Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

[PERSON] , в особі представника позивача адвоката Гринчишина І.Я. звернулася до суду позовом, який мотивує тим, що 16.06.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб .На даний час шлюб не розірвано. Від цього шлюбу народилася донька- [PERSON] , [INFO] . Позивачка з відповідачем з осені 2024 року спільного господарства не ведуть, проживають окремо, водночас дозволу на реєстрацію спільної дитини з позивачем відповідач не надав, через що вона не може зареєструвати дитину за своєю адресою, влаштувати у дошкільний заклад. Просить визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 08.04.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2025 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі , просить позов задовольнити повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки та смс-повідомлення у додатку «Viber», причини неявки не повідомив,відзив на позовну заяву не надав. Суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.07.2017, вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, [PERSON] зареєстрована за адресою : [ADDRESS] . Згідно довідки №2615-7002016794 від 22.04.2024 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ,фактичне місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою : [ADDRESS] . Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до частини 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Отже, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти - років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Частинами 1, 2 статті 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100 рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 року № 10383/09 у справі "Мамчур проти України"). Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17). Враховуючи наведене, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, а тому їх необхідно задовольнити в повному обсязі та визнати місце проживання доньки разом з матір`ю.

Outcome: approved