Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

03 березня 2025 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Сучасний Факторинг» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №10221181142 від 29 січня 2022 року у розмірі 14 196,35 грн та судових витрат у сумі 2 422,40 грн, яка обґрунтована таким. 29 січня 2022 року між [PERSON] та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено кредитний договір № 10221181142, за умовами якого сума кредиту за даним договором складає 12 504,82 грн, терміном на 24 календарних місяців та платності 5% від загальної початкової суми кредиту, реальна річна процентна ставка встановлена на рівні 73,97% річних від загальної суми кредиту. Кредит надавався по продукту «Кредит на товар» на придбання Товарів/послуг, що визначаються клієнтом в заяві на отримання кредиту. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 25 січня 2025 року становить 14 196,35 грн, з яких: загальна заборгованість за тілом кредиту 1 066,29 грн, загальна заборгованість за сумою відсотків за користування кредитом 13 130,06 грн. Отримано оплати 11 438,53 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 05 березня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином та своєчасно повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення повідомлення на електронну адресу та в особистий кабінет «Електронного суду». В позовній заяві просять про слухання справи у їх відсутність, проти заочного розгляду справи заперечень не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , яку повернуто з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», та шляхом розміщення оголошення на сайті веб-порталу «Судова влада України». Відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК та правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, провадження № 14-507цс18, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив не надала, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило. У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зі згоди представника позивача, який заявою не заперечував проти винесення заочного рішення у випадку не надходження до суду відзиву у визначений строк, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON] 29 січня 2022 року укладено кредитний договір № 10221181142, шляхом підписання заяви-приєднання до Кредитного договору по продукту «Кредит на товар» на отримання споживчого кредиту, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати кредит покупцю, а покупець зобов`язується повернути кредит та внести плату за користування кредитом в розмірі, порядку та на умовах визначених договором. Кредит надається покупцю на споживчі цілі покупку товару, вартість якого складає 12 504,82 грн та які перераховуються на користь ТОВ «Технополіс-1» із послугами на стахування у сумі 707,82 грн на користь «ТДВ «СК ЕКСТРА». Строк користування кредиту складає 24 місяців, з моменту надання по терміни, визначені у Графіку платежів, з кінцевим терміном повернення 29 січня 2024 року (включно). Процентна ставка - 5 % в місяць, пільгова ставка не застосовується, пільговий період відсутній, комісія 0, комісія за управління (обслуговування) кредиту, за кожен факт прострочення періодичного платежу, якщо таке прострочення триває не менше 5 календарних днів - 500,19 грн, загальні витрати - 13 130,04 грн, орієнтовна вартість кредиту на дату укладення договору - 25 634,86 грн. орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору - 73,97%. Договір містить реквізити сторін, зокрема ім`я покупця [PERSON] , його паспортні дані, адресу проживання, податковий номер, номер мобільного телефону та її особистий підпис. Сторонами погоджено Графік платежів, який містить інформацію про дату платежу, річні відсотки за користування кредитом, комісію за управління кредитом, де сума платежу за розрахунковий період становить 1 146,27 грн щомісяця. У паспорті споживчого кредиту, підписаного [PERSON] 29 січня 2022 року зазначено, зокрема: інформацію та контактні дані кредитодавця, інформацію та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація, інші важливі правові аспекти. Відповідно листа-зобов`язання від 29 січня 2022 року за вихідним №10221181142 на ім`я ТОВ «Технополіс-1», ТОВ «Сучасний Факторинг» прийнято рішення про надання кредиту [PERSON] на придбання Телевізора LЕD SUMATO 32HTS03 - 5 299,00 грн; Смартфон ZТЕ ВLАDЕ А51 2/64 GВ Вluе - 2 999,00 грн; Смартфон Samsung Galaxy М12 4/64 GВ Green (SM-M127FZGVSEK) - 4 999,00 грн, на загальну суму 13 297,00 грн, сума внеску клієнта становить 1 500,00 грн. В такому наявні підписи співробітника продавця та покупця, яка засвідчив факт отримання товару. Випискою з особового рахунку за кредитним договором №10221181142 від 29 січня 2022 року встановлено, що заборгованість [PERSON] перед Товариством станом на 25 січня 2025 року складає: 14 196,35 грн, з яких: загальна заборгованість за тілом кредиту 1 066,29 грн, загальна заборгованість за сумою відсотків за користування кредитом 13 130,06 грн; отримано плати 11 438,53 грн. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «Сучасний Факторинг») за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч.1ст.1049 ЦК України). Відповідно дост.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Приписами ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України). За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що відповідачка прийняла всі права та обов`язки, встановлені у Договорі та зобов`язався їх належним чином виконувати. Більше того, своїми діями, а саме: придбавши товар (товари) за кредитні кошти, він фактично підтвердив реальність цього кредитного договору та висловив свою згоду з його умовами. Однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, чим допустив заборгованість перед позивачем. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем за вищевказаним договором суду не надано, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором, у зв`язку з чим порушення [PERSON] зобов`язання визнається судом таким, що сталося з його вини. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача ТОВ «Сучасний Факторинг» заборгованість за кредитним договором. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 2 422,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «Сучасний фактоинг» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 500,00 грн. За умовами частини 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Сучасний Факторинг» та Адвокатським об`єднанням «Деналі» укладено договір про надання правничої допомоги №28/08/24 від 28 серпня 2024 року, та платіжна інструкція № 220034 від 20 лютого 2025 року на підтвердження оплати наданих послуг, на підставі яких вартість надання правової допомоги склала 6 500,00 грн. Разом з тим, дослідивши докази у справі, враховуючи висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, відсутність заперечень зі сторони відповідача щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved