Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Відповідач не заперечує проти позову та просить ухвалити рішення відповідно до вимог законодавства України. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 06.02.2025 дану справу передано за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва. 09.04.2025 справа надійшла до Суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Гребенюк В.В. Ухвалою Суду від 10.04.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. 15.04.2025 до суду від відповідача надійшли пояснення. Від відповідача до суду відзив не надходив. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 30.06.2021 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін [INFO] народилась дитина, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Щодо причини розірвання шлюбу позивач вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між нами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, різні характери та погляди на життя. Спільне господарство на даний час разом не ведеться. Надання строку на примирення не виправить стан наших шлюбних відносин, оскільки будь-які спроби прийти до певних компромісів - не приносять жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан наших відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. Крім того, наявність суперечок, конфліктів та з`ясування відносин між позивачем і відповідачкою можуть негативно вплинути на душевний стан дитини. Отже, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідач вказує, що ознайомлена зі змістом позовної заяви та позовними вимогами; не заперечує проти розірвання шлюбу та повідомляє, що надання строку на примиренна доцільним, оскільки не вплине на можливість збереження шлюбу. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті по цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи пояснення, суд доходить до висновку, що причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, сторони мають різні погляди на життя, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства та наполягають на розірванні шлюбу, а відтак, суд приходить до висновку про те, що шлюб має формальний характер та підлягає розірванню у судовому порядку. Перешкод для розірвання шлюбу в судовому порядку судом не встановлено. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved