Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. АТ «ІДЕЯ БАНК» звернулося до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № С-001-225746-23980 від 15.10.2023 у сумі 66838,29 грн, що складається з: 45517,82 грн - тіло кредиту, 21320,47 грн - заборгованість за відсотками, а також стягнути судові витрати в сумі 3028 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ «ІДЕЯ БАНК» вказувало, що 15.10.2023 після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України між позивачем та відповідачем було укладено договір № 890702 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти AT «ІДЕЯ БАНК» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку. Даний договір було підписано клієнтом ЦВП, шляхом відтворення власноручного підпису на екрані електронного сенсорного пристрою (смартфону) через мобільний додаток О.Bank 2.0 відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та «Про електронну комерцію». Банком підписано договір шляхом накладення КЕП уповноваженого представника банку, що також узгоджується з положенням про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженим постановою Національного банку України. 15.10.2023 між АТ «ІДЕЯ БАНК» та відповідачем укладено угоду про відкриття та обслуговування кредитної лінії №C-001-225746-23-980. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний номер відповідача, про що свідчить п. 27 кредитного договору реквізити сторін та зазначене нижче. Укладаючи кредитний договір сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Відповідно до кредитного договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн зі строком дії 12 місяців з можливістю автоматичної пролонгації. Процентна ставка за користування кредитом становить 70,8% річних, яка є фіксованою протягом усього строку дії Угоди та може бути змінена за умови погодження сторонами. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ІДЕЯ БАНК» свої зобов`язання по видачі кредиту виконало повністю, що підтверджується випискою по поточному рахунку відповідача. Однак відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 12.05.2025 виникла заборгованість за кредитним договором № С-001-225746-23-980 від 15.10.2023 у сумі 66838,29 грн, що складається з: 45517,82 грн - тіло кредиту, 21320,47 грн - заборгованість за відсотками. Позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 04.03.2025. Однак відповідач не сплатив заборгованість за кредитним договором, що стало підставою для позивача із зверненням до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, у позовній заяві просила проводити розгляд справи у її відсутність, не заперечила проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не повідомив про причини неявки, відзив не подав. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 18.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 18.07.2025. Ухвалою суду від 18.07.2025 постановлено про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що 15.10.2023 після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України між позивачем та відповідачем було укладено договір № 890702 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти AT «ІДЕЯ БАНК» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку. Даний договір було підписано клієнтом ЦВП, шляхом відтворення власноручного підпису на екрані електронного сенсорного пристрою (смартфону) через мобільний додаток О.Bank 2.0 відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та «Про електронну комерцію». Банком підписано договір шляхом накладення КЕП уповноваженого представника банку, що також узгоджується з положенням про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженим постановою Національного банку України. Відповідно до умов п. 1.4.1. Договору Клієнт надає згоду на використання власного номеру телефону, зазначеного в цьому договорі, як фінансового номеру телефону (0633482520) для отримання СМС-повідомлень, що містять ОТР-пароль, з метою подальшого підписання ЕП договорів про отримання банківських послуг у вигляді електронного документа та підтверджує, що номер телефону, що зазначений нижче ( [NUMBER] ), належить виключно йому, а відтак накладений ЕП однозначно пов`язаний з клієнтом, і не пов`язаний з жодною іншою особою та прирівнюється до власноручного підпису створює для клієнта юридичні наслідки. 15.10.2023 між АТ «ІДЕЯ БАНК» та відповідачем укладено угоду про відкриття та обслуговування кредитної лінії №C-001-225746-23-980. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний номер відповідача, про що свідчить п. 27 кредитного договору реквізити сторін та зазначене нижче. Відповідно до п.п. 2, 3 кредитного договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн. зі строком дії 12 місяців з можливістю автоматичної пролонгації. Процентна ставка за користування кредитом становить 70,8% річних, яка є фіксованою протягом усього строку дії Угоди та може бути змінена за умови погодження сторонами. Сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний (п. 4 договору). Позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 04.03.2025. Однак відповідач не сплатив заборгованість за кредитним договором, що стало підставою для позивача із зверненням до суду з даним позовом. Станом на 12.05.2025 виникла заборгованість за кредитним договором № С-001-225746-23980 від 15.10.2023 у сумі 66838,29 грн, що складається з: 45517,82 грн - тіло кредиту, 21320,47 грн - заборгованість за відсотками. На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією угоди про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-001-225746-23980 від 15.10.2023 з паспортом споживчого кредиту; копією договору про використання електронного підпису та акцепт публічної оферти №890702 від 15.10.2023; публічною пропозицією АТ «ІДЕЯ БАНК» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; довідкою-розрахунком заборгованості за договором; випискою за договором та іншими письмовими доказами. 4. Застосовані норми права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 5. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. 15.10.2023 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 890702 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти AT «ІДЕЯ БАНК» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку. Того ж дня, між АТ «ІДЕЯ БАНК» та відповідачем укладено угоду про відкриття та обслуговування кредитної лінії №C-001-225746-23-980. Підписавши дану угоду, сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Отже, з цього можна зробити висновок, що відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного кредитного договору. Випискою з особового рахунку [PERSON] від 12.05.2025 підтверджується той факт, що відповідач користувався наданими кредитними коштами. За наведених обставин позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № С-001-225746-23980 від 15.10.2023 у сумі 66838,29 грн, що складається з: 45517,82 грн - тіло кредиту, 21320,47 грн - заборгованість за відсотками. 6. Розподіл судових витрат. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 грн, позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028 грн судового збору.

Outcome: approved