Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , на строк 6 (шість) місяців та визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: - заборонити перебувати в місці її проживання за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити наближатися до неї та до місця її проживання (перебування), роботи на відстань меншу як 100 метрів; - заборонити вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто. В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 листопада 2024 року шлюб між заявницею та [PERSON] розірвано. Як до розірвання шлюбу, так і після його розірвання поведінка [PERSON] є вкрай агресивна по відношенню до [PERSON] . Він постійно її залякує, застосовує психологічне насильство. [PERSON] зверталася до правоохоронних органів із заявами щодо вжиття заходів стосовно протиправних дій колишнього чоловіка. Протиправна поведінка [PERSON] до заявниці носить систематичний характер. Не припиняючи своїх дій по вчиненню відносно неї домашнього насильства та незважаючи на неодноразове притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за такі дії, 14 червня 2025 року він вчинив відносно [PERSON] чергове домашнє насильство та по цьому факту 02 липня 2025 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України. Враховуючи систематичність вчинення [PERSON] домашнього насильства, яке потягло притягнення його як до адміністративної відповідальності, так і внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оцінюючи вірогідність продовження вчинення ним по відношенню до [PERSON] насильства в сім`ї високою, що може спричинити настання тяжких або особливо тяжких наслідків через не контролювання останнім своїх дій, заявниця звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] . [PERSON] та її представник адвокат Мороченець Я.І. у судовому засіданні просили заяву задовольнити з підстав, зазначених у заяві. [PERSON] у судовому засіданні вказав, що не заперечує проти задоволення заяви, однак, враховуючи, що м.Вараш є невеликим, просив зменшити відстань на яку [PERSON] просить заборонити йому наближатися до неї та до місця її проживання (перебування), роботи. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 листопада 2024 року у справі №565/1865/24, яке набрало законної сили 10 грудня 2024 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 березня 2025 року у справі 565/485/25, яка набрала законної сили 25 березня 2025 року, [PERSON] 24 лютого 2025 року близько 23 год. 59 хв. перебуваючи за місцем свого проживання за адресою в [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини [PERSON] , а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Крім того, 25 лютого 2025 року близько 06 год. 57 хв. [PERSON] перебуваючи за місцем свого проживання за адресою в [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражався нецензурною лайкою, ображав колишню дружину [PERSON] . Внаслідок чого останній могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 червня 2025 року у справі №565/1248/25, №565/1249/25 яка набрала законної сили 13 червня 2025 року, підтверджується, що 16 травня 2025 року близько 09 год. 30 хв. [PERSON] перебуваючи по [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї колишньої дружини [PERSON] , а саме ображав її грубою нецензурною лайкою, погрожував (принижуючи її честь та гідність), шарпав за одяг, штовхав (завдаючи фізичного болю), виривав мобільний телефон. Внаслідок чого була завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю. Крім того, 22 травня 2025 року близько 21 год. 00 хв. [PERSON] перебуваючи по [ADDRESS] , виражався нецензурною лайкою в бік [PERSON] , чим порушив громадський порядок. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ч.3 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1\~190,00 грн. 03 липня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025181050000244 внесено відомості за заявою [PERSON] про те, що [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство (психологічне, фізичне) щодо колишньої дружини [PERSON] . Правова кваліфікація - ст.126-1 КК України. Інформаційною довідкою №414563762 від 21 лютого 2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна підтверджується, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (частка власності 1/1). Згідно з довідкою №119 від 10 березня 2025 року департаменту соціального захисту та гідності виконавчого комітету Вараської міської ради у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні вказав, що проживає та зареєстрований за адресою: квартира [ADDRESS] . Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству». Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (ч.1 ст.350-3 ЦПК України). Згідно з п.3, 14, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. У постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі №756/3859/19 зазначено, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Верховним Судом у постанові від 27 листопада 2019 року у справі №753/23624/18 зроблено висновок, що протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини і, перш за все, прав жінок. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушенням прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства. Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї. Згідно з ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо своєї колишньої дружини [PERSON] , відтак заяву слід задовольнити та видати обмежувальний припис шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п.1, 4, 6, ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Втручання суду у захищене гарантіями ст.8 ЄКПЛ право на приватність у даному випадку відбулося відповідно до закону, з легітимною метою та є пропорційним. За правилами ч.3 ст.350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved