Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, у якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 1,66 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території колишньої Новоскварявської сільської ради, на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського (до зміни адміністративно-територіального устрою-Жовківського) району Львівської області, право на яку [PERSON] мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 031046, виданого 29 травня 1996 року Новоскварявською сільською радою та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 130. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] , прийняв після його смерті спадщину, оскільки був зареєстрований та проживав постійно зі спадкодавцем на день відкриття спадщини, тобто на день його смерті, вів з ним спільне господарство, здійснював його поховання, тобто вступив в управління та володіння спадковим майном, не відмовився від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після смерті спадкодавця. Однак спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,66 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого [PERSON] , оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті. А тому вважає, що його право на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 10 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 04 серпня 2025 року о 09 год. 30 хв. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. Третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані позивачем та представником відповідача заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі, крім того суд враховує, що неявка третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не перешкоджає розгляду справи. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач фактично не заперечує проти позовних вимог, покладається при вирішенні справи на думку суду, фактично визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у селі Нова Скварява, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 14 травня 1996 року. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 10 травня 1978 року Новоскварявською сільською радою Львівської області, вбачається, що його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Факт укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане Новоскварявською сільською радою Львівської області 06 листопада 1977 року. Із витягу з книги реєстрації сертифікатів № 327, який виданий 09 травня 2025 року Новоскварявським старостинським округом № 11 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що згідно записів книги реєстрації сертифікатів Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівського області, що зберігається в Жовківській міській раді за адресою село Нова Скварява по вулиці Дорошенка, 9, Львівського району Львівської області, громадянину [PERSON] був виданий сертифікат на право приватної власності на середню земельну частку (пай) ЛВ № 031046 від 29 травня 1996 року за № 130. Земельні ділянки розташовані на території Жовківської міської ради. Кількісна характеристика земель переданих у приватну власність 1,66 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, з них 1,39 га рілля та 0,27 кормових угідь (сіножать). Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Новоскварявською сільською радою Жовківського району Львівської області 03 грудня 2001 року, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 03 грудня 2001 року було зроблено запис за № 13. Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16 січня 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від від 18 липня 1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після його смерті необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року. Згідно ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Нормою ч. 2 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року встановлено, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. З довідки № 331, яка видана Новоскварявським старостинським округом № 11 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 09 травня 2025 року, вбачається, що заповіт від імені [PERSON] , [INFO], який помер [INFO] , в Жовківській міській раді Львівського району Львівської області не посвідчувався. Не посвідчувався заповіт від імені [PERSON] і нотаріусом. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Нормою ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Так як [PERSON] є сином [PERSON] , а тому враховуючи норму ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року, позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] . З довідки № 326, яка видана Новоскварявським старостинським округом № 11 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 09 травня 2025 року, вбачається, що [PERSON] на день його смерті, а саме станом на [INFO] , був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області. Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. З довідки № 329, яка видана Новоскварявським старостинським округом № 11 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 09 травня 2025 року, вбачається, що [PERSON] [INFO], син [PERSON] , був зареєстрований і постійно проживав разом із своїм батьком, [PERSON] , до дня його смерті, а саме станом на [INFO] , за адресою [ADDRESS] та вели спільне господарство. Викладеним у довідці № 330, яка видана Новоскварявським старостинським округом № 11 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 09 травня 2025 року, стверджується, що [PERSON] , [INFO], займався похованням батька, [PERSON] , [INFO], який помер [INFO] , та був зареєстрований і постійно проживав разом з ним до дня його смерті в [ADDRESS] (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області. Згідно ст. 553 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу, [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги після смерті [PERSON] не відмовився від прийняття спадщини, навпаки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки був зареєстрований, проживав разом із своїм батьком, вів з ним спільне господарство, займався його похованням. Суд враховує, що [PERSON] 02 травня 2025 року звернувся до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В. із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON] , а саме на право на середню земельну частку (пай), що належала йому на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку). Внаслідок звернення позивача приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Кобзар Л. В. після смерті [PERSON] , було зареєстровано 02 травня 2025 року спадкову справу № 55/2025, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 81032816 від 02 травня 2025 року. Однак листом за вихідним № 72/01-16 від 15 травня 2025 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), площею 1,66 га, що розташована на території Новоскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області та належала [PERSON] , який помер [INFO] , через неподання оригінала правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та роз`яснено, що у разі відсутності такого документа, необхідно звернутися в судові органи для оформлення прав на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд враховує, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на середню земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність. Отже [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] , прийняв після його смерті спадщину, оскільки був зареєстрований та проживав постійно зі спадкодавцем на день відкриття спадщини, тобто на день його смерті, вів з ним спільне господарство, здійснював його поховання, тобто вступив в управління та володіння спадковим майном, не відмовився від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після смерті спадкодавця. Однак спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,66 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого [PERSON] , оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті. Водночас право [PERSON] на дану земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка. Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved