Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна [PERSON] до [PERSON] про встановлення режиму окремого проживання подружжя. 31.03.2025 на підставі ухвали суду у справі відкрито загальне позовне провадження. 30.05.2025 судом постановлена ухвала про закриття підготовчого судового засідання, цивільну справу призначено до судового розгляду. 22.07.2025 судом відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачки про зупинення провадження у справі до вирішення судом іншої цивільної справи № 760/18968/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивача [PERSON] мотивовані тим, що з 04.08.2007 р. позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою [PERSON] , від якого у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , 2010 року народження, та [PERSON] , 2016 року народження. Проте, починаючи з серпня 2024 року відносини між сторонами погіршились, зникла взаємна повага та суперечки, у сторін різні життєві пріоритети та інтереси, різне бачення побуту й дозвілля, відповідачка не проявляє уваги до позивача, між сторонами відсутня емоційна близькість. За викладених обставин, позивач не бажає продовжувати спільне проживання із відповідачкою, тому просить суд встановити режим окремого проживання, що дасть надію позивачеві на збереження шлюбу. Від представника відповідачки [PERSON] адвоката Попіки І.А. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] , посилаючись на те, що відповідачка не погоджується із тим, що встановлення в судовому порядку режиму окремого проживання подружжя сприятиме налагодженню стосунків між сторонами та збереження шлюбу, оскільки позивач не вживає будь-яких заходів, спрямованих на налагодження сімейних відносин, сторони проживають окремо, відповідачка проживає разом із дітьми. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав вимоги позовної заяви з підстав та за обставин, в ній зазначених, наполягав на задоволенні позову, суду пояснив, що з початку березня 2025 року вони з відповідачкою проживають окремо, за цей час його самопочуття значно покращилось, він не відчуває пригнічення, вважає, що встановлення режиму окремого проживання подружжя убезпечить його при купівлі нерухомості, чи у випадку, якщо відповідачка завагітніє не від нього. Зазначив, що на час розгляду справи сторони віддалились один від одного, немає кроків назустріч у налагодженні сімейних відносин. Не звертався до суду із позовом про розірвання шлюбу, бо це довгий судовий процес, із врахуванням рівня навантаження суду. Відповідачка [PERSON] суду пояснила, що з 02.03.2025 позивач виїхав із квартири, де вони спільно родиною проживали, та з цього часу проживає окремо від неї та від дітей, налагодження сімейних відносин вважає неможливим через те, що між ними із чоловіком зникла довіра та взаємна повага, у зв`язку із чим вона звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва із позовом про розірвання шлюбу, оскільки переконана, що збереження шлюбу вже неможливо. Суду пояснила, що по приїзду дітей після спілкування із батьком, вони повідомляють їй, що у позивача є інша жінка, тому не бачить сенсу у відновленні шлюбних відносин, у задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Попіка І.А. підтримала позицію своєї довірительки, просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] , оскільки збереження шлюбу є неможливим, в тому числі в умовах поданого відповідачкою позову про розірвання шлюбу. Заслухавши позиції позивача, відповідачки та її представника, дослідивши доводи позовної заяви та докази, додані до неї, доводи відзиву на позов, суд дійшов до наступних висновків, та судом встановлені слідуючі обставини. 04.08.2007 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1410, про що суду подано копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 3399 від 16.11.2010, про що до суду подано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] ; - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 4281 від 01.11.2016, про що до суду подано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Сторони визнали, що з 02.03.2025 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наміру відновлювати шлюбні відносини жоден із сторін не бажає, про що зазначили під час надання пояснень в судовому засіданні. 17.07.2025 Солом`янським районним судом міста Києва було відкрито провадження у цивільній справі № 760/18968/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до змісту позовної заяви, поданою відповідачкою разом із клопотанням про зупинення провадження, слідує, що шлюб між сторонами носить формальний характер, перестав ґрунтуватись на почуттях взаємної любові та поваги, сімейні стосунки налагодити не вбачається за можливим, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON] , а також інтересам дітей і буде мати лише негативні наслідки, як зазначила відповідачка [PERSON] у поданому нею позові про розірвання шлюбу до [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зі змісту ст. 119 СК України слідує, що за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя. Згідно із ст. 120 СК України встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов`язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов`язків, які встановлені шлюбним договором. У разі встановлення режиму окремого проживання: 1) майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; 2) дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» слідує, що вирішуючи заяву в порядку ст. 119 СК України, суд повинен встановити фактичні взаємини сторін і переконатися в доцільності сепарації для того, щоб узаконений спосіб окремого проживання не був формальним засобом вирішення спірних майнових питань. Із системного аналізу положень ст. ст. 119, 120 СК України вбачається, що режим окремого проживання подружжя встановлюється судом з метою подальшого поновлення шлюбних відносин, у періоди кризи у відносинах, яка може виникати у подружжя під час перебування у шлюбі з тих чи інших причин, внаслідок якої подружжя потребує тимчасової сепарації один від одного, аби визначитись стосовно подальшої долі шлюбу. Встановлення ж режиму окремого проживання подружжя з метою набуття одним із подружжя майна, щоб воно рахувалось його особистою приватною власністю, чи з метою народження дитини від іншого чоловіка, - суперечить загальній меті режиму окремого проживання подружжя. Як повідомила суду відповідачка [PERSON] , вона не бажає поновлювати спільне проживання із позивачем та відновлювати шлюбні стосунки, у зв`язку із чим нею подано позов про розірвання шлюбу. Доказів протилежного позивач суду не подав. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, із врахуванням викладеного, судом не встановлено підстав для встановлення режиму окремого проживання подружжя, у зв`язку із чим у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed