Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом, мотивуючи його таким: рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 30 січня 2024 року у справі № 141/353/23, шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 12.11.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оратівського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис за № 37, розірвано. Від шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: [INFO] [PERSON] , [INFO] [PERSON] . Мати дітей - [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Більше року тому поїхала у невідомому напрямку, її місце проживання наразі невідоме. Вихованням дітей не займається, не піклується про їхнє матеріальне становище. Піклуванням та турботою про дітей займався батько - [PERSON] , з яким діти проживали з 2023 року спільно з батьками [PERSON] та його рідною сестрою, однак, [INFO] батько дітей помер. Після його смерті діти й надалі залишились проживати за адресою: [ADDRESS] , спільно з батьками [PERSON] та його рідною сестрою - [PERSON] (далі по тексту - Позивач) та перебувають на повному їхньому утриманні. За цей час мати жодного разу не приїжджала до дітей, не цікавилась їхнім життям. Матеріальної допомоги дітям не надає. Усі обов`язки щодо виховання дітей виконують вищезазначені особи. 29 листопада 2023 року за результатами відвідування сім`ї відповідача складений акт, який свідчить, що відповідач у справі неналежно виконувала батьківські обов`язки. Після огляду 29.11.2023 року діти почали проживати разом з батьком, бабусею, дідусем та тіткою. Відповідач притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за невиконання батьківських обов`язків, але жодних висновків не зробила та надалі продовжує нехтувати своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач зазначає, що в даному випадку позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дітей у матері, оскільки діти з відповідачкою не проживають протягом тривалого часу, тобто, тривала існуюча ситуація між нею та дітьми не зміниться, і просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частина від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків на дитину відповідного віку. Ухвалою від 22.04.2025 р. відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального провадження, призначено підготовче судове засідання, зобов`язано орган опіки та піклування Оратівської селищної ради в порядку ст. 19 Сімейного кодексу України надати письмові висновки щодо розв`язання спору. 15.05.2025 р. до суду надійшов висновок органу опіки та піклування, затверджений рішенням виконавчого комітету Оратівської селищної ради 08 травня 2025 року № 164 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] . В підготовче судове засідання 19.05.2025 р. прибули позивач, представник позивача і представник третьої особи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, направлене на адресу її місця реєстрації поштове відправлення з копією позовної заяви з доданими матеріалами, ухвалою суду від 22.04.2025 і судовою повісткою до суду повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». В зв`язку з неявкою відповідача підготовче судове засідання було відкладено на 16.06.2025 р. В підготовче судове засідання 16.06.2025 р. прибули позивач, представник позивача і представник третьої особи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового засідання була повідомлена шляхом направлення судової повістки на адресу її місця реєстрації. Крім того, працівником суду був здійснений дзвінок на номер телефону відповідача, повідомлений позивачем, і відповідач була особисто повідомлена про розгляд справи про позбавлення її батьківських прав і про час, дату та місце судового засідання. При цьому повідомити адресу, на яку суд міг би надіслати копію позовної заяви, судові повістки та інші документи по справі, відповідач відмовилась. Відзиву на позов, інших заяв та клопотань не подала. 16.06.2025 р. підготовче судове засідання було повторно відкладено через неявку відповідача. В подальшому повідомлення відповідача про судові засідання здійснювалось шляхом направлення судових повісток на адресу її місця реєстрації, розміщенням оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, телефоном. 30.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судові засідання 14.07.2025 р. і 28.07.2025 р., з`явились позивач, представник позивача і представник третьої особи. Відповідач в судові засідання не з`явилась, будучи обізнаною про їх проведення, відзиву на позов, інших заяв та клопотань не подала. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Також позивач повідомила, що від того часу, як діти почали проживати з батьком, їх мати життям дітей не цікавиться, не зустрічається з ними, не дзвонить ні дітям, ні позивачу або її батькам, щоб отримати інформацію про те, як живуть її діти. Свого місця проживання не повідомляла, і де вона на теперішній час перебуває, вони не знають. Причиною звернення з цим позовом є необхідність визначити опікунів для дітей, які зможуть представляти їх інтереси перед третіми особами, оскільки їх мати цю функцію не виконує. Представник третьої особи подала пояснення щодо позову, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Також повідомила, що вона спілкувалась з відповідачем телефоном, і що відповідач обізнана про те, що її колишній чоловік помер і діти залишились без батьківського піклування, а також про розгляд щодо неї питання про позбавлення батьківських прав. Заслухавши позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків: Судом встановлено, що 12 листопада 2013 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] , про що 12.11.2013 складено відповідний актовий запис за № 37. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 12 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оратівського районного управління юстиції у Вінницькій області). 30 січня 2024 року рішенням Оратівського районного суду Вінницької області у справі № 141/353/23 шлюб розірвано. Згідно повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 травня 2023 року Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] народився [PERSON] , про що 21 лютого 2014 року складено відповідний актовий запис за № 01. У графі «БАТЬКИ»: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 травня 2023 року Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), [INFO] народилася [PERSON] , про що 05 серпня 2016 року складено відповідний актовий запис за № 04. У графі «БАТЬКИ»: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 12 грудня 2024 року Оратівською селищною радою, [INFO] помер [PERSON] , про що 12 грудня 2024 року складено відповідний актовий запис за № 58. Згідно з довідкою від 07.04.2025 р. № 218, наданою комунальним закладом «Оратівський селищний центр соціальних служб», неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , фактично проживають без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , у будинку дідуся - [PERSON] , [INFO] . Спільно з ними проживають: бабуся - [PERSON] , [INFO] , та тітка - [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] , згідно з витягом з реєстру територіальної громади, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 23 серпня 2002 року Оратівським районним управлінням юстиції Вінницької області і свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 04.10.1991 Оратівським РАГС Вінницької області, є рідною сестрою [PERSON] , батька дітей. Згідно акту відвідування сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 29 листопада 2023 року, у будинку зафіксовано недотримання санітарних норм для проживання дітей; брудно, відсутня постільна білизна, на столі залишки їжі, брудний посуд, одяг порваний. У будинку холодно, відсутнє доступне місце для навчання дітей шкільного віку. Діти мають одне спільне спальне місце. Небезпечні і гострі предмети знаходяться у доступі для дітей. На момент відвідування діти мали хворобливий вигляд: бліді, маса тіла нижче норми, неохайний зовнішній вигляд, без взуття. Запас продуктів харчування і свіжоприготовлена їжа відсутні. Одяг у дітей зношений і брудний. Зі слів дітей, станом на 11.00 вони їли лише запарену «Мівіну», на яку воду зварила мама. Вчора вони споживали спагеті, а 5 днів тому - борщ. На запитання, чому не відвідують школу, відповідають, що були хворі або спізнилися в школу. [PERSON] сказав, що самостійно приносить і складає дрова, опалює в будинку, коли мама не в змозі, приносить від сусідів. На момент відвідування діти були сумні, пригнічені, кволі, виявляли внутрішній страх та тривогу, були розгублені. Мати - [PERSON] , спочатку не виявила бажання спілкуватися зі спеціалістами центру, але згодом повідомила що продуктів харчування немає через те, що її чоловік - [PERSON] не привіз та не дав грошей на закупівлю необхідного. Свій стан алкогольного сп`яніння жінка пояснювала депресивним станом через складні життєві обставини її коханої людини, ім`я якого невідоме. У вересні 2023 року її чоловік [PERSON] сприяв лікуванню від алкогольної залежності у приватній клініці, після чого [PERSON] не пила лише тиждень. З вересня по листопад діти систематично не відвідують шкільний заклад - Зарудянську гімназію, а в листопаді діти узагалі не відвідували навчальний заклад. Діти залучені до важкої праці не за віком та фізичними можливостями. Умови проживання [PERSON] , зловживання алкоголем, її девіантна поведінка, відсутність офіційних джерел доходів, недогляд за дітьми несуть загрозу для життя та здоров`я дітей. Відповідно до п.2. акту психологом проведено роботу щодо подолання тривожності та страху у дітей. Згідно з п.4 за згодою [PERSON] діти будуть із 29.11.2023 р. проживати з батьком за адресою: [ADDRESS] , де створені сприятливі умови для проживання дітей. Постановою Оратівського районного суду Вінницької області у справі № 141/893/23 від 19.12.2023 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, а саме за невиконання батьківських обов`язків. Судом встановлено, що мати, [PERSON] ухилилась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків щодо належного виховання сина та дочки, а саме не слідкує за здоров`ям дітей, не дотримується санітарно-гігієнічних умов для проживання дітей, також діти не відвідують навчання. Згідно акту відвідування сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 29 листопада 2023 року, виявлено, що в будинку дотримані санітарно-гігієнічні норми, для дітей є окремі кімнати з окремими спальними місцями, наявний письмовий столик для навчання і місце для відпочинку дітей. У помешканні та на території навколо будинку безпечно для дітей. [PERSON] письмово повідомив про систематичне невиконання батьківських обов`язків своєю дружиною - [PERSON] відносно двох спільних неповнолітніх дітей, які проживають з 2016 року спільно з матір`ю у [ADDRESS] . У будинку, де мешкають діти, є небезпека для їх життя та здоров`я, антисанітарні умови проживання, холодно, відсутній запас продуктів харчування. Також матір зловживає алкоголем, не займається доглядом та вихованням дітей. За результатами обстеження зроблено висновок про належні умови проживання дітей. Відповідно до акту відвідування сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 11 липня 2024 року, в будинку дотримано санітарно-гігієнічних норм для проживання дітей. У помешканні та на території навколо будинку безпечно для дітей. Під час відвідування самопочуття дітей та зовнішній вигляд здоровий та охайний. Діти забезпечені продуктами харчування в достатній кількості, одягом та взуттям відповідно до сезонів, шкільним (канцелярським) приладдям. Зі слів дітей, люблять обох батьків, але на даний час проживають з татом. Де мама вони не знають. Тато допомагає їм виконувати домашні завдання. Зі слів дітей вони мають друзів, мають позитивні стосунки з татом. Діти активно спілкувались, на момент відвідування активні, веселі, усміхалися, без проявів страху та тривоги. За 7 місяців проживання дітей з батьком, мама подзвонила до дітей один раз в лютому місяці. Вона з ними не спілкується,місце перебування [PERSON] на даний час невідоме. Діти забезпечені всім необхідним, продуктами харчування, одягом та взуттям. Діти мають любов та підтримку від батька. Відповідно до характеристики [PERSON] , 2014 р.н., здобувача освіти 5-А класу Оратівського ліцею Вінницького району Вінницької області, навчається в ліцеї з 1 вересня 2024 року. За час навчання зарекомендував себе старанним, дисциплінованим, працелюбним, уважним учнем. Мати, [PERSON] , не цікавиться життям сина, не відвідує батьківські збори, не підтримує зв`язок з класним керівником. Не спілкується з вчителями щодо навчання та поведінки її сина. Хлопчик проживає з бабусею та дідусем. Бабуся приділяє належну увагу вихованню дитини. [PERSON] завжди охайно одягнений, має все необхідне для навчання. Згідно педагогічної характеристики [PERSON] , [INFO] здобувача освіти 3-Б класу Оратівського ліцею Вінницького району Вінницької області, навчається з 1 вересня 2024 року. Навчальні заняття відвідує систематично, на уроки не запізнюється, на уроках організована, уважна. Мати, [PERSON] не бере участі в житті доньки та не цікавиться навчанням та вихованням дитини, навчальний заклад та батьківські збори жодного разу не відвідувала, з класним керівником не співпрацює. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він з покійним братом позивача, батьком дітей, товаришував, тому знав, що відбувається в сім`ї [PERSON] . Особисто знайомий з відповідачем, бачив її побут, як вона з дітьми жила. Охарактеризувати її може тільки з негативної сторони. Останнім часом діти були з нею в небезпеці, тому [PERSON] був змушений звернутися у службу у справах дітей. Відповідач залишала дітей самих в холодній хаті, хлопчик навіть дзвонив батькові дізнатись, як розтопити піч. Приїхавши туди, батько дітей довго чекав на [PERSON] , прийшла вона в компанії двох п`яних чоловіків. [PERSON] пропонував їй тоді забрати з собою дітей, але вона відмовила. Це було взимку 2022-2023 роки, точніше свідок не пам`ятає. В будинку було брудно, на підлозі валялись бички. Роботи у [PERSON] немає, вона не може забезпечити дітей. Свідок поспілкувався тоді з дітьми, діти були не доглянуті, на питання, що їли, хлопчик відповів, що мама їм сказала, якщо хочете їсти, то ідіть до свого тата. Також діти сказали, що мати буде їх бити, якщо вони будуть розповідати, як вона їх годує. Коли батько в кінці 2023 року забирав від неї дітей, вони з радістю побігли в бус, були голодні. Коли дитина хворіла, [PERSON] вимагала від чоловіка гроші, але не хотіла, щоб приїжджав. На думку свідка, перебування дітей з матір`ю є загрозою їх здоров`ю та життю. Вона не цікавиться і не забезпечує належного догляду і виховання дітей. [PERSON] постійно забезпечував [PERSON] продуктами харчування, але вона дітей ними не годувала. [PERSON] просила грошей, які він не давав, тому що вона їх витрачала на випивку. Сусіди теж розповідали, що вона зловживає алкогольними напоями. Попросив суд залишити дітей з позивачем та дідусем і бабусею. Вважає, що це для дітей буде краще, діти їх люблять і з ними діти доглянуті і в безпеці. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знає про цю ситуацію, оскільки живе в селі, де проживала відповідачка, крім того, була на той час старостою. За словами свідка, поки відповідач жила з бабусею, особливих проблем не було, бо господарством і дітьми займалась бабуся. [PERSON] говорила, що вона хворіє, і працювати не може. Коли бабуся померла і відповідач залишилась з дітьми сама, ситуація стала плачевною. До свідка як до старости села тоді дійшла інформація, що її діти не відвідують школу, на що вона казала що діти хворі. Батько дітей звернувся в службу у справах дітей. Коли служба приїхала до будинку до [PERSON] побачили безлад. Коли зайшли в будинок, [PERSON] спала, діти були в ліжку. Її будили, але вона не реагувала, діти зібрались самі, у матері взагалі ніякої реакції не було, вона вдавала вигляд що спить. За висновком органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету Оратівської селищної ради 08.05.2025 року № 164 мати дітей, [PERSON] , проживає окремо від дітей, про своє місцезнаходження не повідомляє. Вона не бере участі у вихованні, навчанні та розвитку дітей, не проявляє до них батьківської турботи, не піклується про фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідних харчування та медичного догляду, в тому числі не допомагає матеріально. Не бере участі у шкільному житті сина і доньки, не цікавиться успіхами дітей, не відвідує навчальний заклад, з класними керівниками не співпрацює, батьківські збори не відвідує. На основі дослідження матеріалів справи орган опіки та піклування дійшов висновку, що [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, і вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] і [PERSON] . З метою з`ясування думки малолітнього [PERSON] , 22.07.2025 начальником служби у справах дітей [PERSON] і практичним психологом комунального закладу «Оратівський селищний центр соціальних служб» Ступкін Н.В. була проведена бесіда з дитиною. Відповідно до висновку психолога, хлопчик виявляє сформоване емоційне бажання проживати у сім`ї своїх дідуся та бабусі, встановлено позитивний емоційний зв`язок, почуття безпеки та довіри до них. У дитини залишились негативні спогади про спільне життя з матір`ю. [PERSON] та його сестрі [PERSON] комфортно проживати з бабою, дідом і тіткою. Під час обстеження не виявлено ознак зовнішнього тиску або нав`язування думок з боку дорослих. Висловлене бажання проживати з сім`єю дідуся є добровільним та відповідає рівню вікового розвитку дитини. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці ст.12 Закону). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Абзацом 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з пунктами 15,16 зазначеної постанови позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї (ст.9 Конвенції про права дитини). Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема викладеної у справі "М.С. проти України" від 11.07.2017 року, при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16.07.2015 року у справі "Мамчур проти України"). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. З досліджених при розгляді справи доказів встановлено, що відповідач [PERSON] не має бажання займатися вихованням та утриманням своїх малолітніх дітей. Її місцезнаходження невідоме, з дітьми вона протягом тривалого часу не спілкується, не проявляє батьківської турботи та зацікавленості в їх житті, що свідчить про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків та свідоме небажання їх виконувати. Відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських прав та виконання батьківських обов`язків, діючи свідомо протягом тривалого часу. Поведінка відповідача під час розгляду справи, яка, знаючи про подання до неї позову про позбавлення батьківських прав, не з`явилась в жодне судове засідання, не висловила заперечень проти позбавлення її батьківських прав, свідчить про відсутність у неї інтересу до дітей, а також наміру і бажання виховувати дітей і піклуватись про них. При прийнятті рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги також те, що за фактичної відсутності батьківського піклування існує потреба у призначенні опікуна, на якого буде покладена відповідальність за належне виховання та утримання дітей, та який зможе представляти і захищати їх інтереси перед третіми особами, в той же час, оскільки відповідач тривалий час з дітьми не проживає, позбавлення її батьківських прав не призведе до зміни існуючої ситуації між нею та дітьми. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно малолітніх сина [PERSON] і доньки [PERSON] буде відповідати інтересам дітей. Згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно з ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved