Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - АТ «А-БАНК») через систему «Електронний суд» подало до суду зазначений позов. В обґрунтування позовних вимог вказувало, що [PERSON] підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. 23 лютого 2021 року [PERSON] будучи клієнтом банку уклала з позивачем кредитний договір № A213CT155101092682, згідно з умов якого отримала кредит у розмірі 53 000 грн строком на 40 місяців (тобто до 22 червня 2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 50,00 % щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у АТ «А-БАНК» разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується її підписом у цій заяві. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачці кредит у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 01 лютого 2025 року має заборгованість - 71 816,47 грн, з них: 41 455,61 грн - заборгованість за кредитом; 30 360,86 грн - заборгованість по відсоткам; 0,00 грн - штрафи. Позивач неодноразово вживав заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачці SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати зобов`язання. Проте, відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «А-БАНК». На підставі викладеного, АТ «А-БАНК» просило суд: 1. Стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором від 23 лютого 2021 року № A213CT155101092682, станом на 01 лютого 2025 року, у розмірі 71 816,47 грн, з них заборгованість за кредитом - 41 455,61 грн, заборгованість по відсоткам -30 360,86 грн, штрафи - 0,00 грн та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. 2. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2025 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зазначена ухвала в електронному вигляді направлена позивачу та його представнику та як вбачається із Довідок про доставку електронного документа доставлена до їх Електронного кабінету 24 лютого 2025 року. За зареєстрованою адресою місця проживання відповідача засобами поштового зв`язку Акціонерного товариства «Укрпошта» направлялась копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Як вбачається із даних відстеження поштового відправлення № 0610239994272 отриманих із офіційного сайту Акціонерного товариства «Укрпошта» кореспонденція не вручена адресату та повернута до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до розпорядження керівника апарату суду Овдієнко Л.П. від 02 квітня 2025 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 квітня року вищевказану цивільну справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н.М. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику /повідомлення сторін. Позивач до суду додаткових заяв, пояснень не подавав, відповідачка не використала право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Суд встановив, що 30 серпня 2017 року [PERSON] підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» шляхом проставлення власноручного цифрового підпису на сенсорному екрані пристрою (смартфону). Як вбачається із змісту Анкети-Заяви, відповідачка надала Банку свої персональні дані, інформацію про місце проживання, соціальний статус, мобільний телефон, розмір заробітної плати. Підписуючи анкету-заяву підтвердила, що: - згодна з тим, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Вона зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua.; - також підтвердила, що ознайомлена і згодна з умовами та правилами надання послуги накопичення скарбничка і згодна оформити дану послугу; - підписуючи дану заяву вона дала дозвіл на обробку банком всіх її персональних даних з метою та на умовах, встановлених у договорі про надання банківських послуг. Підтвердила, що вона повідомлена про свої права, пов`язаних із зберіганням та обробкою її персональних даних, визначених чинним законодавством, про мету збору даних та осіб, яким передаються її персональні дані. Вона не планує здійснення угод за дорученням третіх осіб в інтересах третіх осіб. Можливість вирішального впливу з боку інших осіб на проведення ним фінансових операцій відсутня. У разі появи такої особи (контролера) зобов`язалася повідомити про це банк. Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту йому роз`яснені і зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування нею отримані. 23 лютого 2021 року між АТ «А-БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № A213CT155101092682, шляхом підписання заяви про надання послуги «Швидка готівка». У заяві про надання послуги «Швидка готівка» зазначено умови надання кредиту, а саме: тип кредиту - беззалоговий, сума кредиту - 53 000 грн, строк - 36 місяців, процентна ставка (фіксована) 50 %. Пунктом 7 заяви про надання послуги «Швидка готівка» визначено, що платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту - № 4323387010832213. Відповідно до п. 9 та п. 10 заяви про надання послуги «Швидка готівка» відповідачка погодилася з тим, що ця Заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «А-Банк» при наданні банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту становить Кредитний договір. Підписанням цієї Заяви [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «А-БАНК» при наданні банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. До позову додані копії заяви про погодження використання удосконаленого електронного підпису, паспорту споживчого кредиту «Швидкі гроші», таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживачки та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, які засвідчені електронним підписом відповідачки. Підписання заяви про надання послуги «Швидка готівка», паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» електронним підписом відповідачкою свідчить про її обізнаність з умовами кредитування. АТ «А-БАНК» надав суду Витяг з Умов та правил надання банківських послуг АТ «А-БАНК» із відображенням прав та обов`язків Банку та Клієнта. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит в розмірі 53 000 грн, що підтверджується меморіальним ордером № TR.16808797.33395.65755. Уклавши з позивачем договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідачка порушила зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на 01 лютого 2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 23 лютого 2021 року № A213CT155101092682 становить 71 816,47 грн, з них за тілом кредиту 41 455,61 грн та 30 360,86 грн, за процентами; 0 грн - штраф, що підтверджується відповідним розрахунком. Як вбачається із наданої АТ «А-БАНК» виписки по кредиту [PERSON] з 23 лютого 2021 року до 31 січня 2025 року відповідачка взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконувала, термін сплати коштів порушено. Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачкою взятих на себе кредитних зобов`язань. За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст. 203 ЦК України). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З огляду на ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги». Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Також ст. 8 Закону - юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Як вбачається із Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України затвердженого Постановою Правління Національного банку України 13 грудня 2019 року № 151 (чинна на момент підписання кредитного договору) цифровий власноручний підпис - власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом. Цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється до власноручного підпису в разі дотримання норм цього Положення. Використання цифрового власноручного підпису клієнтом банку не вимагає наявності попередньо укладеного договору між банком та клієнтом. Банк самостійно визначає технологію створення електронних документів, які клієнт підписує цифровим власноручним підписом, та забезпечує дотримання вимог цього Положення. Банк зобов`язаний ознайомити клієнта банку з текстом документа, перед його підписанням цифровим власноручним підписом. Технологія створення електронних документів, які клієнт підписує цифровим власноручним підписом, повинна забезпечувати гарантії того, що клієнт підписав саме той документ, з текстом якого він ознайомився. Уповноважений працівник банку звіряє цифровий власноручний підпис клієнта, проставлений на документі, зі зразком підпису в його паспорті в разі підписання договору між банком і клієнтом або під час проведення касових операцій без відкриття рахунку, які передбачають здійснення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до законодавства України з питань запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. На документ в електронній формі одразу після його підписання цифровим власноручним підписом клієнта накладається кваліфікована електронна позначка часу. Після цього уповноважений працівник банку зобов`язаний невідкладно підписати цей документ власним кваліфікованим електронним підписом або засвідчити кваліфікованою електронною печаткою банку з кваліфікованою електронною позначкою часу. Згідно положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як вбачається із ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на практику Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Суд встановивши, що [PERSON] відповідно до умов договору отримала від Банку кредит та користувалася ним, проте ухиляється від виконання зобов`язання, заборгованість не погашає, розмір заборгованості не спростовує, а позивач належними доказами підтвердив наявність у відповідачки заборгованості за кредитним договором, дійшов висновку про задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. АТ «А-БАНК» за подачу позову сплатило судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 01 лютого 2025 року № 6005315462269. Таким чином, із відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved