Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

15.04.2025 позивач звернувся до суду з позовом до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», третя особа: Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна, в якому просить суд зняти арешт з усього нерухомого майна а саме: квартири за адресою: [ADDRESS] та 1/2 квартири за адресою: [ADDRESS] , накладеного постановою ВП № 49361074 від 18.11.2015 Подільським відділом державної виконавчої служби по місту Полтава Полтавського управління юстиції, відкритого за виконавчим листом, виданим 22.12.2014 Ленінським районним судом м. Полтави, номер запису про обтяження 12509516. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.11.2015 постановою ВП №49361074, відповідно до виконавчого листа, виданого 22.12.2014 Ленінським районним судом м. Полтави було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь відповідача 7415,82 грн. [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю позивача. Впродовж 2024 року позивачем було виконано зобов`язання по сплаті боргу відповідачу, що підтверджується листом Відповідача від 24.04.2024 №29-07/2800. 19.04.2024 позивач звернувся до Першої Полтавської державної нотаріальної контори щодо порядку спадкування за законом та отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , однак йому було відмовлено через наявний арешт майна померлої. Арешт на спадкове майно перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину, що є порушенням прав спадкоємця як власника відповідного майна, оскільки відсутні підстави для існування такого обтяження, так як після смерті матері позивачем було сплачено заборгованість в повному обсязі, тому звертається до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 16.04.2025 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву у якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Просив розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Надала заяву в яких підтверджує, що заборгованість по виконавчому листу № 553/3517/14-ц сплачена в повному обсязі, просить провести розгляд справи без її участі при розгляді питання про зняття арешту поклалась на розсуд суду. Представник третьої особи - Подільського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Надав письмові пояснення у яких зазначив, що виконавче провадження № 49361074 було 18.02.2020 знищене у зв`язку з закінченнясм строку їх зберігання. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексув межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.ст. 13 ЦПК України). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] (а.с. 6). Згідно з копією свідоцтва про шлюб серїі [NUMBER] [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 12). Отже, [PERSON] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , померла [INFO] (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.04.2014 № 144 [PERSON] на праві власності належала 1/2 частина квартири за адресою [ADDRESS] (а.с. 7). Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 11.10.1993 квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з відомостями з державного реєстру речових прав, 14.12.2015 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження виданої старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ Гавриленком Д.В. від 18.11.2015 у ВП №49361074, було зареєстровано обтяження № 12509516 у вигляді арешту всього нерухомого майна [PERSON] (а.с.9). Як вбачається з листа ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» від 24.04.2024 №29-07/2800 представник просить закінчити виконавче провадження на підставі виконавчого листа №553/3517/14-ц виданого Ленінським районним судом м. Полтави, у зв`язку з повним виконанням зобов`язання (а.с. 13). Відповідно до листа Першої Полтавської державної нотаріальної контори від 19.04.2024 №903/02-14 позивачу [PERSON] було повідомлено про наявність арешту на все нерухоме майно належне [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду, для зняття цього арешту (а.с. 14). Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 06.03.2025, було знято арешт з усього нерухомого майна а саме: квартири за адресою: [ADDRESS] та 1/2 квартири за адресою: [ADDRESS] , накладеного постановою ВП № 51014488 від 11.05.2016 Київським відділом Державної виконавчої служби по місту Полтава, відкритого за виконавчим листом № 553/5317/14-ц, виданим 22.12.2014 Ленінським районним судом м. Полтави. Однак, відповідно до листа начальника відділу Подільського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Олеся Тихонова від 14.04.2025 за вих.№29092, встановлено, що арешт в рамках виконавчого провадження №№ 51014488 від 11.05.2016 не накладався, а арешт накладено постановою по ВП №49361074 від 18.11.2025 виданого Ленінським ВДВС Полтавського МУЮ, номер запису обтяження №12509516. Згідно з частиною першою статті 4\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною другою статті 15\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частиною першоюстатті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно частин першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59\~Закону №1404-VIII підставами\~для зняття\~виконавцем арешту\~з усього\~майна (коштів)\~боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4)наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8)отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України" Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно особи, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03.11.2021 у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22.12.2021 у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19). Згідно з частиною першою статті 59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позивач має намір прийняти спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] однак через наявність арешту на квартиру, позбавлений можливості це зробити. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення позивача з даною заявою до суду, за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений змоги реалізувати свої спадкові права після смерті матері [PERSON] шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину та в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, оскільки на примусовому виконанні відсутні будь-які виконавчі провадження, відкриті щодо боргів спадкодавця, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд також звертає увагу, що позивач позбавлений можливості іншого способу захисту своїх прав, аніж скасування арешту з даного майна в судовому порядку.

Outcome: approved