Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та виключення запису про батька із актового запису про народження дитини, у якому вказував, що з січня 2024 року він мешкав з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася спільна донька [PERSON] . 18 грудня 2024 року [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу - [PERSON] ) зареєстрували між собою шлюб. Разом з тим, оскільки з 30 травня 2023 року [PERSON] ( [PERSON] ) перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , вказаний шлюб було розірвано рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 03 липня 2024 року (справа №476/403/24), а тому відповідач на підставі ч. 2 ст. 122 СК України був записаний батьком дитини. Враховуючи вказані обставини, [PERSON] просив в судовому порядку визнати його батьком малолітньої [PERSON] , внести зміни до актового запису про народження дитини, виключивши відомості про відповідача, як батька малолітньої, та записавши його батьком [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] та його представниця [PERSON] не з`явилися, проте в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Третя особа без самостійних вимог - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи без самостійних вимог - Єланецького відділу ДРАЦС в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представниця позивача в окремій заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, суд встановив, що з січня 2024 року [PERSON] мешкав з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що підтверджується копією комісійного Акту обстеження фактичного місця проживання від 19 грудня 2024 року, затвердженого начальником відділу соціального захисту населення Єланецької селищної ради (а.с. 8). [INFO] у них народилася спільна донька [PERSON] (а.с. 22). 18 грудня 2024 року [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу - [PERSON] ) зареєстрували між собою шлюб (а.с. 23). Разом з тим, оскільки з 30 травня 2023 року [PERSON] ( [PERSON] ) перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , вказаний шлюб було розірвано рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 03 липня 2024 року (справа №476/403/24), а тому відповідач на підставі ч. 2 ст. 122 СК України був записаний батьком дитини. У зв`язку з цим [PERSON] оспорює батьківство [PERSON] щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 роз`яснено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України 2004 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Зокрема, згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи від 25 квітня 2025 року №СЕ-19/115-25/4680-БД (а.с. 56-60) ДНК-профіль [PERSON] , [INFO] , належить особі, яка є біологічною дитиною [PERSON] та [PERSON] . Ймовірність походження ДНК-профілів від дитини та біологічних батьків становить не менше 99,999999999956 %. При цьому, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Калачова проти Російської Федерації» від 07 травня 2009 року зазначив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. За встановленого, суд вважає доведеним факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 глави 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 (далі - Правила) рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно п. 2.16.4 Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Суд вважає необхідним внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 968,96 грн судового збору.

Outcome: approved