Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04.07.2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) №04.07.2024-100000604. Зазначає, що згідно вказаного договору, [PERSON] отримав кредит у розмірі 6000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 04.07.2024 року строком на 98 днів, дата надання кредиту 04.07.2024 року, дата повернення кредиту 09.10.2024 року, процентна ставка - фіксована незмінна - 1,35% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кедит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка - 1,13%, загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 900,00 грн, неустойка - 60,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми зобов`язання. Зазначає, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий час, у зв`язку з чим, станом на 09.10.2024 року, в останнього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 17838 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000,00 грн., процентів у розмірі 7938,00 грн., комісії - 900,00 грн., неустойки - 3000,00 грн, яку представник позивача просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати, які складаються з 2422,40 грн сплачений судовий збір. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у поданому позові просив розгляд справи проводити у його відсутності (а.с.8). Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 42,44). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), ТОВ «Споживчий центр» надало таку відповідачу, який згідно заявки кредитного договору №04.07.2024-100000604 від 04.07.2024 року, прийняв, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е471. Кредит надано у розмірі 6000,00 грн., нараховані проценти за користування кредитом 7938,00 грн., дата видачі кредиту 04.07.2024 року, строк, на який надається кредит - 98 днів, дата повернення кредиту 09.10.2024 року, процентна ставка - фіксована у розмірі 1,35% за один день користування кредитом, застосовується протягом всього строку коритсування кредитом. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 25688,21%. Орієнтовна загальна вартість кредиту - 12671,79 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 6671,79 грн. Неустойка - 60,00 грн. нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (а.с.17-28). Як убачається з повідомлення від 26.02.2025 року №1-2602, відповідач, отримав кредитні кошти в сумі 6000,00 грн шляхом переказу їх на картку останнього (а.с.29). Згідно довідки-розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором у відповідачки наявна заборгованість у розмірі 17838 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000,00 грн., процентів у розмірі 7938,00 грн., комісії - 900,00 грн., неустойки - 3000,00 грн (а.с.16). Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за договором, укладеним в електронній формі. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отримані за кредитним договором кошти у відповідності до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути банку та сплатити відсотки. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами ст. 610, 615 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 625, 629 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За таких обставин позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved