Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

представник ПАТ «СК «Євроінс Україна» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «СК «Євроінс Україна» матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі\~147 687, 63 гривень та понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за наслідками ДТП, яка мала місце 06.01.2023 в [ADDRESS] за участю [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна", ПрАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" виплатило потерпілій особі 147\~687,63 гривень страхового відшкодування. В ПрАТ "Страхова компанія "ЄвроінсУкраїна" виникло право на регрес до [PERSON] , оскільки згідно із підпунктом «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного іншого сп`яніння, наркотичного чи або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 07.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте в поданій позовній заяві останній просить розглянути справу за відсутності представника позивача за наявними у справі доказами. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подав. Згідно з ч.3ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так як відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч.3\~ст.131ЦПКУкраїни вважається неявкою без поважних причин, крім того не подав відзиву, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, з матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача. З огляду на наведене суд вирішив проводити заочний розгляд справи. Як передбачено ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 06.01.2023 року між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № 212823537, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є Renault Megane, реєстраційний номер [NUMBER] . Страхова сума за шкоду, заподіяну майну третьої особи, складає 160 000,00 грн, а розмір безумовної франшизи 3 200,00 грн. 25.02.2023 року у м. Броди, Львівської обл. по вул. Івана Богуна сталася дорожньо транспортна пригода за участю транспортного засобу Renault Megane, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , транспортного засобу Alfa Romeo 159, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу Volvo V60, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Так, відповідач, своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Внаслідок зазначеної ДТП було пошкоджено транспортні засоби Alfa Romeo 159, реєстраційний номер [NUMBER] , Volvo V60, реєстраційний номер [NUMBER] . Зазначене підтверджується постановою Бродівського районного суду Львівської області від 21.03.2023 року у справі № 439/328/23. З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована позивачем згідно із полісом, власники пошкоджених транспортних засобів Alfa Romeo 159, реєстраційний номер [NUMBER] , Volvo V60, реєстраційний номер [NUMBER] , звернулися до позивача із заявами про страхове відшкодування та іншими документами, передбаченими Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та які є необхідними для прийняття страховиком рішення про здійснення страхового відшкодування. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volvo V60, реєстраційний номер [NUMBER] , була визначена ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на підставі ремонтної калькуляції, відповідно до якої склала 36 167,90 грн. Відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. 14.03.2023 року позивачем було отримано заяву потерпілої особи на виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування, відповідно до якої страховик та потерпіла особа досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування, який склав 32 967,90 грн та був розрахований таким чином: 36 167,90 грн - 3 200,00 грн (безумовна франшиза). 16.03.2023 року позивачем було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт про здійснення страхового відшкодування на користь потерпілої особи (власника пошкодженого транспортного). 22.03.2023 року позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] за пошкоджений автомобіль Volvo V60, реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 32 967,90 шляхом переказу суми страхового відшкодування за банківськими реквізитами, зазначеними у заяві про страхове відшкодування. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо - транспортної пригоди. Звітом суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «СЗУ Україна» № 22315 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеним на замовленням позивача, встановлено, що витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу Alfa Romeo 159, реєстраційний номер [NUMBER] , перевищують вартість транспортного засобу до ДТП (ринкова вартість 238 123,93 грн; вартість відновлювального ремонту 959 371,98 грн). З метою визначення вартості пошкодженого транспортного засобу після ДТП, суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «СЗУ Україна», на замовлення позивача, було складено висновок вартості придатних залишків № 22315/1, відповідно до якого вартість транспортного засобу Alfa Romeo 159, реєстраційний номер [NUMBER] , у пошкодженому стані (після ДТП) склала 120 204,20 грн. 03.04.2023 року позивачем було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт про здійснення страхового відшкодування на користь потерпілої особи (власника пошкодженого транспортного) 26.05.2023 року позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] за фізично знищений транспортний засіб Alfa Romeo 159, реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 114 719,73 грн (різниця вартості ТЗ до та після ДТП) шляхом переказу суми страхового відшкодування за банківськими реквізитами, зазначеними у заяві про страхове відшкодування. Згідно із підпунктом «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного іншого сп`яніння , наркотичного чи або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт перебування відповідача у стані алкогольного сп`яніння на момент ДТП підтверджено постановою Бродівського районного суду Львівської області від 21.03.2023 року у справі № 439/328/23. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили , є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина Відповідача у скоєнні ДТП та факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння ж встановленими та не підлягають доказуванню. Відповідно до статті 1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ч.1 ст.\~1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1\~ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.\~6\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до частини першої статті 22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.\~36\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~транспортних засобів» страховик,

Outcome: approved