Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

У грудні 2024 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що між ним та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АР-2477831, за яким забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «ВМW 116D», д.н.з. [NUMBER] . 27.11.2022 о 12-20 год. у м. Житомирі, на вул. Київській, 77 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під керуванням відповідача та транспортного засобу марки «ВМW Х4», д.н.з. [NUMBER] , який було пошкоджено з вини відповідача згідно постанови Богунського районного суду міста Житомира від 22.12.2022 у справі № 295/13085/22. За умовами полісу власнику транспортного засобу марки «ВМW Х4», д.н.з. [NUMBER] , позивач сплатив страхове відшкодування в розмірі 10367,98 грн. Так як водій забезпеченого транспортного засобу самовільно залишив місце ДТП, що також встановлено постановою Богунського районного суду міста Житомира від 22.12.2022 у справі № 295/13085/22, то відповідно до абзацу «в» п. п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача на суму сплаченого страхового відшкодування. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 10367,98 грн виплаченого страхового відшкодування, 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 3028,00 грн сплачененого судового збору за подання позову. Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира Семенцової Л.М. від 17.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] до суду відзиву не надходило, натомість представником [PERSON] адвокатом Бобчиком І.М. до суду направлено відзив на позовну заяву з викладеними в ньому запереченнями проти задоволення позову. У відзиві вказано, що відповідач не отримував жодної вимоги про відшкодування збитків від позивача та ніякого досудового врегулювання спору не проводилося. Позивачем подано позов до [PERSON] , а його клієнт є [PERSON] . Але навіть якщо позивач змінить ім`я відповідача, то докази, на яких грунтуються позовні вимоги, не доводять вину його клієнта, так як постанова Богунського районного суду міста Житомира від 22.12.2022 у справі № 295/13085/22 винесена щодо [PERSON] , а не [PERSON] . У судове засідання представник позивача не з`явився, у долученій до позовної заяви заяві просить проводити розгляд справи за його відсутності. Представник [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши представника [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.\- Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст.\~89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 07.12.2021 між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АР/2477831, за яким забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «ВМW 116D», д.н.з. [NUMBER] (а. с. 24 і звор. сторона). Згідно договору страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 130000,00 грн, розмір франшизи 00 грн. Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 22.12.2022 у справі № 295/13085/22 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст 124, 122-4 Кодексу\~України про\~адміністративні правопорушення [PERSON] , [INFO] , громадянина України, учасника бойових дій, проживаючого за адресою: [ADDRESS] , і.к. [NUMBER] , встановлено, що 27.11.2022 о 12-20 год. у м. Житомирі, на вул. Київській, 77 (ТЦ «Глобал») водій [PERSON] , керуючи т/з BMW 116 D д.н.з. [NUMBER] , не забезпечив безпеки виконуваного маневру та безпечної дистанції, внаслідок чого закінчуючи рух заднім ходом допустив наїзд на т/з BMW Х4 д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засобі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, 27.11.2022 року о 12 год. 20 хв. в м. Житомир, вул. Київська, 77 (ТЦ «Глобал») водій [PERSON] , керуючи т/з BMW 116 D д.н.з. [NUMBER] , скоїв ДТП та залишив місце пригоди. Зазначеною постановою, яка набрала законної сили 03.01.2023, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, [PERSON] (а. с. 12). За положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 16.02.2023 до позивача надійшла заява (претензія) від представника АТ «СК «АРКС» про виплату стархового відшкодування. В заяві зазначено, що згідно страхових актів АТ «СК «АРКС» здійснило виплату стархового відшкодування потерпілій особі [PERSON] , а винною особою вказано - [PERSON] , тому оскільки відповідальність власника транспортного засобу марки «ВМW 116D», д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АР/2477831, просили перерахувати 10367,98 грн на банківські реквізити АТ «СК «АРКС» (а. с. 13). Як убачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а. с. 15), власником транспортного засобу марки «ВМW 116D», д.н.з. [NUMBER] , з 01.08.2022 є [PERSON] , [ADDRESS] . Копією довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 3022332468272190 від 27.11.2022 (а. С. 23) підтверджується, що учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27.11.2022 о 12-20 год. у м. Житомирі, на вул. Київській, 77 (ТЦ «Глобал»), був власник транспортного засобу марки «ВМW 116D», д.н.з. [NUMBER] , саме [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , а не [PERSON] , який зазначений у постанові Богунського районного суду міста Житомира від 22.12.2022 у справі № 295/13085/22 та до якого пред`явлено даний позов. На підставі страхового акту № G-23998-1 від 23.02.2023 ТДВ «СК «Гардіан» було сплачено АТ «СК «АРКС» 10367,98 грн страхового відшкодування згідно платіжної інструкції № 166565 від 24.02.2023 (а. с. 17). Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого і відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно абзацу «в» п. п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідно до положень\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України). Системний аналіз ст. ст. 51, 175 ЦПК України\~свідчить про те, що саме на позивача покладений обов`язок визначити належний склад відповідачів у справі. Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. У постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 303/6418/19 зазначено, що неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц викладено висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову\~обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 зауважив, що визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Враховуючи предмет спору та заявлені позивачами позовні вимоги, залучення належного співвідповідача до участі в справі має принципове значення, оскільки це пов`язано також і з обранням належних та ефективних способів захисту прав, на захист яких заявлено позовні вимоги. Обраний спосіб захисту прав особи, яка наполягає на застосуванні судового захисту її цивільного права та інтересу, має відповідати характеру та природі спірних правовідносин. Із позовної заяви та матеріалів справи слідує, що в даній справі позов пред`явлено до [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , тоді як учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27.11.2022 о 12-20 год. у м. Житомирі, на вул. Київській, 77 (ТЦ «Глобал»), був власник транспортного засобу марки «ВМW 116D», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] згідно відповіді № 1197339 від 14.03.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру). Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч. 2 ст. 51 ЦПК України). Стороною позивача до початку першого судового засідання, так як розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження, відповідного клопотання про заміну в справі відповідача з [PERSON] на [PERSON] не заявлялося. При цьому суд не вправі самостійно здійснювати заміну відповідача без заявленого стороною позивача такого клопотання. Оскільки пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed