Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

10.06.2025 року представник позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області\~Баєва Г. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи», в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача неправомірно отриману пенсію в розмірі 42927,68 гривень, а також сплачений судовий збір. Вимоги позову обґрунтовані тим, що відповідач перебував на обліку як особа, яка отримувала пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підставі заяви від 24.09.2024 року за №4569, доданих документів та виписки з акта огляду міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії від 06.09.2024р. до довідки 12 ААГ №954228. Рішенням міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії від 06.09.2024р [PERSON] була встановлена з 06.09.2024 року. Згідно довідки Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської обласної державної адміністрації № 116, яка надійшла до позивача 15.01.2025 року, 20.12.2024 року розширеною експертною комісією закладу скасовано рішення міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності [PERSON] з 06.09.2024 року. Таким чином, право на отримання пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV у [PERSON] відсутнє. При цьому, згідно електронної пенсійної справи №204750021421 за період з 06.09.2024 року по 31.01.2025 року [PERSON] була виплачена сума пенсії у розмірі 42927,68грн. Відповідна сума є надміру сплаченою та підлягає обов`язковому поверненню на рахунок Пенсійного фонду України, оскільки була виплачена позивачем не внаслідок рахункової помилки з боку позивача, а внаслідок порушення відповідачем вимог, передбачених п.1 п.п.1,5, ст. 49 Закону України №1058-IV. 25.02.2025 року листом №2000-0307-8/30085 [PERSON] було повідомлено про виникнення надміру сплаченої суми пенсії та необхідність повернення коштів на розрахунковий рахунок Пенсійного фонду України, проте станом на момент звернення позивача до суду кошти на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не надходили. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 11 червня 2025 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області\~Баєва Г. О. в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада», причини неявки суду не відомі. Відзив на позов суду не подав, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлялися відповідачу за місцем реєстрації, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду. Представник третьої особи КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду з відміткою про отримання, про причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань або заперечень не надав. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Отже зважаючи на те, що судом вжито заходів щодо повідомлення відповідача та третьої особи про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5\~статті 279 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Згідно виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №954228 [PERSON] 06.09.2024 року встановлена 2 група інвалідності, загальне захворювання, строком до 01.10.2025 року (а.с. 9). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 01.10.2024 р. №204750021421 [PERSON] була призначена пенсія по інвалідності відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 06.09.2024 по 30.09.2025, про що свідчить протокол про призначення пенсії. Згідно довідки Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської обласної державної адміністрації № 116 від 20.12.2024 [PERSON] з 06.09.2024 року втратив статус особи з інвалідністю, тобто не була таким визнаний (а.с. 7). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.01.2025 року визначено, що право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у [PERSON] відсутнє. В період з 06.09.2024 по 31.01.2025, за який [PERSON] \~не був визнаний особою з інвалідністю, утворилась переплата пенсії в сумі 42927,68 грн., що підтверджується службовою запискою відділу опрацювання документації №1 управління з питань виплат головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 05.02.2025 року. Для вирішення питання щодо утримання виявленої переплати позивачем [PERSON] було направлено повідомлення, в якому пропонувалось повернути виявлену переплату на рахунок управління (а.с. 13). Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виступає органом, уповноваженим державою виконувати відповідні функції у даних правовідносинах. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ. Згідно вимогам ст. 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією. Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсію, заподіяну шкоду. Постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року було затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до абз.10 Розділу IV зазначеного порядку представник ПФУ видає пенсіонеру пам`ятку, що зберігається у пенсійній справі, відповідно до якої пенсіонери впродовж 10 днів зобов`язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду України про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або продовження, припинення її виплати, з наданням документів, що підтверджують у т.ч. про припинення особливого статусу. Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» територіальні органи Пенсійного фонду України наділені правом своїми рішеннями припинити виплату пенсії у випадках, передбачених цим Законом. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових коштів. Саме до таких правових висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах по справах: № 711/1509/17 від 12.12.2018 року, № 554/1809/17 від 21 червня 2018 року, №307/2100/16-ц від 31.10.2018 року, № 487/2596/17 від 13.04.2020 року. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини відповідача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Суд встановив, що [PERSON] пенсія виплачена позивачем не внаслідок рахункової помилки з боку позивача, а внаслідок порушення відповідачем вимог, передбачених п.п.1,5 п. 1 ст. 49 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та відповідач не повернув надміру виплачені кошти. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved