Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка, зокрема, включає в себе житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті матері він проживав за адресою: [ADDRESS] . Після цього, він пережив інсульт та проходив тривалу реабілітацію, що завадило йому своєчасно прийняти спадщину. У вересні 2022 року він звернувся до приватного нотаріуса Дацюк С.Г. із відповідною заявою, однак в зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини отримав відмову у видачі свідоцтва на спадкове майно. За таких обставин просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері. 03 червня 2024 року за клопотанням представника позивач адвоката Блащук Т.В. було залучено до розгляду справи в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи, що [PERSON] , [INFO] є неповнолітньою, 18 грудня 2024 року до участі у розгляді справи був залучений орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області. 23 квітня 2025 року орган опіки та піклування подав до суду висновок, в якому вказав на те, що враховуючи інтереси неповнолітньої [PERSON] він вважає недоцільним встановлення додаткового строку на прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , оскільки це звузить права дитини зменшивши її частку у спадковому майні. Позивач, в судовому засіданні пославшись на обґрунтування викладенні в позовній заяві просив позов задоволити. Поряд з цим, пояснив, що про смерть матері був обізнаний, був присутній на її похоронах. Спадщину після матері приймати не мав наміру. Після початку війни переїхав з м.Миколаїв до с.Дядьковичі Рівненського району Рівненської області та поселився в будинку матері, оскільки він пустував. Поновити строк для прийняття спадщини після смерті матері він вимушений щоб оформлення право власності на вищевказане майно. Представник позивача - адвокат Блащук Т.В. повністю підтримала позицію довірителя. Поряд з цим вказала, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а саме в зв`язку із тривалим лікуванням після інсульту. [PERSON] і [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вказали на те, що позов [PERSON] не визнають, просили відмовити у його задоволенні, заперечували щодо встановлення додаткового строку позивачу для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Поряд з цим, щодо обґрунтування своєї позиції відмовилися давати будь-які пояснення. Представник органу опіки та піклування Примич С.О. пославшись на обґрунтування викладенні у поданому висновку просила у задоволенні позову відмовити. [PERSON] та [PERSON] будучи допитаними в якості свідків дали показання про те, що позивач після початку війни переїхав з м.Миколаїв до с.Дядьковичі Рівненського району, де поселився в будинку, який до смерті належав його матері. Вказаний будинок пустував і був фактично непридатний до проживання. [PERSON] за участі Дядьковицької громади відремонтував будинок та хоче оформити на нього спадкові права. Заслухавши позивача, представника позивача, відповідачів та представника органу опіки та піклування, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 червня 2006 року. Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтями 1261, 1267 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається із копії довідки №410/02-14 від 05 вересня 2022 року, виданої Дядьковицькою сільською радою Рівненського району Рівненської області [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із нею проживали спадкоємці першої черги, а саме: син [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). В силу положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу у шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини. Відповідно до інформаційної довідки №75124674 від 13 грудня 2023 року зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа на майно померлої [PERSON] не заводилася (а.с 42). Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання, що після смерті [PERSON] спадкоємцями які прийняли спадщину є її діти, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Поряд з цим, позивач [PERSON] на момент смерті спадкодавця разом із нею не проживав та у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, а відповідно спадщину не прийняв. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 липня 2022 року [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). На момент смерті, [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом із ним проживали спадкоємці першої черги, малолітній син [PERSON] , [INFO] та малолітня дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 38). За статтею 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Отже спадкова трансмісія передбачає перехід права спадкування (прийняття або відмова від прийняття) від померлого до його власних спадкоємців. За таких обставин [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями частини спадщини, яку успадкував їх батько [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] . Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і, остаточно, дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, судом можуть бути визнані поважними причинами тільки ті, які свідчать, що у спадкоємця були реальні перешкоди для подання такої заяви. Як вбачається із тверджень в позовній заяві, [PERSON] вказує, що він спадщину не прийняв оскільки після смерті матері в нього трапився інсульт та він тривалий час проходив реабілітацію в зв`язку із чим не міг подати заяву про прийняття спадщини. На підтвердження зазначених обґрунтувань позивач надав ряд медичних документів (а.с.53-69) які свідчать про проходження ним різних обстежень в період з 2012 року по 2018 рік. Однак, жоден із них не підтверджує ту обставину, що позивач не мав можливості за станом здоров`я у встановлений законом строк, після смерті матері [INFO] , звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вони всі датовані значно пізніше аніж закінчився шестимісячний строк для подання такої заяви. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а відповідно відсутні підстави для визначення йому додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане також підтверджується поясненнями самого позивач наданими під час вступного слова, а саме, що він не бажав приймати спадщину після смерті матері, одна на даний час вимушений подати таку заяву щоб оформити спадкові права на житловий будинок який належав матері та в якому він зараз проживає. Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання, що позивачем не доведено наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері, що є підставою для відмови у задоволенні його позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed