Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

ТОВ "Бізнес Позика" звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 82523,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.07.2023 року між ТОВ ''Бізнес Позика'' та [PERSON] укладено договір №470619-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України ''Про електронну комерцію'', згідно якого ТОВ ''Бізнес Позика'' надали позичальнику грошові кошти в розмірі 19000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а [PERSON] зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами про надання грошових коштів у кредит. [PERSON] не виконує зобов`язань за договором, припинила повертати кредит у строки передбачені договором, а тому виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути та судові витрати по справі. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до ТОВ "Бізнес Позика" про визнання недійсним п.п.2.4, 2.5, 2.9 договору №470619-КС-001 від 26.07.2023 року. В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що 26.07.2023 року між ТОВ ''Бізнес Позика'' та [PERSON] укладено договір №470619-КС-001 про надання кредиту. Договір укладено в порядку та на умовах визначених Законом України ''Про електронну комерцію''. Згідно розрахунку наданого позивачем за первісним позовом, сума прострочених платежів по процентах складає 60673,60 грн. і сума прострочених платежів за комісією складає 2850 грн. При цьому, наявність у кредитора можливості стягувати з споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. Пункт 2.4 договору, відповідно до якого нарахована сума прострочених платежів по процентах в розмірі 60673,60 грн., не відповідає передбаченим у ст.ст.509 ч.3, 627 ч.ч.1, 2 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також п.2.4 договору є несправедливим у розумінні статті 18 ЗаконуУкраїни ''Про захист прав споживачів'', а відтак, пункт 2.4 договру має бути визнаний недійсним. Позивачем у паспорті споживчого кредиту надано недостовірну інформацію щодо розміру орієнтовної реальної річної процентної ставки, тому пункт 2.9 договору має бути визнаний недійсним. Крім того, п.2.5 договору визначено, що комісія за надання кредиту 2850 грн. За своєю правовою природою вказана комісія є платою за користування кредитом. У той же час, на думку відповідача, подвійне стягнення і комісії, і процентів за користування кредитом не передбачено чинним цивільним законодавством і не кореспондується з принципами справедливості, добросовісності та розумності, а тому п.2.5 договору також має бути визнаний недійсним. Таким чином, умови п.п.2.4, 2.5, 2.9 договору є несправедливими, суперечать закону та порушують права споживача, тому є підстави для визнання їх недійсними з моменту укладення договору. Представник позивача за первісним позовом і відповідача за зустрічним позовом у судове засідання не з`явився, надав відзив на зустрічний позов, просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги первісного позову підтримав, просив у задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник відповідача за первісним позовом і позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні просила первісний позов задовольнити частково, відмовити первісному позивачу у задоволенні стягнення відсотків і комісії за кредитом, а зустрічну позовну заяву задовольнити. Від представника відповідача за первісним позовом і позивача за зустрічним позовом надійшов відзив на первісний позов, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення суми прострочених платежів по процентах у розмірі 60673,60 грн. і суми прострочених платежів за комісією в розмірі 2850 грн., з підстав зазначених у зустрічній позовній заяві (а.с.59-69). Від представника позивача за первісним позовом і відповідача за зустрічним позовом надійшла відповідь на відзив, в якій представник підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Зазначив, що сторона відповідача не заперечує щодо укладення кредитного договору з позивачем, щодо отримання кредитних коштів за договором, щодо наявності заборгованості за договором. Щодо розрахунку заборгованості представник зазначив, що розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Відповідач у відзиві на позовну заяву не поясняє чому на його думку розрахунок є начебто необґрунтованим, таким, що начебто не узгоджується з матеріалами справи. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. Щодо особливостей встановлення та нарахування процентів за кредитним договором зазначено, що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у договорі, плата за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня перерахування та дня повернення кредиту. Кредитним договором встановлюється орієнтований графік платежів за кредитним договором. Порушення позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення загальної вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення кредиту. Всі істотні умови кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитни договором, встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту, а у кредитному договорі. ТОВ ''Бізнес Позика'' не нараховувала та не просить суд стягнути з відповідача на користь позивача жодну пеню чи штрафи. ТОВ ''Бізнес Позика'' просить стягнути з відповідача лише заборгованість по тілу, процентам, та комісії за надання кредиту, які були нараховані відповідно до умов кредитного договору (а.с.92-120). Від представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, де представник просив відмовити у задоволенні зустрічного позову. В обгрунтування зазначив, що у зустрічній позовній заяві сторона позивача не надала жодних належних та достатніх пояснень щодо того, які саме вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, були начебто недодержані сторонами в момент укладення кредитного договору. Поданням зустрічного позову про визнання окремих пунктів кредитного договору недійсними стороною, яка у відзиві на позовну заяву за первісним позовом не заперечувала факт укладення кредитного договору, не заперечувала факт отримання кредитних коштів за кредитним договором - є порушенням принципу добросовісної поведінки та є зловживанням своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи. Протягом строку дії кредитного договору [PERSON] не звернулася до суду із заявою про розірвання кредитного договору чи визнання його недійсними. Якщо позивач був не згоден із розміром процентів за кредитним договором та встановленням комісії за надання кредиту вона могла не укладати договір, однак відповідач уклала договір та отримала кредитні кошти за кредитним договором. Крім того, представником надано детальні пояснення щодо встановлення та нарахування процентів за кредитним договором, їх розміру, а також правомірності встановлення комісії за надання кредиту аналогічні, що викладені у відповіді на відзив за первісним позовом. У зв`язку з вищевикладеним, на думку сторони відповідача зустрічна позовна заява, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню (а.