. - 13033 грн 41 коп.=13196 грн 99 коп.) Верховний Суд у постанові від 09 лютого 2024 у справі № 337/3703/22 зазначив «Оскільки відповідач нараховував, а позивач сплачував комісію за послуги, що супроводжують кредит, зокрема в частині встановленої у графіку платежів щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування із 24 вересня 2021 року до 24 січня 2022 року у загальному розмірі 30000 грн, вказана сума підлягає зарахуванню у рахунок інших обов`язкових платежів позивача за кредитним договором». Разом з цим, суду не надано належних та достатніх доказів, які б підтверджували сплату відповідачем комісії у зазаначеному представником відповідача розмірі, що унеможливлює вирішення питання щодо зменшення заборгованості за кредитом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Таким чином, вимоги первісного позову підлягають частковому задоволенню. А саме з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» суд стягує за кредитним договором №2001917894001 від 08 липня 2021 року заборгованість нараховану станом на 09 вересня 2024 року в сумі 10244 грн 40 коп., з яких: 4226 грн 45 коп.- заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 6017 грн 95 коп. - заборгованість по процентам. Також з [PERSON] на користь АТ "Перший Український Міжнародний Банк» суд стягує заборгованість за кредитним договором №1001971594901 в сумі 26237 грн 10 коп., яка виникла станом на 09 вересня 2025 року та складається із заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в сумі 26230 грн 40 коп. та заборгованості за процентами в сумі 6 грн 70 коп. В іншій частині позовні вимоги первісного позову, а саме щодо стягнення частини заборгованості за кредитом (тіло кредиту) нарахованої за кредитним договором №2001917894001 в сумі 5169 грн 71 коп. та щодо стягнення нарахованої заборгованості за комісією за кредитним договором №1001971594901 в сумі 23014 грн 35 коп. задоволенню не підлягають. Також суд, зважаючи на закінчення строку дії кредитного договору №1001971594901 та стягнення цим рішенням кредитної заборгованості за тілом кредиту, нарахованими процентами, встановлення нікчемності в силу закону пунктів правочину щодо нарахування і сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості, та відмову у зв`язку з цим в задоволенні позову про стягнення заборгованості за комісією, не вбачає\~підстав для\~задоволення зустрічного\~позову,\~оскільки на\~переконання суду\~заявлена в\~ньому вимога\~про зобов`язання\~АТ «Перший\~Український Міжнародний\~Банк»,\~здійснити перерахунок\~графіку щомісячних\~платежів за\~кредитним договором\~№1001971594901\~без врахування\~комісії за\~обслуговування кредитної\~заборгованості з\~огляду на\~нікчемність цього\~договору,\~в частині\~встановлення плати,\~відповідно до\~графіку щомісячних\~платежів за\~кредитом як\~«комісія за\~обслуговування кредитної\~заборгованості» за\~надання банком\~під час\~користування кредитом\~клієнту послуги\~з щомісячного\~обслуговування кредитної\~заборгованості,\~що визначені\~цим договором\~та договором\~комплексного банківського\~обслуговування фізичних\~осіб у даному випадку не призведе до реального відновлення порушених прав позивача. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.133 ЦПК України,\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи.\~До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу; Згідно зі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, відповідач просить стягнути з позивача на його користь витрати на правничу допомогу в сумі 15000 грн. На підтвердження надання відповідачу правничої допомоги та розміру понесених витрат на правничу допомогу суду надано ордер на надання правничої допомоги, договір про надання професійної правничої допомоги від 20 листопада 2024 роу, додаткову угоду від 13 липня 2025 року, де вазано, що розмір гонорару за надання професійної правничої допомоги адвокатом Усатенком В.Ю. в Знам`янському міськрайонному суді Кіровоградської області у справі №389/4069/24 є фіксованим і становить 15000 грн., квитанцію до прибуткового касового ордеру №152 від 13 липня 2025 року на суму15000 грн. Відповідно до ч.1-4 ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги . Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Питання доведеності розміру витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу неодноразово було предметом дослідження у Верховному Суді, зокрема у постановах від 29 жовтня 2020 року (справа №686/5064/20), від 05 березня 2021 року (справа №200/10801/19-а), від 16 березня 2021 року (справа №520/12065/19), постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року (справа №922/445/19), у яких сформульовано правовий висновок, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Таке правозастосування випливає з нової процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу. Згідно з висновком, сформованим Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), від 28.11.2002, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними. Враховуючи складність справи та виконані роботи, часткове задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що стягненню з позивача на користь відповідача підлягають судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень. Відповідно до положень ч.1\~ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1366 грн 47 коп. Так, ціна позову складає 64665 грн 56 коп, задовольняється позов на суму 36481 грн 50 коп., тобто на 56,41%. Позивач сплатив суму судового збору при подачі позову - 2422 грн 40 коп., тому пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1366 грн 47 коп. З огляду\~на те,\~що відповідач\~відповідно до\~ст.22\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, а отже судовий збір ним не сплачувався, та йому відмовлено в задоволенні зустрічного позову, судовий збір за зустрічним позовом суд відносить на рахунок держави.

Outcome: partial