Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

09 червня 2025 року позивач, [PERSON] , звернулась до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У поданій заяві позивач зазначила, що з 2015 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У 2018 році в подружжя народилась дитина [PERSON] .\~ На цей час сторони припинили шлюбні стосунки та відновлювати їх позивач не бажає, а тому прохає суд розірвати шлюб. Крім цього, [PERSON] зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому прохає суд стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання аліменти в розмірі 1/4 частини частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 червня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач, [PERSON] , а також її представник, адвокат Галушко С. С., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак останній подав до суду заяву, в якій позов підтримав та прохав задовольнити. Справу прохає розглянути без участі сторони позивача. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі. Позов визнав повністю. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 22 січня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області, зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 6. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не- можливе, оскільки сторони в січні 2025 року припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. Спору про спільне майно та місце проживання дитини у сторін не має. В зв`язку з вище викладеним, відповідно до ст. 112 СК України шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час реєстрації шлюбу подружжя прізвищ не змінювало. Крім цього, судом установлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Малолітня дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання\~ батьками\~ обов`язку\~ утримувати\~ дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Із урахуванням установлених обставин, суд вважає, що малолітня дитина потребує утримання із боку батька, який має змогу таку допомогу надавати, що підтверджується зокрема визнанням останнім позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо порядку та способу утримання дитини в досудовому порядку, то з відповідача необхідно стягувати аліменти, на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому стягнення аліментів необхідно проводити з дня подачі позову до суду 09 червня 2025 року. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору, то із відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі, визначеному ЗУ Про судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. При цьому, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судовий збір підлягає стягненню у розмірі, що становить 50 відсотків від розміру, визначеному ЗУ «Про судовий збір», а інші 50 відсотків підлягають компенсації за рахунок державного бюджету.

Outcome: approved