Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

ТзОВ «Споживчий центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що у відповідності до умов договору №27.05.2024-100001087 від 27.05.2024 позивач надав відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів, строком на 98 днів з фіксованою незмінною ставкою у розмірі 1,5 % за 1 день користування кредитом. Посилається на те, відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 20612,80 грн, що складається із 6827,53 грн - заборгованості за тілом кредиту; 9865,27 грн.\~заборгованості за процентами та 3920,00 грн. - неустойки, яку просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 17.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовній заяві просить справу слухати за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого у позовній заяві позивач не заперечує Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив таке. 27.05.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] \~укладено кредитний договір №27.05.2024-100001087, який підписаний відповідачем [PERSON] \~за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е789, надісланим смс-повідомленням на належний відповідачу номер телефону [NUMBER] . Згідно з умовами кредитного договору дата видачі кредиту 27.05.2024, сума кредиту становить 8000,00 грн, строк, на який надається кредит - 98 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 01.09.2024 (п.п. 1-4). Процентна ставка 1,5% за 1 день користування кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі «процентна ставка»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. (п.5). Комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі «Комісія», економічна сутність плата за надання Кредиту) 7% від суми кредиту та дорівнює 560 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсоткову значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту (п.8). В пункті 9 кредитного договору встановлено графік платежів за договором. Також у даному договорі зазначено реквізити банківської картки відповідача [PERSON] : [NUMBER] . Згідно з п.12 кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитним договором становить 25580,07%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 16887,27 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 8887,27 грн. У пункті 13 кредитного договору передбачено, що неустойка становить 80,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Як вбачається з квитанції АТ КБ «ПриватБанк», 2467754356 від 27.05.2024, на карту [NUMBER] *30 згідно договору №27.05.2024-100001087 були зараховані грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. Позивач у позовній заяві зазначає, що станом на день подання позовної заяви у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 20612,80 грн. Як видно з наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №27.05.2024-100001087 від 27.05.2024, заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 20612,80 грн, що складається із 6827,53 грн - заборгованості за тілом кредиту; 9865,27 грн. заборгованості за процентами та 3920,00 грн. - неустойки. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В силу вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Вищенаведене свідчить про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З матеріалів справи встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №27.05.2024-100001087 від 27.05.2024, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн, шляхом перерахування кредитних коштів на його банківську картку. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав умов договору, допустив виникнення заборгованості та у встановлений строк коштів не повернув. Таким чином, позивач на праві кредитора вправі вимагати повернення суми кредиту та процентів за його користування від позичальника за договором про надання кредиту за №27.05.2024-100001087 від 27.05.2024. Оскільки доказів належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості відповідача підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості, яка надана суду та відповідачем не спростована, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №27.05.2024-100001087 від 27.05.2024 в сумі 16692,80 грн, що складається із 6827,53 грн - заборгованості за тілом кредиту; 9865,27 грн.\~заборгованості за процентами, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідач не надав суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження іншої суми заборгованості або ж її відсутності. Щодо позовних вимог про стягнення із відповідача неустойки в розмірі 3920,00 грн., то така задоволенню не підлягає і в цій частині в позові слід відмовити, з огляду на наступне. Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. В частині 1 статті 549 ЦК України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. В пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан, який неодноразово Указами Президента України продовжувався і діє до цього часу, суд вважає, що позичальник підлягає звільненню від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за прострочення виконання зобов`язання з повернення грошових коштів, починаючи у зв`язку із веденням режиму воєнного стану на всій території України. Отже обставинна, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, позивач вправі вимагати повернення відповідачем заборгованості за кредитним договором №27.05.2024-100001087 від 27.05.2024 року, зокрема шляхом стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 16692,80 грн, з яких: 6827,53 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 9865,27 грн. - заборгованість за відсотками. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, те, що фактично отримані та використані відповідачем [PERSON] кредитні кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованості за кредитним договором №27.05.2024-100001087 від 27.05.2024 року в розмірі 16692,80 грн, з яких: 6827,53 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9865,27 грн. - заборгованість за відсотками. Вказана сума відповідачем не спростована. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у частці 80,98% - пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 1961,66 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial