Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

12.03.2025 представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого майнового відшкодування у розмірі 65 499 грн 84 к., а також судові витрати за подання позову до суду. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 20.03.2025 позовну заяву направлено за підсудністю до Зміївського районного суду Харківської області. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що 07.03.2023 о 19 годині 30 хвилин, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Олеся Гончара з вул. Гусенка в м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: "Пежо" (державний номерний знак [NUMBER] ), яким керував [PERSON] та "HYUNDAI" (державний номерний знак [NUMBER] ), яким керував [PERSON] . Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2023 у справі № 201/3554/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження по справі закрито. Закриття провадження по справі не є реабілітуючою обставиною для винуватця дорожньо-транспортної пригоди. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого [PERSON] була застрахована за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № 213168483). Потерпілий [PERSON] своєчасно звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про ДТП від 07.03.2023 та заявою про виплату страхового відшкодування від 08.03.2023. Розрахунок та виплата відшкодування проводився на основі: висновку експерта з автотоварознавчого дослідження визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ № 89C23 від 28.04.2023; Наказу № 3/10180 від 12.06.2023; Довідки № 1 від 10.06.2023. Загальний розмір витрат МТСБУ складає: 65 499 грн 84 коп. Моторно (транспортне) страхове бюро України відшкодувало завдані [PERSON] збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі: 64 049 грн 84 коп., що підтверджується платіжною інструкцією 972088 від 13.06.2023, в розмірі 1450 грн 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією 921476 від 28.04.2023 (Рахунок № 64 від 28.04.2023; Акт виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ № 91197). Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована, то він, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу завдану шкоду. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 24.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін на 21.05.2025. 21.05.2025 у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] , судове засідання відкладено до 17.06.2025. 17.06.2025 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному судовий розгляд відкладено до 31.07.2025. 31.07.2025 учасники справи, які належним чином повідомлялись про дату час та місце судового розгляду в судове засідання не прибули. Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України - Сечко С.В. подав заяву про проведення судового розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на його зареєстрованого місця проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки не повідомив, відзив на позов не надав, будь яких заяв з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно зі статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України). Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76 - 81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Під час судового розгляду встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Даними постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2023 року по справі № 201/3554/23 підтверджується, що [PERSON] 07 березня 2023 року о 19 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем "Пежо", д/н [NUMBER] , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Олеся Гончара з вул. Гусенка в м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав переваги у русі, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем "Хюндай", д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі вул. Гусенка. Своїми діями [PERSON] порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Вказаною постановою, визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. На підставі статті 22 КУпАП звільнено [PERSON] від адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрито (а. с. 4). Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , на час дорожньо-транспортної пригоди не була забезпечена за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується роздруківкою з веб-сайту (а. с. 5). 07.03.2023 подано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 07.03.2023 з вини водія транспортного засобу Пежо 206 (державний номерний знак [NUMBER] ), яким керував [PERSON] , заяву на відшкодування (а. с. 6, 8). Відповідно до копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу "HYUNDAI" (державний номерний знак [NUMBER] ), є ТОВ "Грінс-Д" (а. с. 10). 08.03.2023 представник ТОВ "Грінс-Д" звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 07.03.2023 (а. с. 8). Відповідно до копії Полісу № 213168483 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів підтверджується, що транспортний засіб "HYUNDAI" (державний номерний знак [NUMBER] ), мав укладений, чинний поліс ПрАТ "СК "Інтер-Поліс", станом на дату настання дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 9). Згідно висновку експерта з автотоварознавчого дослідження № 89С23 від 28.04.2023 про оцінку транспортного засобу "HYUNDAI" (державний номерний знак [NUMBER] ), проведеного на замовлення Моторного (транспортного) страхового бюро України, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Hyundai Sonata, 2.0і, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 73 746,79 грн. Матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Hyundai Sonata, 2.0і, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 69 450,79 грн /Без урахування складової П.Д.В. */ (а. с. 11 - 18). Матеріали справи містять ремонтну калькуляцію № 89С23 від 30.03.2023 в яких відображені вид ремонтних робіт, вартість (а. с. 18 - зворот - 21 зворот). Згідно довідки № 1 від 10.06.2023 Моторного (транспортного) страхового бюро України про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України (справа: 91197), платіжної інструкції № 972088 від 13.06.2023, вбачається, що Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило на користь потерпілої особи ТОВ "Грінс-Д" виплату страхового відшкодування в розмірі 64 049 грн 84 коп. (а. с. 28 - 30). Згідно акту виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ № 91197, рахунку № 64 від 28.04.2023, платіжної інструкції № 921476 від 28.04.2023 позивачем сплачено 1 450 грн 00 коп. як витрати за послуги експерта (а. с. 31 - 34). Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей. Відповідно до положень пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до пункту 39.1. статті 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Статут МТСБУ затверджується зборами засновників (членів) МТСБУ, погоджується з Уповноваженим органом та реєструється відповідно до вимог законодавства. МТСБУ не може виступати засновником чи співзасновником юридичних осіб, що займаються підприємницькою діяльністю та/або мають на меті одержання прибутку. Відповідно до пункту 41.4. статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Моторне (транспортне) страхове бюро України після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (підпункт 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди). Отже, суб`єкт, до якого Моторне (транспортне) страхове бюро України може заявити регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-IV, є чітко визначеним. Коли МТСБУ виплатило відшкодування через те, що шкоду заподіяв транспортний засіб, власник (водій) якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (тобто, коли зробило виплату на підставі підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV), воно набуває право на регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-IV до власника чи водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, бо саме він відповідальний за невиконання обов`язку зі страхування своєї цивільно-правової відповідальності. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 Цивільного кодексу України). Такої ж правової позиції дотрималась Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 16.11.2016 року у справі за № 6-2188цс16. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом. Згідно з пунктом 40.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Тобто, у МТСБУ є всі наявні правові підстави для відшкодування понесених витрат з винуватця, які були пов`язані з розглядом страхового випадку, що також підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема, Постановою від 30.03.2020 року по справі №619/156/20. За таких обставин, позивач надав докази виникнення права зворотної вимоги до відповідача, як до винної особи, яка вчинила дорожньо-транспорту пригоду в розмірі понесених витрат. Відповідачем будь-яких доказів на спростування розрахунку шкоди чи обов`язку щодо її відшкодування не надано. Також, відповідачем не надано і доказів того, що на момент ДТП він мав поліс обов`язкового страхуванні цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За таких обставин, позовна заява підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування та понесених витрат (експертизи) у загальному розмірі 65 499 грн 84 коп., що документально підтверджені належними доказами. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved