Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.02.2019 року у цивільній справі № 495/6887/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 01.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , на частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. Допустити негайне виконання рішення суду в межах сплати платежу за один місяць. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згодом рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.02.2019 року було розірвано. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дитина син [PERSON] , який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір`ю. Рішенням Білгород-Дністровського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 11.02.2019\~року у\~цивільній справі\~№ 495/6887/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., починаючи з 01.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . На теперішній час позивачу невідомо місце роботи відповідача. Відповідач інших дітей не має, мати відповідача є непрацездатною, аліменти на її утримання не сплачує. Інших осіб на утриманні не має. Позивач зазначає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатній для матеріального утримання їхнього сина, і ставить її у скрутне матеріальне становище, в зв`язку з чим у позивача виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 18.03.2025 року відкрито провадженні по справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без виклику сторін. Позивач копію ухвали про відкриття провадження отримала, будь-яких заяв чи клопотань суду не надала. Відповідач, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. Копія ухвали про відкриття провадження, копія позову з додатками направлялись відповідачу за місцем реєстрації відповідно до положень ч. 6 ст. 128 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.02.2019 року було розірвано (а.с. 5-7). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Миколаївського старостинського округу Старомаяківської сільської ради Березівського району Одеської області № 17 від 05.02.2025 року (а.с. 9). Батьком дитини згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.04.2014 року є відповідач, [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.02.2019 року (справа № 495/6887/18) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 01.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно (а.с. 5-7). Згідно довідки Управління соціального захисту населення Березівської РДА № 131 від 06.02.2025 року, позивач [PERSON] на обліку в УСЗН Березівської РДА № 3 (Ширяївське відділення) не перебуває (а.с. 10). Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Зі змісту\~ст.180 СК України\~вбачається, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~ст.182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Частиною першою ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, посилаючись на те, що стягувані з відповідача аліменти, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатній для матеріального утримання сина, і ставить її у скрутне матеріальне становище. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, на користь якої сплачуються аліменти - отримувач аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено підстави для задоволення позову, передбачених\~ст.192 СК України. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про неможливість сплачувати аліменти на утримання сина за зміненим способом та розміром. З огляду на вищенаведене, беручи до уваги те, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) у розмірі , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При цьому, в порядку п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи про стягнення аліментів. Згідно положень п. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки предметом спору у цій справі є не стягнення аліментів, а зміна способу їх стягнення, вимога позивача щодо негайного виконання рішення у межах суми платежу за один місяць задоволенню не підлягає. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial