Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~18.02.2025 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами на утримання позивача, яка виникла при виконанні виконавчого листа Шосткинського міськрайонного суду від 26.11.2024 року у справі № 589/2128/24 у розмірі 9000,00 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що 30.12.2024 р. Шосткинським міськрайонним судом Сумської області було видано два виконавчі листи для примусового виконання рішення суду, які позивач спрямувала до державної виконавчої служби. Однак, примусове виконання рішення суду припинено, а державним виконавцем було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у відповідача залишилась заборгованість зі сплати аліментів у сумі 9000,00 грн. Тому позивачка вимушена була звернутися до суду. Ухвалою суду від 19 березня 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, просила про розгляд справи за її відсутності, зазначаючи при цьому, що на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений про місце, день та час розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надійшли. Відзиву на позов не надав. З урахуванням викладеного, суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню враховуючи таке. У період з 13.12.2021 по 14.10.2024 позивачка перебувала у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років, не працювала та потребувала у цей час матеріальної допомоги від відповідача, як батька дитини. Однак, таку допомогу на її утримання та на утримання дитини відповідач не надавав, фактично переклав свій обов`язок по утриманню дитини на позивача, чим поставив позивача та малолітню доньку в тяжке матеріальне становище. Це стало приводом для звернення позивача до Шосткииського міськрайонного суду Сумської області із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини та на утримання позивача. 26.11.2024 р. - рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, яке набрало законно сили 27.12.2024 р., позов був задоволений, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини до досягнення донькою віку повноліття та на утримання позивача в розмірі 1500.00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 09.05.2024 р. та до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Незважаючи на рішення суду, відповідач не приступив до виконання свого батьківського обов`язку по утриманню позивачки та доньки [PERSON] добровільно, тому позивачка змушена звернутися до суду за отриманням виконавчих листів. 30.12.2024 р. Шосткинським міськрайонним судом Сумської області позивачу видано два виконавчі листи для примусового виконання рішення суду, які були спрямовані до державної виконавчої служби. Строк пред`явлення виконавчого листа про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача зазначено судом у виконавчому листі, а це: до закінчення права на отримання аліментів (14.10.2024 року). Тобто на момент винесення рішення по справі, набрання ним законної сили та пред`явлення до виконання виконавчого листа строк його пред`явлення до виконання минув, тому Шосгкинським відділом державної виконавчої служби у Шосткипському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 08.01.2025 р. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Підстави для повернення виконавчого листа без прийняття до виконання зазначені в постанові та позивачем не оспорюються. Незважаючи на таке рішення суду, відповідач проігнорував свій обов`язок по утриманню доньки та позивача у період перебування у відпустці по догляду за дитиною та не працюючої матері Однак, у зв`язку з тим, що рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання позивача не може бути примусово виконано у порядку, передбаченому законодавством, та з незалежних від позивача причин, остання була змушена звернутися до суду із даним позовом про стягнення з відповідача на її користь заборгованості по аліментам на її утримання в розмірі 9000,00 грн. Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. В порядку ст. 195 СК України,\~розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ч. 3\~ст. 194 СК України\~заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Державний виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що сума аліментів стягнена в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 141 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 22 коп., від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом.

Outcome: approved