Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

У травні 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 59000 грн заборгованості за кредитним договором від 11 листопада 2023 року за №1300-9193, укладеному між сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем в електронному вигляді. Вказана заборгованість складається із\~11600\~грн\~ простроченої заборгованості за кредитом та 47400 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Згідно умов договору про відкриття кредитної лінії №1300-9193, підписаного відповідачем із застосуванням одноразового ідентифікатора А1091, сума кредиту складає 12600 грн, строк кредиту 300 днів, базовий період-14 днів, стандартна процентна ставка-1,50% в день, знижена процентна ставка - 1,20%. Позивач\~ свої зобов`язання перед відповідачем виконав та надав кредит в сумі 12600 грн шляхом зарахування кредитних коштів на вказану відповідачем платіжну картку. Відповідно до Програми лояльності ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було застосовано часткове списання заборгованості за\~нарахованими комісією та процентами,\~які нараховані\~в межах\~строку кредитування,\~у сумі\~7660\~грн 80 коп (при нарахованих 54938 грн 60 коп заборгованості за нарахованими процентами та 122 грн 20 коп заборгованості за комісією),\~у зв`язку\~з чим\~позивач просить\~стягнути не повну суму заборгованості за кредитним договором, а саме заборгованість за нарахованими процентами становить\~47400 грн. Станом на\~04 квітня 2025\~року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, в зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 59000 грн. Представник позивача Дідиченко Д.Г. просить позов задовольнити, судовий розгляд просить провести в порядку спрощеного позовного провадження, директор ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Резуєв Є.В. просить розглянути справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Згідно з ст.ст.19, 274\~ЦПК\~України дана\~справа,\~яка є\~малозначною,\~підлягає розгляду\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження без повідомлення сторін, про що заперечення відсутні. Станом на\~час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , на вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову, відповідачем не подано заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Також судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа\~ рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі\~\~№800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження\~\~№11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі\~\~№10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи викладене та позицію директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Резуєва Є.В. згідно клопотання до позовної заяви в судовому засіданні встановлені підстави згідно з ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247\~ЦПК\~України не здійснюється. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до ч.3 ст.11 якого електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною; електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та фізичною особою [PERSON] 11 листопада 2023 року за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем укладений електронний договір №1300-9193 про відкриття кредитної лінії, який підписаний відповідачем із застосуванням одноразового ідентифікатора А1091, предметом якого є 12000 грн на споживчі потреби, строк кредиту 300 днів, базовий період-14 днів, стандартна процентна ставка-1,50% в день, знижена процента ставка - 1,20%, вказані грошові кошти перераховані на платіжну картку відповідача за № [NUMBER] . Вказаний договір від 11 листопада 2023 року укладений між відповідачем та ТОВ «Укр Кредит Фінанс», як фінансовою установою, договір містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування. Також даний договір недійсним в судовому порядку не визнавався, його недійсність прямо не передбачена законом, а тому в силу ст.204 ЦК України він є правомірним, що станом на час розгляду справи не спростовано. Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідач [PERSON] станом на 04 квітня 2025 року має заборгованість за договором від 11 листопада 2023 року: 11600 грн простроченої заборгованості по тілу кредиту, 54938 грн 60 коп прострочених процентів за користування кредитними коштами, 122 грн 20 коп простроченої заборгованості по комісії, всього 66660 грн 80 коп. Згідно з Програмою лояльності ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було застосовано часткове списання заборгованості за нарахованими процентами та комісією у сумі 7660 грн 80 коп у зв`язку з чим позовні вимоги стосуються простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 47400 грн. У постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, після цього в охоронних правовідносинах права та інтереси забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказане також зазначено Великою Палатою Верховного Суду 05 квітня 2023 року по справі №910/4518/16, зокрема, у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (ст.1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Як зазначено вище відповідач не надала суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по кредитному договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконала, кредит та платежі відповідно до договору не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049\~ЦК\~України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору. За приписами ст.610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до\~ч.1\~ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких\~обставин\~позов\~підлягає задоволенню повністю, на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 59000 грн заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» 2422 грн 40 коп судового збору, вказаний судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. \~При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: approved