Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новобаварського районного суду м. Харкова з позовом з урахуванням уточнень до КП "Харківські теплові мережі", третя особа: Холодногірсько-Новобаварський відділ Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, в якому просить скасувати арешт з майна [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] , накладений постановами Жовтневого ВДВС Харківського міського управління юстиції № 16387123 від 14.12.2009 року та № 19494472 від 31.05.2010 року та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про арешт квартири [ADDRESS] . В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач посилається\~на те,\~що вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, з`ясувалось, що на спадкове майно квартиру [ADDRESS] постановами ВДВС Жовтневого ВДВС Харківського міського управління юстиції № 16387123 від 14.12.2009 року та № 19494472 від 31.05.2010 року накладено арешт, постановою нотаріуса від 06.10.2023 року № 1614/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва. На адвокатський запит представника позивача листом Холодногірсько-Новобаварського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 70912 від 29.04.2025, було повідомлено, що 14.12.2009 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 16387123 про стягнення з [PERSON] борг на користь КП «ХМТ» у розмірі 2 697,61 грн., також 31.10.2010 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 19494472 про стягнення з [PERSON] борг на користь держави у розмірі 236 грн. Цим же листом, було повідомлено, що 10.05.2012 державним виконавцем закінчено виконавче провадження № 19494472 на підставі п.4 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». За виконавчим провадженням № 16387123 заборгованість за послуги з теплопостачання [PERSON] перед КП «Харківські теплові мережі» відсутня з 19.03.2014. Представником позивача неодноразово направлялись листи з приводу отримання копії постанови про накладення арешту на майно та інших матеріалів виконавчого провадження, а також зняття арешту з майна накладеного постановами ВДВС Жовтневого ВДВС Харківського міського управління юстиції № 16387123 від 14.12.2009 року та № 19494472 від 31.05.2010 року. Листом Холодногірсько-Новобаварського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 78385 від 15.05.2025, підписаного державним виконавцем Дмитром Розтоцьким було відмовлено в знятті арешту з майна, накладеного постановою накладеного постановами ВДВС Жовтневого ВДВС Харківського міського управління юстиції № 16387123 від 14.12.2009 року та № 19494472 від 31.05.2010 року. Через арешт, накладений на спадкове майно, нотаріус не має можливості видати позивачці свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом, що перешкоджає позивачу в реалізації права власності на спадкове майно в повному обсязі. Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 09.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Борисова І.М. в підготовче засідання не з`явилися, представником подано до суду заяву в якій просила провести розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача\~КП "Харківські\~теплові мережі" Суржан Р.В. в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про в якій просив суд розгляд справи проводити без участі представника відповідача та з позовними вимогами згоден. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Третя особа Холодногірсько-Новобаварський\~відділ Державної\~виконавчої служби\~у м.\~Харкові Східного\~міжрегіонального Управління\~Міністерства юстиції в підготовче\~засідання представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Згідно копії інформації з відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться під арештом: реєстраційний номер обтяження № 10475430, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, 19494472, 31.05.2010, Жовтневим ВДВС Харківського МУЮ; реєстраційний номер обтяження № 9343405, підстава обтяження: постанова про відкриття, 16387123, 14.12.2009, Жовтневим ВДВС Харківського МУЮ, Бондарюк. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.12.2022 року. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71927356 від 25.03.2023 року вбачається та постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1614/02-31 від 06.10.2023 року вбачається, що [PERSON] звернулася до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , заведено спадкову справу за № 176П/2023. Відповідно до листа Холодногірсько-Новобаварського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 70912 від 29.04.2025 року вбачається, що відкрите виконавче провадження № 16387123 про стягнення з [PERSON] боргу на користь КП "ХТМ" у розмірі 2 697, 61 грн, було закінчено на підставі п. 10. ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження". Також з листа вбачається, що відкрите виконавче провадження № 19494472 про стягнення з [PERSON] боргу на користь держави у розмірі 236,00 грн, було закінчено на підставі п. 4 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження". Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї ж статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року по справі № 658/715/16-ц, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства (пункт 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 39 вказаного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі, визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; затвердження (визнання) судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; визнання боржника банкрутом; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставо держателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотеко держателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; погашення, списання згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням. За приписами ч. ч.1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Аналізуючи вищевказані обставини справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved