Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відсутність заперечень відповідача 19 червня 2025 року до суду надійшла позовна заява, у якій [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 10 серпня 2008 року Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, актовий запис № 99. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 10 серпня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За час перебування у шлюбі між подружжям виникли непорозуміння та суперечки, склалися неприязні стосунки й непереборні протиріччя, відсутнє взаєморозуміння, взаємопідтримка та спільні життєві інтереси. Подальше спільне життя та збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивачки. Відповідач [PERSON] \~відзив на\~позов із\~викладенням своїх\~заперечень до\~суду не\~подавав. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду\~від\~20\~червня\~2025\~року\~позовну\~заяву прийнято\~до\~розгляду\~та відкрито\~провадження\~у\~справі.\~Цією\~ж\~ухвалою суд\~постановив\~здійснювати\~розгляд справи\~в\~порядку\~спрощеного позовного\~провадження\~без повідомлення\~(виклику)\~сторін.\~Відповідачу\~було\~запропоновано подати\~відзив\~на\~позовну заяву. Представник позивача подав заяву, у якій просить розглянути справу за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач не подав відзиву чи інших письмових пояснень, а також не повідомив суду про зміну своєї адреси. Водночас він був належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки суд надіслав ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з доданими матеріалами на його зареєстровану адресу проживання. Поштове відправлення не було вручено відповідачу, оскільки, згідно з рекомендованим повідомленням, воно не було отримане під час доставки. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 висловив правову позицію, згідно з якою надсилання судових документів рекомендованою кореспонденцією на зареєстровану адресу особи є достатнім для визнання повідомлення належним, оскільки отримання такого листа адресатом перебуває поза контролем відправника. Аналогічну позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (провадження №11-268заі18), зазначивши, що належне повідомлення вважається здійсненим у разі надсилання документа на дійсну адресу особи. Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18, поштові відправлення, повернуті через «закінчення терміну зберігання» або з аналогічним формулюванням, вважаються належно врученими, якщо вони були направлені на реальну адресу реєстрації фізичної особи. Отже, суд вжив усіх належних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи та надання йому можливості реалізувати своє право на захист. IІІ. Підстави для ухвалення заочного рішення Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення за наявності таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки; відповідач не подав відзиву на позов; позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. З огляду на встановлені обставини та наявність усіх зазначених підстав, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи відповідно до статей 280281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10 серпня 2008 року Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, актовий запис № 99 (а.с. 15). Від цього шлюбу у подружжя є неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). У сімейних відносинах сторін виник тривалий та глибокий розлад, спричинений несумісністю характерів і різними поглядами на спільне життя, унаслідок чого шлюбні відносини фактично припинені. Подружжя проживає окремо, між ними відсутні спільний побут, взаєморозуміння та взаємопідтримка. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка наполягає на його розірванні, оскільки примирення між сторонами є неможливим. Суд не\~встановив жодних\~перешкод для\~розгляду та\~задоволення позову\~про розірвання\~шлюбу. V. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновок суду Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України та була ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції». Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен із подружжя у взаємовідносинах між собою та зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в ньому та його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки або чоловіка до укладення шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, реальні причини позову, враховує наявність неповнолітньої дитини та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановить, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що між подружжям [PERSON] та [PERSON] склався тривалий та незворотний конфлікт, обумовлений відсутністю спільних життєвих інтересів, взаєморозуміння та підтримки, що унеможливлює збереження шлюбу. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та не мають наміру відновлювати сімейні стосунки. З матеріалів справи вбачається, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу та має стійке волевиявлення щодо його припинення. Беручи до уваги, що шлюбні відносини фактично припинені, а їхнє відновлення неможливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. VІ. Щодо розподілу судових витрат 1.Щодо витрат на професійну правничу допомогу Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. \~ \~\~\~ \~\~\~Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК\~України,\~інші\~судові\~витрати,\~пов`язані\~з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову\~-\~на\~відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу надано: ордер на надання правничої допомоги (а.с. 12); квитанцію до прибуткового касового ордеру № 18/06-1-25 від 18.06.2025 (а.с. 13); договір про надання правничої допомоги за № 16/06-1 від 16.06.2025 та акт виконаних робіт № 1 (а.с. 14), згідно яких загальна сума витрат на правничу допомогу становить 2000 гривень. Суд вважає, що позивач належно підтвердила понесені витрати, а їх обсяг є розумним з огляду на складність і характер справи. Тому з відповідача слід стягнути 2000 грн правничої допомоги на користь позивача. 2. Щодо судового збору Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 1211 грн 20 коп., що підтверджується платіжним документом від 18.06.2025 (а.с. 3). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд в даному випадку дійшов до висновку про задоволення позову, а тому враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved