Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 07.04.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що 27.02.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач (разом - Сторони) уклали Кредитний договір № 539759257(далі - Договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід?ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску Відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім?я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані Відповідача, а й платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить Позичальнику. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора VWXJ3926. Зокрема, 27.02.2020 0 18:34:38 год. Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, визначається, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису, Позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Одночасно з підписанням договору, Товариство відправило на електронну адресу, вказану Відповідачем у Заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту. 3 наданого Позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Відповідно до п.1.1. договору, Кредитодавець надав Позичальникові Кредит на суму 27000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов?язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Враховуючи вищевикладене, відразу після вчинених дій Відповідача, 27.02.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти в сумі 27000,00 грн. на його банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов?язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень. Таким чином, Позивачем долучено всі наявні докази, що підтверджують зобов`язання Відповідача за кредитним договором та факт перерахування коштів на картковий рахунок Боржника. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. В подальшому Сторони погодили продовжити строк дії Договору рядом Додаткових угод до 31.12.2024. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, що діє протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 - 31.12.2024. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. 06.03.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 060325-У відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Договору Сторони погодили наступні умови кредитування: Відповідно до п. 1.2. кредитного договору № 539759257 від 27.02.2020 Кредит надається строком на 56 (п?ятдесят шість) днів. Згідно із п. 1.4. кредитного договору Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у наступному розмірі - 263,52 (двісті шістдесят три цілих п?ятдесят дві сотих) відсотків річних від суми Кредиту за весь час користування ним (далі - «Процентна ставка»), починаючи з першого дня надання суми Кредиту Позичальнику та до закінчення строку на який видавався Кредит. Відповідно до п. 1.7. кредитного договору Проценти за користування Кредитом, в розмірі передбаченому в п. 1.4. Договору, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами, відповідно до суми Кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні у Позичальника Згідно із п. 1.8. кредитного договору, У випадку не повернення будь-якого з платежів, у строки передбачені Графіком платежів, Кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, при чому проценти за користування Кредитом нараховуються від фактичного залишку суми Кредиту. Всі нараховані проценти за користування Кредитом мають бути сплачені на дату кожного із наступних чергових платежів, при цьому Сторони погодили що Кредитодавець, по аналогії з порядком, визначеним в абз. 2 п.1 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» надає Позичальнику оновлений Графік платежів, шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті Позичальника. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №539759257 від 27.02.2020, становить - 37421,40 грн., яка складається з наступного: 27000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 10421,40 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Зазначають, що згідно з матеріалами справи Відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі. Це свідчить про те, що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов?язання за ним. Тому, просять стягнути з [PERSON] , заборгованість за Кредитним договором № 539759257 від 27.02.2020 року, у розмірі - 37 421 грн. 40 коп., сплачений судовий збір, у розмірі - 2 422 грн. 40 коп., та витрати на професійну правову допомогу, у розмірі - 6 000 грн. 16.05.2025 року від відповідача поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначає те, що проти позовних вимог заперечує у повному обсязі. 27.02.2020 року [PERSON] , укладено кредитний договір №539759257 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». У зв?язку з скрутним фінансовим становищем він не виконував умови договору, не сплатив відсотки по договору, не повернув у повному обсязі тіло кредиту згідно умов та строку договору. Упродовж більш ніж п?яти років від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на його поштову адресу не надходили жодні документи, претензії, вимоги чи сповіщення. Також, зазначає, що з 2020 року кредитодавець не виходив з ним на зв`язок. Про наявність до мене фінансових вимог у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» він дізнався після надходження позовної заяви у його особистий кабінет у державному мобільному застосунку «Дія». Вказує на те, що строк повернення кредиту згідно з Додатку № 1 до Договору № 539759257 (ГРАФІК ПЛАТЕЖІВ) від 27.02.2020 року закінчився 23.04.2020 року, а отже строк позовної давності за сплатою щодо стягнення кредитної заборгованості сплив 23.04.2023 року. Звертає увагу суду на те, що матеріали справи не містять жодного письмового доказу вживання заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю, врегулювання між сторонами спірних питань, які виникають з їх договірних правовідносин, до передання спору в суд. З моменту підписання ним кредитного договору № 539759257 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» пройшло більш ніж п?ять років, з 27.02.2020 року і до цього часу, за цей строк жодна вищезазначена фінансова установа не пред?явила йому письмово вимоги щодо врегулювання питання про сплату кредитною заборгованості, а тільки набували між собою право грошової вимоги заборгованості за кредитним договором № 539759257 від 27.02.2020 року. Тому, просить застосувати позовну давність у даній справі, та заявлені позовні вимоги залишити без задоволення. 02.06.2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких посилається на те, що відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Проте, позовна давність сплила під час дії воєнного стану та вважається продовженою на строк дії в Україні воєнного стану. Отже, оскільки законодавець зупинив перебіг позовної давності, Позивач дотримався її строків та реалізує своє беззаперечне право на справедливий суд відповідно до Конституції України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N?64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі по тексту - «Указ») на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Тобто, виходячи з вищесказаного, якщо позовна давність спливає під час дії воєнного, надзвичайного стану, то останнім днем строку слід вважати перший робочий день після закінчення періоду дії в Україні воєнного, надзвичайного стану. Також, зазначає те, що скаржник не зобов`язаний направляти письмове повідомлення боржнику про зміну сторони Кредитодавця. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов?язку погашення кредиту взагалі. Отже, не є підставою для звільнення Боржника від виконання Кредитного договору те, що він не був повідомлений про відступлення права грошової вимоги, а лише означає виконання Боржника свого зобов`язання перед Кредитодавцем, з яким укладав договір, що не виконано. Тому, просять задовольнити позовні вимоги. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 29.04.2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 27.02.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач уклали Кредитний договір № 539759257 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а.с. 20-22), що підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту (а.с. 19-20), та копією Графіку платежів (а.с. 22), копією Заявки на отримання грошових коштів у кредит від 20.01.2022 року (а.с. 28). Відповідно до копії Довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», [PERSON] , 27.02.2020 року, підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора - VWXJ3926 (а.с. 29). Згідно з копією платіжного доручення № 0894c71c-fe8a-4270-98ff-696c5c1c2501 від 27.02.2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на банківський рахунок [PERSON] , номер картки: [NUMBER], грошові кошти, у розмірі - 27 000 грн., призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 539759257 від 27.02.2020 року, [PERSON] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER], без ПДВ, безготівкове зарахування Monevyeo SFD Visa TRANSFER (а.с. 36). Відповідно до копії Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», 28.11.2018 року укладено вказаний договір, за яким: Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», зобов`язується відступити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», за плату на умовах, визначених Договором (а.с. 39-44). Згідно з копією Додаткової угоди № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2019 року, між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін (а.с. 45). Відповідно до Додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року, В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01 (а.с. 46-50). Згідно з копією Додаткової угоди № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 31.12.2021 року, між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №27, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2022 року (а.с. 51). Відповідно до копії Додаткової угоди № 31 від 31.12.2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №31, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2023 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року (а.с. 53-55). Згідно з копією Додаткової угоди № 32 від 31.12.2023 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, 31.12.2023 року, між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №32, дана угода продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року (а.с. 52). Відповідно до копії Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», укладено вказаний договір, за яким: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», зобов`язується відступити Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с. 56-64). Згідно з копією Договору факторингу № 060325-У від 06.03.2025 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», за яким: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов`язується відступити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с. 65-72). Відповідно до копії Розрахунку заборгованості, [PERSON] , надано кредит, за Договором № 539759257 від 27.02.2020 року, у розмірі - 27 000 грн., станом на 25.08.2020 року загальна сума заборгованості становить - 37 421 грн. 40 коп. (а.с. 73). Згідно з копією Розрахунку заборгованості, [PERSON] , надано кредит, за Договором № 539759257 від 27.02.2020 року, у розмірі - 27 000 грн., станом на 31.08.2023 року загальна сума заборгованості становить - 37 421 грн. 40 коп. (а.с. 74). Відповідно до копії Виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 539759257 від 27.02.2020 року, станом на 14.03.2025 року, заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», за вказаним кредитним договором, становить - 37 421 грн. 40 коп., яка складається з: 27 000 грн.- прострочена заборгованість за кредитом; 10 421 грн. 40 коп. - прострочена заборгованість за процентами (а.с. 78). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною четвертою статті 263 ЦПК України, встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтею 512 ЦК України, передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема внаслідок відступлення права вимоги. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Відповідно до ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Частиною першою статті 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. За частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За частиною ж другою цієї статті якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі статті 1048 цього Кодексу. Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі - Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Закон України «Про електронну комерцію» - визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. V. Оцінка суду Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Умовами Кредитного договору № 539759257 від 27.02.2020 року, передбачені наступні істотні умови кредитування: Сума кредиту - 27 000 грн. Процентна ставка - 263, 52 % річних. З умовами угоди відповідач ознайомлений, про що свідчить його електронно-цифровий підпис. Через невиконання відповідачем умов договору виникла заборгованість в розмірі у розмірі - 37 421 грн. 40 коп., яка складається з: 27 000 грн.- прострочена заборгованість за кредитом; 10 421 грн. 40 коп. - прострочена заборгованість за процентами. Вказана заборгованість підтверджується розрахунком. Враховуючи, що відповідач за договором кредиту не виконує взяті на себе зобов`язання за виконання умов кредитного договору, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Щодо тверджень відповідача про те, що він не отримував від фактора повідомлень про відступлення прав грошової вимоги, суд зазначає, що ч. 1 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно із ч. 2 ст. 516 ЦК України, наслідком неповідомлення боржника про проведену заміну кредитора у зобов`язанні є лише те, що боржник може виконати свої зобов`язання первісному кредитору і таке виконання буде вважатися належним. Отже, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Тобто неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Про що, в тому числі, вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15. Таким чином, оскільки під час розгляду справи знайшли своє підтвердження як факт укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , договору № 539759257, так і факт перерахування першим другій кредитних коштів, натомість доказів повернення таких у повному обсязі матеріали справи не містять, а відповідач не надав, позивач набув права вимоги до нього на підставі договорів факторингу, що описано вище, суд уважає, що в останнього виникло право вимагати повернення позики (право дійсної вимоги), а у відповідача обов`язок по поверненню тіла кредиту в розмірі - 27 000 грн, а відтак позовні вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» у частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту підлягають до задоволення. Щодо тверджень відповідача про те, що він не отримував від фактора повідомлень про відступлення прав грошової вимоги, суд зазначає, що ч. 1 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно із ч. 2 ст. 516 ЦК України, наслідком неповідомлення боржника про проведену заміну кредитора у зобов`язанні є лише те, що боржник може виконати свої зобов`язання первісному кредитору і таке виконання буде вважатися належним. Отже, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Тобто неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Про що, в тому числі, вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15. Таким чином, оскільки під час розгляду справи знайшли своє підтвердження як факт укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , договору № 539759257, так і факт перерахування першим другій кредитних коштів, натомість доказів повернення таких у повному обсязі матеріали справи не містять, а відповідач не надав, позивач набув права вимоги до нього на підставі договорів факторингу, що описано вище, суд уважає, що в останнього виникло право вимагати повернення позики (право дійсної вимоги), а у відповідача обов`язок по поверненню тіла кредиту в розмірі - 27 000 грн., а відтак позовні вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» у частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту підлягають до задоволення. Даючи оцінку твердженням відповідача щодо пропуску строку позовної давності, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За змістом ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17 березня 2020 року № 530-IX (далі - Закон № 530-IX), який набрав чинності у день прийняття (опублікування), з 17 березня 2020 року карантин на законодавчому рівні визнано обставиною непереборної сили згідно з переліком форс-мажорних обставин, передбачених у частині другій статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні"). Тому з указаної дати слід застосовувати правило, передбачене у пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України щодо зупинення перебігу позовної давності, коли пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія - непереборна сила. Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15 березня 2022 року, який набрав чинність 17 березня 2022 року, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Тобто, законодавцем було запроваджено механізм, за якого позовна давність на період дії воєнного стану або надзвичайної ситуації продовжується на строк дії таких обставин. Продовження строків позовної давності в період воєнного стану є безумовним та автоматичним в силу закону. З урахуванням вказаного вище, вимог ст. 257, ч. 5 ст. 267 ЦК України, п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, належить зробити висновок, що станом на 07.04.2025 позивачем не пропущено позовну Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що відповідач порушив умови укладеного договору, право вимоги за яким набув позивач, у встановленому порядку та строки не погашала заборгованість, суд дійшов висновку, що з [PERSON] , слід стягнути на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість у розмірі - 37 421 грн. 40 коп. VI. Судові витрати. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в сумі 2 422, 40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі - 6 000 грн. На підставі наведеного та ст. ст. 207, 625, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, ст. 1077,

Outcome: approved