Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування. 28.05.2025 представник позивача Комунальне підприємство «Харківводоканал» - Панасенко І.О., через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернулася до Слобідського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг у розмірі 29 565,67 грн., із них; за надані послуги з централізованого водопостачання за період 01.02.2018 по 31.03.2025 у розмірі 17 788,80 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період 01.02.2018 по 31.03.2025 у розмірі 9 688,25 грн., за абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 31.03.2025 у сумі 1 007,42 грн., за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період 01.06.2022 по 31.03.2025 у сумі 565,08 грн., за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період 01.06.2022 по 31.03.2025 у сумі 516,12 грн. та стягнення судового збору у сумі 2 422,40 грн.. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг централізованого водопостачання та водовідведення КП «Харківводоканал» облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідач отримувала надані послуги водопостачання і водовідведення та неналежним чином виконувала зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати послуг, внаслідок чого перед позивачем утворилася заборгованість на вищевказану суму, яку і просять стягнути в судовому порядку. Виклад позиції відповідача Відповідачка правом на подачу відзиву не скористалася. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 02.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін та призначено судове засідання. У судові засідання 09.07.2025 та 29.07.2025 учасники справи не з`явилися. Представник позивача надала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити за її відсутності та вказала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася. Про дату, час і місце судових засідань повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та судових повісток на адресу її реєстрації, поштові повідомлення повернулися з відміткою: «вручено особисто» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що згідно зі ст. 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням. Відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Суд ухвалою від 29.07.2025, враховуючи, що у справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, постановив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, що узгоджується зі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом [PERSON] зареєстрована за адресо: [ADDRESS] , згідно довідки від 03.06.2025 з Реєстру територіальної громади міста Харкова (а.с. 21). Підприємство КП «Харківводоканал» за адресою: [ADDRESS] , відкрило особовий рахунок № [NUMBER] , що свідчить про надання позивачем відповідачу послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] у відповідача наявна заборгованість у розмірі 29 565,67 грн., із них; за надані послуги з централізованого водопостачання за період 01.02.2018 по 31.03.2025 у розмірі 17 788,80 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період 01.02.2018 по 31.03.2025 у розмірі 9 688,25 грн., за абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 31.03.2025 у сумі 1 007,42 грн., за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період 01.06.2022 по 31.03.2025 у сумі 565,08 грн., за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період 01.06.2022 по 31.03.2025 у сумі 516,12 грн.(а.с. 6-9). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Послуга з централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом (ч. 3 ст. 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 47 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 № 690 (далі Правила № 690) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Згідно з п.п. 36, 39 Правила № 690 рахунок на оплату спожитих послуг надається споживачу щомісяця на безоплатній основі відповідно до статті 8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання". Рахунки на оплату спожитих послуг формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, яка здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та надаються споживачу (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ст. 10Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Згідно з п. 5 Правил № 690 послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - договір), та вимогами цих Правил. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному обсязі. Відповідна правова позиція, викладена Верховним Судом у постановах від 02.03.2018 у справі № 915/89/16, від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), які в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховуються судом. Суд враховує, що КП «Харківводоканал» відкрило відповідачу особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , що вказує на надання позивачем відповідачу послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідач не відмовилася від послуг, які надавало їй КП «Харківводоканал» (докази зворотнього в матеріалах справи відсутні), а тому у відповідача виник обов`язок сплатити отримані послуги. Відповідно до розрахунку позивача у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 29 565,67 грн., із них; за надані послуги з централізованого водопостачання за період 01.02.2018 по 31.03.2025 у розмірі 17 788,80 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період 01.02.2018 по 31.03.2025 у розмірі 9 688,25 грн., за абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 31.03.2025 у сумі 1 007,42 грн., за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період 01.06.2022 по 31.03.2025 у сумі 565,08 грн., за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період 01.06.2022 по 31.03.2025 у сумі 516,12 грн.. Доказів того, що послуги відповідачу не надавались, що вона не користувалася наданими послугами і потреби в таких послугах не мала, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. Позивач просить визнати поважними причину пропуску позовної давності для звернення до суду з позовною заявою. Згідно із частинами 3, 5 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Застосування судом строків позовної давності можливе лише за заявою відповідача, зробленою до винесення рішення по справі, проте відповідачем такого клопотання не заявлено. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи, що відповідачем не заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, суд клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску позовної давності не розглядає. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19 у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини. У свою чергу процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача. Тож виходячи з принципу змагальності сторін у процесі на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає відповідач, зокрема, якщо відповідач нехтує своїми процесуальними обов`язками. Відповідач, не подавши відзив на позов, зазначені позивачем обставини не спростувала, доказів сплати заборгованості не надала, свій розрахунок заборгованості не запропонувала. Враховуючи принцип змагальності сторін, відсутнісь заперечень відповідача щодо розміру заявленої до стягнення суми, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими. Висновки за результатами розгляду заяви З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати Позивачем у позовній заяві заявлено орієнтовний розрахунок судових витрат, пов`язаних з судовим розглядом, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 2435від 13.05.2025 та витрати за відправлення відповідачу позовної заяви з додатками у розмірі приблизно 50,00 грн.. 12.06.2025 представником позивача подана заява, в якій просить стягнути з відповідача витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: поштові витрати в сумі 50,00 грн.. При цьому на підтвердження вказаних витрат надано квитанція на суму 50,00 грн. за пересилання поштових відправлень божнику, згідно списку від 27.05.2025 ф.103А, з вказівкою суми 50,00 грн.. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати за відправлення відповідачу позовної заяви з додатками у загальному розмірі 50,00 грн..

Outcome: approved