Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за: договором про надання споживчого кредиту № 7981613 від 12.06.2024 року в розмірі 31 540,00 грн. При цьому посилається на те, що між фінансовою компанією та відповідачем було укладено кредитні договори, за яким остання отримала в кредит відповідні суми грошових коштів. Умови вказаних договорів відповідач не виконувала належним чином, таким чином утворилась заборгованість на загальну суму 31 540,00 грн. У подальшому, на підставі укладеного з позивачем договору факторингу первісні кредитори відступили позивачу належні їм права вимоги за договором, укладеним з відповідачем, а тому позивач набув права грошової вимоги до відповідача на вищезазначену суму, яку остання не сплатив позивачу у позасудовому порядку. Сторони в судове засідання не з`явилися. В позовній заяві представник позивача також просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.06.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту № 7981613. Згідно договору відповідачка отримала кредит у загальному розмірі 10 000,00 грн. Згідно квитанції, виданої ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» перерахувало кошти за договором № 7981613 у розмірі 10 000,00 грн на платіжну картку. Згідно розрахунку заборгованості, відповідач має заборгованість по вказаному кредитному договору у загальному розмірі 31 540,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 10\~000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами 16\~540,00 грн, заборгованості за пенею та штрафами 5\~000,00 грн. В подальшому, 27.01.2025 між ТОВ\~«АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 27.01/25-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ\~«АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає), а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає права грошової вимоги до боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу від 27.01.2025, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги за договором №7981613 до відповідача у загальній сумі 31\~540,00грн. Згідно зі\~статтею 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 ЦК України. Згідно ч. 1\~ст.626ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст. ст.\~526,\~530,\~610, ч. 1 ст.\~612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1\~ст. 1055 ЦК України\~договір укладається у письмовій формі. Статтею 639\~ЦК України\~визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується\~ЗУ "Про електронну комерцію"\~(далі - Закон). Згідно зі ст.12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до\~ст. 1046ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Статтями\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у договорі і вона користувалася кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущено порушення зобов`язання з повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та сплати комісії за надання кредиту. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ\~«Факторинг Партнерс»\~про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані, та підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 9\~000,00 грн. В той же час, вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 9\~000,00 грн не відповідає критерію розумності, не є співмірною з ціною позову, виконаним об`ємом та складністю спору, який не є складним та розглядається в порядку спрощеного провадження, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне зменшити вказані витрати до 2\~500,00 грн. що відповідатиме критерію співмірності та справедливості таких витрат. Такі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (справа\~Схід/Захід Альянс Лімітед\~проти України, заява № 19336/04). Вказане взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Крім того, слід стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial