Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що 28.11.2015 року у віділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 1925 від 28.11.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Сторони від шлюбу дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є те, що у них відсутні спільні інтереси з відповідачем, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON] у зв`язку з чим вона наполягає на його розірванні. Позивач надала письмову заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, судові витрати просить стягнути з відповідача. Відповідач подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, зважаючи на письмові заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 28.11.2015 року сторони зареєстрували шлюб у віділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 1925 від 28.11.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відносини, які склалися між сторонами привели до того, що подальше спільне життя позивачки та відповідача як подружжя, і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Примирення між позивачкою та відповідачем на даний час неможливе, фактично шлюбні відносини припинені і позивачка просить суд задоволити позовні вимоги, а відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно правової позиції закладеної в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року N11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що позивачка наполягає на розлученні та небажанні проживання однією сім`єю, а відповідач з цього приводу не заперечує, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти немає можливості, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому суд вважає за можливе розірвати шлюб. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції № ТНК4-С653-817А-97Е6 від 27.05.2025 року, за подання позовної заяви позивачка сплатила судовий збір в сумі 1211,60 грн. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1211,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved