Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Позивач, [PERSON] , звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ "Телепростір" про припинення трудових відносин. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 24.11.2021 року він був прийнятий на посаду телеоператора до ТОВ "Телепростір" наказом №8-к від 23.11.2021 року, де працював з 24.11.2021 року по 24.12.2021 року. Надалі фактична діяльність відповідача була припинена, а приміщення, де працював позивач, було арештовано. Контакти позивача з посадовими особами відповідача були припинені. Позивач стверджує, що він не здійснював трудову діяльність, але формально трудові відносини не було припинено. З метою досудового врегулювання спору 05.07.2023 року позивач направив лист із заявою про припинення трудових відносин за власним бажанням на юридичну адресу відповідача, який повернувся. На підставі викладеного позивач просить визнати припиненими трудові відносини з ТОВ "Телепростір" із займаної посади телеоператора за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 березня 2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до частини 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилався на фактичні обставини працевлаштування та припинення діяльності відповідача. Однак, на підтвердження своєї зайнятості та підстави для припинення трудових відносин, позивачем було надано неповний витяг з трудової книжки. Крім того, звертаючись до суду з позовом у 2025 році, позивач надав витяг про юридичну особу (відповідача) за 2023 рік, що не відображає актуального стану юридичної особи на момент розгляду справи. Суд наголошує, що для повного та всебічного розгляду справи, зокрема щодо припинення трудових відносин, необхідні належні та допустимі докази, які підтверджують як факт працевлаштування, так і статус юридичної особи на момент звернення до суду. Неповний витяг з трудової книжки не дозволяє суду встановити повний період зайнятості, а також обставини, пов`язані з трудовими відносинами. Застарілий витяг про юридичну особу не дає можливості перевірити актуальний статус відповідача, його місцезнаходження та чинність керівних органів, що є суттєвим для належного повідомлення відповідача та захисту його прав. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє сторонам у реалізації їхніх процесуальних прав. Суд неодноразово вказував позивачу на необхідність надання повних та актуальних доказів. Однак, позивачем не було надано виправлених або оновлених документів, які б усунули вищезазначені недоліки. Відсутність повного та актуального витягу з трудової книжки, а також актуального витягу про юридичну особу за 2025 рік, перешкоджає суду всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи та ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не було надано достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, що унеможливлює їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed