Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулося до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №010/21524/82/1187446 від 10.08.2021 р. у розмірі 66109,36 грн., із них: 56899,00 грн. - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; - 7361,76 грн. - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; - 1848,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. Свій позов позивач мотивує тим, що 10.08.2021 р. між Акціонерним банком «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту "Кредитна Картка" №010/21524/82/1187446, відповідно до якого кредитодавець відкрив картковий рахунок та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 10000,00 грн. із максимальним лімітом, в межах якого встановлюється поточний ліміт кредиту, який відповідно до умов кредитного договору становить 500 000,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору, з дати встановлення (зміни) поточного ліміту (далі - дата початку кредитування) клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на КР надати клієнту в межах поточного ліміту кошти (кредит), а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на КР одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР, із здійсненням банком договірного списання коштів кредиту з КР у визначених договором випадках, виконанні банком інших операцій за КР відповідно до умов договору, (п. 1.2. договору). Строк кредиту - сукупність періодів, протягом яких банк визначає поточний ліміт відповідно до пункту 2 заяви. Строк кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту (дати початку кредитування). (п. 1.5 договору). Відповідно датою початку кредитування є 10.08.2021 року, з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 10.08.2025 року. Відповідно до умов кредитного договору, проценти (за користування кредитом), в т. ч. за користування недозволеним овердрафтом-процентна ставка фіксована, становить 42,0 % річних. Всупереч умовам кредитного договору, позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно з умовами договору. 20.12.2022 р. між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «Сіті фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022 р., ТОВ «ФК «Сіті фінанс» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, в тому числі й за вище вказаним, сума заборгованості за яким складає 66109,36 грн., із них: 56899,00 грн. - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; - 7361,76 грн. - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; - 1848,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не сплатив та від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просив суд вказану заборгованість, судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1400,00 грн. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не прибув, але в справі міститься клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судовому засіданні 16.09.2024, 13.01.2025 р. відповідач позовні вимоги не визнав та вказав, що погасив всю заборгованість, закрив кредитну історію. Про відступлення прав вимоги його ніхто не повідомляв. Вказаний договір відступлення відповідач не оскаржував. Відповідач зазначив, що доказів погашення заборгованості не має, оскільки кредитну історію закрив та видалив софт, контрозрахунок не робив. У подальшому в судове засідання 30.07.2025 р. відповідач не з`явився з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши доводи відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 10.08.2021 р. між Акціонерним банком «Раффайзен Банк» та [PERSON] було підписано заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна Картка» №010/21524/82/1187446. Відповідно до Розділу 2 заяви, кредитодавець відкрив клієнту картковий рахунок та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 10000,00 грн., з максимальним лімітом, в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до умов кредитного договору становить 500000,00 грн. Строк кредиту становить 48 місяців. Проценти за користування кредитом, в т. ч. за користування недозволеним овердрафтом-процентна ставка фіксована, становлять 42,0 % річних. Також 10.08.2021 р. сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, в якому містяться, зокрема, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості в рамках кредитування «Кредитна картка» для споживача, порядок повернення кредиту в рамках кредитування «Кредитна картка» та інші важливі правові аспекти. У матеріалах справи наявні Правила банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», затверджені правлінням АТ «Райффайзен Банк Аваль» 16.09.2013. Згідно з розпискою про отримання картки, [PERSON] отримав платіжну картку № [NUMBER] . Із виписки по рахунку за період з 10.08.2021 по 26.02.2024 вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, що стверджено вказаними у виписці операціями. 20.12.2022 р. між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «Сіті фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022 р., ТОВ «ФК «Сіті фінанс» набуло право грошової вимоги за низкою кредитних договорів, в тому числі й за кредитним договором №010/21524/82/1187446 від 10.08.2021 р., укладеним між відповідачем та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким складає 66109,36 грн., із них: 56899,00 грн. - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; - 7361,76 грн. - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; - 1848,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. 23.02.2024 р. ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» направляло на адресу відповідача досудову вимогу вих. №1-101418, якою повідомило про відступлення АТ «Райффайзен Банк» права вимоги за вище вказаним кредитним договором та пропонувало сплатити заборгованість за даним кредитним договором у строк до 24.03.2024 в розмірі 66109,36 грн. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості по картковому кредиту вбачається, що станом на 20.04.2023 р. сума заборгованості складає 66109,36 грн., із них: 56899,00 грн. - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; - 7361,76 грн. - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; - 1848,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач, не визнаючи заявлені позовні вимоги, доказів погашення/сплати заборгованості суду не надав, як і не надав власного контрозрахунку суми коштів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досяпозивачгнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Суд виходить із приписів ч.ч1,5 ст.81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог та наданого позивачем розрахунку заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та стверджені належними та допустимими доказами, тому позов підлягає до повного задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. Щодо витрат на правову допомогу в розмірі 1400,00 грн., про стягнення яких заявлено позивачем, суд зазначає наступне. Згідно з статтею 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для підтвердження витрат на правничу допомогу стороною позивача надано копію договору про надання правничої допомоги; додатку до Договору надання правничої допомоги, замовлення до Договору надання правничої допомоги, акту виконаних робіт із детальним описом на суму 1400,00 грн. та платіжну інструкцію на суму 1400,00 грн. Відповідачем не ставилося питання щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу, тому суд бере до уваги документально підтверджені витрати позивача на правову допомогу та вважає за необхідне стягнути їх з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved