Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

30 червня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС»\~ (далі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 13 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА»\~(далі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та [PERSON] уклали кредитний договір № 7784280, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 1900 гривень на строк 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом. 16 квітня 2024 року відповідач та первісний кредитор уклали додаткову угоду до Договору № 7784280 про надання споживчого кредиту від 13 квітня 2024 року, де погодили, що сума кредиту за Додатковою угодою становить 10000 гривень, а загальна сума кредиту 11900 гривень. Право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 27.11/24-Ф від 27 листопада 2024 року перейшло до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору про споживчий кредит у нього виникла заборгованість в розмірі 44490 гривень, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою від 07 липня 2025 року справа прийнята до провадження суддею Тітіваловим Р. К. (а. с. 61). У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а. с. 62, 63), у позовній заяві просив розглядати справу без його участі (а. с. 8 на звороті). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 68), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалою\~від 30 липня 2025 року постановив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.\~Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статті 639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Встановлено, що 13 квітня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 7784280 (далі Договір), відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 1900 гривень на строк 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом з періодичністю сплати платежів зі сплати процентів кожні 30 днів за фіксованою процентною ставкою, шляхом безготівкового переказу на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , згідно з узгодженим між сторонами графіком платежів. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році (пункт 3.1 Договору). Пунктами 1.5.1 та 1.5.2 Договору передбачено, що за користування кредитом нараховуються проценти за наступною ставкою: стандартна процентна ставка 2.2 % в день, яка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, та знижена процентна ставка 0,022 % в день, яка застосовується якщо споживач до 13 травня 2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вищевказаної дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Пунктом 6.4 Договору передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 200 гривень на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 19 гривень, починаючи з п`ятого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Відповідно до пункту 9.6 Договору передбачено, що договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони товариства електронним підписом, споживачу в особистий кабінет/мобільний застосунок «CreditPlus» для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефона повідомленого останнім товариству. Кредитний договір, паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем електронним цифровим підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий відповідачу на його мобільний номер [NUMBER] , який він вказував при реєстрації в особистому кабінеті/ мобільному застосунку «CreditPlus», про що свідчить пункт 10 Договору (а. с. 13 на звороті). 13 квітня 2024 року на платіжну картку відповідача були перераховані кошти в сумі 1900 гривень (номер транзакції в системі iPaу.ua 373193828) (а. с. 24). З матеріалів справи видно, що сторони уклали додаткову угоду до Договору № 7784280 про надання споживчого кредиту від 13 квітня 2024 року (а. с. 21-22, далі Додаткова угода), де погодили, що сума кредиту за Додатковою угодою становить 10000 гривень, а загальна сума кредиту 11900 гривень. Враховуючи збільшення загальної суми кредиту сторони домовилися, що стандартна ставка становить 2,2 % в день, а знижена процентна ставка 2,02%. Також сторони погодили, що в зв`язку зі зміною здійснюється коригування зобов`язань клієнта за Договором, про що складається нова Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток №1), що є невід`ємним Додатком до Додаткової угоди (пункти 1.2, 7 Додаткової угоди). Пунктами 1.3, 4 Додаткової угоди передбачено, що обчислення денної ставки, орієнтовної реальної річної ставки, загальних витрат та орієнтовної загальної вартості кредиту базується на припущенні, що Договір залишається дійсним протягом погодженого строку, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі, а всі вищезазначені показники, в тому числі строк кредиту для визначення денної ставки, обраховуються з моменту укладення Договору до закінчення погодженого строку кредиту. Відносини сторін, що виникають на підставі цієї Додаткової угоди та не врегульовані нею, регулюються відповідно до Договору. Додаткова угода та додаток №1 від 16 квітня 2024 року підписані відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису\~одноразовим ідентифікатором С4373. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 11 серпня 2024 року у нього утворилася заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку становить 44490 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 11900 гривень, заборгованость за процентами за користування кредитними коштами 30756 гривень, заборгованість за пенею 1834 гривні (а. с. 18, 37 на звороті). Наведені обставини свідчать про те, що між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статей 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторони кредитного договору досягнули згоди щодо всіх його істотних умов. Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071ск20). Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У частині першій\~статті 516 ЦК України\~зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша\~статті 514 ЦК України). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою\~статті 1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З матеріалів справи видно, що 27 листопада 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладений договір факторингу № 27.11/24-Ф (а. с. 25-29). Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за плату, а ТОВ «Авентус Україна» відступити ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком № 3, після чого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги (пункт 1.2 договору). Відповідач [PERSON] є у витязі з Додатку № 1 до договору факторингу № 27.11/24 від 27 листопада 2024 року і загальна сума його зобов`язань за кредитним договором № 7784280 від 13 квітня 2024 року становить 44490 гривень (а. с. 30). Зобов`язання по оплаті зазначеного договору факторингу фактором повністю виконані (а. с. 32). Аналіз наведених норм матеріального права та обставин справи дає підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за кредитним договором № 7784280 від 13 квітня 2024 року, укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»\~та відповідачем [PERSON] . Таким чином, враховуючи, що відповідач фактично отримав та використовував кошти, перераховані первісним кредитором на кредитну картку, що й було предметом укладеного Договору та додаткової угоди до договору, але не повернув їх, то суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача сум заборгованості за тілом кредиту, що ним фактично отримані і на час розгляду цієї справи не повернуті, є підставними і підлягають до задоволення. Такі висновки відповідають правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, Верховного Суду у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 191/2648/17. Проте, не можна повністю погодитися із розміром нарахованих позивачем процентів за користування кредитними коштами. Зі змісту укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] кредитного договору видно, що кредит надавався відповідачу на задоволення споживчих (особистих) потреб і в контексті пункту 11 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~є споживчим кредитом. Відповідно до частини п`ятої статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року №3498-IXта\~набрала чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів\~2,5 %, протягом наступних 120 днів\~1,5 %. Тобто, максимальний розмір денної процентної ставки з 24 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року не може перевищувати 2,5 %, з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року 1,5 %, і з 21 серпня 2024 року 1 %. Натомість у пункті 1.5 укладеного між сторонами кредитного договору № 7784280 від 13 квітня 2024 року передбачено сплату відсотків за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 2,2 % в день, яка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, та зниженою процентною ставкою 0,022 % в день. Також, у Додатковій угоді від 16 квітня 2024 року до Договору № 7784280 від 13 квітня 2024 року передбачена сплата відсотків за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 2.2 % в день, яка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, та зниженою процентною ставкою 2,02% в день. З огляду на вказане, розмір відсотків за користування кредитними коштами за договором № 7784280 від 13 квітня 2024 року з урахуванням встановлених законом обмежень та періоду, за який позивач просив стягнути відсотки (з 13 квітня 2024 року до 11 серпня 2024 року), становить 21771,5 гривень: 1900 грн * 2,2 % / 100 % * 3 дн. = 125,4 грн (за період з 13 квітня 2024 року по 15 квітня 2024 року); 11900 грн * 2,2 % / 100 % * 7 дн. = 1832,6 грн (за період з 16 квітня 2024 року по 22 квітня 2024 року); 11900 грн * 1,5 % / 100 % * 111 дн. = 19813,5 грн (за період з 23 квітня 2024 року по 11 серпня 2024 року); 125,4 + 1832,6 + 19813,5 =21771,5 грн. Також, звертаючись до суду із цим позовом, позивач просив стягнути з відповідача неустойку (штрафу, пеню) за кредитними договорами. За змістом стаття 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Предметом неустойки\~може бути\~грошова сума,\~рухоме і\~нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (стаття 551 ЦК України). Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на вказане, нарахована позивачем неустойка (штраф, пеня), сплата яких передбачена кредитними договорами, підлягає списанню і в цій частині позовних вимог слід відмовити. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме, неповерненні грошових коштів у визначений договором строк. Відповідно до статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 гривень позивач надав копію Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01 січня 2025 року, додаткова угода №7784280 до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року, детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б. М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості від 31 березня 2025 року, акт 7784280 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 31 березня 2025 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5618/10 від 17 березня 2016 року (а. с. 39-45). Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відповідач відповідно до положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України клопотання про зменшення розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявляв, співмірність вартості послуг адвоката не спростовував. Таким чином, з урахуванням того, що позов задоволений частково (75,68 %), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 1833 гривні 27 копійок (2422.4 грн * 75,68 % / 100 % = 1833,27 грн) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4540 гривень 80 копійок (6000 грн * 75,68 % / 100 % = 4540,8 грн). На підставі викладеного, статей 516, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 634, 639, 1048, 1054, 1056-1, 1077 Цивільного кодексу\~України та

Outcome: partial