с.126-155). Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши учасника процесу, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний - залишенню без задоволення, виходячи з таких підстав. Згідно ст.ст.205, 207, 215 ЦК України: правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі; сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами; у разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом; недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин); у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно статей 525, 526, 527, 530, 625, 626, 628 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. Відповідно ст.1 ч.1 п.4 Закону України ''Про споживче кредитування'' загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно ст.8 ч.2 абз.4 Закону України ''Про споживче кредитування'' до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Статтею 18 Закону України ''Про захист прав споживачів'' передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №496/3134/19 від 13 липня 2022 року викладено правовий висновок про те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року по справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування. Судом встановлено, що 26.07.2023 року між ТОВ ''Бізнес Позика'' та [PERSON] укладено договір №470619-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України ''Про електронну комерцію'', згідно якого ТОВ ''Бізнес Позика'' надали позичальнику грошові кошти в розмірі 19000 грн., а позичальник зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит, строк кредиту 24 тижні. Відповідно п.2.4 договру стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15159869, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Відповідно п.2.5 договору комісія за надання кредиту 2850 грн. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Пунктом 2.9 договору визначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9211,09 процентів. Крім того, [PERSON] ознайомлена з паспортом споживчого кредиту, підписала електронним підписом пропозицію (оферта) укласти договір від 26.07.2023 року №470619-КС-001 про надання кредиту, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору від 26.07.2023 року №470619-КС-001, ознайомлена з Правилами надання споживчих кредитів ТОВ ''Бізнес Позика''. Інформаційна довідка №17/08 від 02.08.2024 року свідчить, що ТОВ ''Платежі онлайн'', як технологічним оператором платіжних послуг, повідомлено про проведену успішну транзакцію, а саме 26.07.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] перераховано грошові кошти в сумі 19000 грн. з описом: перерах. коштів [PERSON] ІПН [NUMBER] зг.до кредитного дог. №470619-КС-001 від 26.07.2023 року. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору станом на 22.07.2024 року утворилася заборгованість на загальну суму 82523,60 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом - 19000 грн., за відсотками - 60673,6 грн., за комісіями - 2850 грн., що підтверджується наданим ТОВ ''Бізнес Позика'' розрахунком та довідкою про стан заборгованості. На запит суду АТ ''Таскомбанк'' надано лист №4454/47.7.-БТ від 10.09.2024 року, яким повідомлено , що АТ ''Таскомбанк'' відкрито [PERSON] поточний рахунок [NUMBER] , операції по якому можуть здійснюватись за допомогою платіжної картки № [NUMBER] , надано виписку по рахунку [NUMBER] за період із 26.07.2023 року по 10.01.2024 року, згідно якої 26.07.2023 року перераховано грошові кошти в сумі 19000 грн., [PERSON] користувалася грошовими коштами на рахунку (а.с.43-52). Таким чином, зваживши у сукупності подані ТОВ ''Бізнес Позика'' докази по справі, суд приходить до висновку, що кредитодавець умови кредитного договору виконав, надав [PERSON] кредитні кошти на умовах передбачених договором, що не заперечує [PERSON] . У свою чергу [PERSON] , підписавши вказаний договір, добровільно погодилася на визначені у ньому умови кредитування, взявши на себе відповідні зобов`язання. Разом із тим, [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, тому суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в частині стягнення з [PERSON] на користь ТОВ ''Бізнес Позика'' заборгованості в розмірі 79673 грн. 60 коп., яка складається з наступного: 19000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 60673 грн. 60 коп. заборгованість за відсотками. Розмір заборгованості підтверджено наданим ТОВ ''Бізнес Позика'' розрахунком і не спростовано. Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією суд зазначає наступне. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно ст.1054 ч.1 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Разом із тим, суд звертає увагу, що ТОВ ''Бізнес Позика'' у кредитному договорі не зазначено, які саме послуги надаються за комісію, пов`язану з наданням кредиту. Натомість з її змісту вбачається, що вона є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику, що є обов`язком ТОВ ''Бізнес Позика'' за кредитним договором, тобто не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику, а тому такі умови договору, а саме п.2.5, є нікчемними. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна вимога за зустрічним позовом щодо визнання недійсним п.2.5 договору №470619-КС-001 від 26.07.2023 року не підлягає задоволенню, оскільки вказаний пункт договору судом визнано нікчемним. Суд відхиляє доводи позивача за зустрічним позовом щодо надмірно завищеного розміру процентів за користування кредитом, несправедливості договору та його невідповідності вимогам ст.18 Закону України ''Про захист прав споживачів'', оскільки [PERSON] уклавши договір в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодилася з умовами, які вважала зручними для себе, підтвердила умови отримання кредиту, відтак укладання кредитного договору у запропонованій формі відповідало її внутрішній волі. [PERSON] мала можливість не вступати у кредитні відносини з позивачем, якщо дійсно вважала встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливими, натомість вона погодилася зі своєї сторони на такі умови договору та підписала його зміст без будь-яких застережень. Таким чином, оцінивши належність, допустимість та достатність наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Бізнес Позика" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до ТОВ "Бізнес Позика"про визнання недійсними окремих умов кредитного договору не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідатиме вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial