Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

У квітні 2025 року адвокат Красєвич А.О. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначив, що 07.05.2022 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №389. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] . Починаючи з липня 2023 року стосунки з відповідачем у позивача різко погіршились, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. У зв`язку з чим з липня 2023 року позивач фактично припинив з відповідачем шлюбні стосунки і перестав вести спільне господарство. На даний час позивач має інші стосунки і вони фактично не спілкуються. Примирення між позивачем та відповідачем не можливе, оскільки не відповідає їх інтересам. Спільного майна позивач та відповідач не мають. На підставі викладеного просив суд шлюб між сторонами розірвати. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 07.04.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Красєвич А.О. в судове засідання не з`явились, в позовній заяві представник просив розгляд справи провести без їх участі та зазначив, що проти заочного рішення суду позивач не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак у судове засідання повторно не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив не подала, будь-яких заяв від неї не надходило, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 травня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зроблено відповідний актовий запис №389 від 07 травня 2022 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 11 квітня 2023 року серії [NUMBER] , виданим Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №233. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved