Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів», від імені якого діє представник Москаленко Маргарита Станіславівна, звернулось до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 37583-05/2024 у розмірі 42700,00 гривень ( 14000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 25200,00 грн сума заборгованості за процентами, 3500,00 грн сума заборгованості за штрафними санкціями). В обґрунтування позову зазначено, що 25.05.2024 між відповідачем та ТОВ «Аванс Кредит» укладено кредитний договір № 35583-05/2024. На підставі Договору факторингу №21102024 від 21.10.2024, укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Аванс Кредит» передало ( відступило) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників до яких належить, зокрема, і кредитний договір № 35583-05/2024 від 25.05.2024 у сумі 42700,00 грн. Ураховуючи те, що відповідач своїх зобов`язань щодо сплати кредитних коштів не виконує, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитними договорами. 29.05.2025 судом відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов не подавав. 17.07.2025 судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази у смправі, встановив наступні обставини та правовідносини. 25.05.2024 між\~ТОВ «\~Аванс кредит»\~та [PERSON] укладений Договір про надання фінансового кредиту №37583-05/2024. [PERSON] підписав договір електронним підписом з одноразовим ідентифікатором W 3690 ( а.с.5-9). Відповідно до п.1.1 договору ТОВ «Аванс Кредит» надало клієнту кредит у розмірі 14000,00 грн, строком на 120 днів ( п. 1.2), зі сплатою стандартної процентної ставки 1,50% в день ( п. 1.4.1). Відповідно до п.1.6 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу № [NUMBER] . 25.05.2024 [PERSON] також підписав графік платежів (додаток 1 до Договору) та паспорт споживчого кредиту ( а.с. 10-12). Листом від 30.01.2025 ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» повідомило ТОВ «Аванс Кредит» про успішне перерахування коштів на платіжну карту клієнта від ТОВ «Аванс Кредит» 25.05.2024 на суму 14000,00 грн, призначення платежу: зарахування 14000 грн на картку [NUMBER] ( а.с. 13). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Аванс Кредит» за кредитним договором утворилась заборгованість , яка становить 42700 грн, з яких 14000,00 грн за кредитом, 28700,00\~грн\~-\~загальна\~заборгованість\~по\~відсоткам ( а.с. 19-20). На підставі Договору факторингу №21102024 від 21.10.2024, укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Аванс Крелит» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників ( а.с. 14-16). 21.10.2024 сторонами підписаний акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №21102024 від 21.10.2024 ( а.с.17). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 21102024 від 21.10.2024 заборгованість у [PERSON] за кредитним договором №37583-05/2024 становить 42700,00 гривень, яка складається 14000,00\~грн \~загальна заборгованість\~по тілу\~кредиту, 25200,00\~грн -\~загальна заборгованість\~по відсоткам, 3500,00 грн заборгованість за штрафними санкціями ( а.с. 18). Згіднозі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи від 27.12 2007 року № 8462, виданого Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» зареєстровано як фінансову установу та на підставі додатку до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи №183 серія ФК, виданого 27.12.2007 Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» має право здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензії: факторинг. Відповідно до розпорядження від 23.03.2017 №691 виданого Національною комісією що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, «Про видачу «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)», видати «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на: надання послуг з факторингу. Згідно з п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За нормою\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст.639 ЦПК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». У\~статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Положеннями\~ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" \~визначено,\~що\~якщо\~\~відповідно\~\~до\~\~акта\~ \~цивільного\~\~\~законодавства\~\~\~або\~\~\~за\~\~\~домовленістю\~\~\~\~сторін\~ електронний\~\~\~\~правочин\~\~\~має\~\~бути\~\~підписаний\~\~\~сторонами,\~\~\~моментом\~\~\~\~його\~\~\~\~підписання\~є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~ "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги",\~\~\~за\~\~умови\~\~\~використання\~\~\~засобу\~\~електронного\~\~підпису\~\~\~\~усіма\~сторонами\~\~ електронного\~\~правочину; електронного\~\~\~\~\~підпису\~\~одноразовим \~\~ідентифікатором,\~\~\~\~визначеним\~ \~цим\~\~\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Відповідно наданих доказів, між сторонами укладений договір кредиту. Нормами п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до\~ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно положень ч.1 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється відповідно до цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Умовами п.4.1.4 договору про надання фінансового кредиту №37583-05/2024, передбачене право кредитодавця відступати право вимоги з цим договором без згоди позичальника. Позивач, відповідно до умов договору відступлення права вимоги, є правонаступником ТзОВ «Аванс Кредит» за договором №37583-05/2024, а тому має право вимоги до відповідача. Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, відомостей про погашення заборгованості відповідачем повністю або частково не надано, внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14000,00 грн та відсотками, суд приходить до висновку про наявність порушеного права позивача, яке підлягає захисту, шляхом стягнення заборгованості з відповідача. Щодо розміру відсотків, які підлягають стягненню. Позивач у позовній заяві просить стягнути відсотки у розмірі 25200 грн. Із розрахунку заборгованості ТОВ « АВАНС КРЕДИТ» вбачається, що такі нараховані за період з 25.05.2024 по 21.09.2024. Разом із тим, суд не може погодитись із таким нарахуванням відсотків з огляду на наступне. За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно із ч.3 ст. 1054 Цивільного кодексу України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до положень ст. 3 Закону України « Про споживче кредитуванн» цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~доповнено частиною п`ятою\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності з 24 грудня 2023 року. Відповідно до ч. 5ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно. Пунктом 17\~Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування»\~передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»\~максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, з 24.12.2023 по 21.04.2024 (120 днів) максимальний розмір денної процентної ставки за кредитним договором не може перевищувати 2,5 %, а з 22.04.2024 по 19.08.2024 (120 днів) максимальний розмір денної процентної ставки за кредитним договором не може перевищувати 1,5 %. З урахуванням наведеного, суд відхиляє наданий розрахунок заборгованості та наводить свій розрахунок, з урахуванням обмеження встановлених законом. Відсотки, в період з 25.05.2024 по 19.08.2024 нараховані у розмірі 15750 грн в межах відсоткової ставки , встановленої положеннями приведених норм Закону. Заборгованість відповідача\~за нарахованими\~відсотками за\~період з\~ 20.08.2024\~по 21.10.2024 повинна становити 4620,00 грн, що розраховується наступним чином (14000*1/100) * 33 (кількість днів прострочення ( відповідно до кількості днів зазначених у розрахунках позивача). Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за процентами підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 20370 грн ( 15750,00 грн + 4620,00 грн). Щодо вимог про стягнення штрафу. Відповідно до умов пункту 5.3 договору передбачено, що у випадку прострочення клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в графіку платежів, товариство у перший день прострочення нараховує штраф у розмірі 25,00 % від суми, одержаної клієнтом за цим договором, при цьому загальний розмір нарахованого штрафу не може перевищувати граничні обмеження, встановлені нормами чинного законодавства України про споживче кредитування. Штраф підлягає сплаті клієнтом протягом строку кредитування. Відповідно до ст.\~610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями частини 1статті 612\~ЦК\~України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Поряд з тим, відповідно до пункту 18\~розділу « Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ураховуючи наведені приписи чинного законодавства, вимоги про стягнення штрафує необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Щодо судових витрат. Згідно ч.1ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в справі. Оскільки позовні вимоги підлягають до часткового задоволення у сумі 34370,00 грн. (80,49 %), то з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 3028,00 грн, пропорційно до задоволених вимог у розмірі 2437,24 грн.

Outcome: partial