Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 24.05.1994, в якому міститься виправлення у прізвищі; визнати свідоцтво про право власності на житло від 24.05.1994 дійсним для подальшого використання. Заява обґрунтована тим, що у свідоцтві про право власності житло, видане 24 травня 1994 року, вказано прізвище заявниці « [PERSON] », що не відповідає її прізвищу, а також містяться виправлення у написанні її прізвища, які не засвідчені у встановленому порядку, що призвело до внесення до державних реєстрів недостовірної інформації про власника квартири і це перешкоджає їй повноцінно здійснювати право власності щодо цього майна. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2025 року заяву передано на розгляд судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 26 червня 2025 року відкрито провадження у справі № 753/12567/25, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 16 липня 2025 року. Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація у наданих до суду поясненнях зазначила, що розпоренням Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 21 лютого 2007 року були внесені зміни у свідоцтво про право власності на житло за адресою: [ADDRESS] із зазначенням правильного прізвища власника. Заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали, проаналізувавши надані докази, суд дійшов таких висновків. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 35 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України, картки фізичної особи - платника податків заявниця має прізвище [PERSON] , зареєстроване місце проживання - [ADDRESS] . 25 вересня 1985 року виконавчим комітетом Залізничної районної ради народних депутатів м. Києва був виданий ордер № 010048 серія Б на заселення до житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] на ім?я « [PERSON] ». На підставі вказаного ордеру Відділом приватизації державного житлового фонду Харківської районної державної адміністрації м. Києва громадянці [PERSON] 24 травня 1994 року видано Свідоцтво про право власності на житло за адресою: [ADDRESS] . 21 лютого 2007 року [PERSON] звернулася з заявою до органу приватизації Дарницького району м. Києва, в якій вона просила внести відповідні зміни у вказане Свідоцтво про право власності на житло у зв`язку із зміною прізвища [PERSON] на прізвище [PERSON] . Розпорядженням Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 21 лютого 2007 року № 38/5583 «Про внесення змін у свідоцтво про право власності на житло за адресою: [ADDRESS] » внесено зміни у свідоцтво про право власності на житло за адресою: [ADDRESS] та ухвалено читати - [PERSON] . Відповідні рукописні виправлення відображені у Свідоцтві. Як вказує заявник встановлення факту належності їй цього свідоцтва є необхідним для усунення правової невизначеності та належного оформлення її майнових прав, що в подальшому дозволить безперешкодно здійснювати юридично значущі дії щодо належного їй майна. Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй свідоцтва про право власності на квартиру. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною їй часткою квартири з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Виходячи з викладеного вище, суд дійшов до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність захисту прав заявника шляхом встановлення факту належності [PERSON] Свідоцтва про право власності на житло за адресою: [ADDRESS] , виданого 24 травня 1994 року відділом приватизації державного житлового фонду Харківської районної державної адміністрації м. Києва [PERSON] на підставі розпорядження від 18 травня 1994 року № 5583, з подальшими виправленнями у написанні прізвища. Судом також встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності Свідоцтва саме [PERSON] неможливо. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документу на квартиру дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право власності на це майно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] в цій частині є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Щодо вимог заявниці про визнання дійсним Свідоцтва для подальшого використання, суд зазначає, що встановлення факту належності їй Свідоцтва про право власності на житло є достатнім для реалізації її прав власника, що випливають з вказаного свідоцтва.

Outcome: approved