Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

08.05.2025 представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №10180 від 12.04.2024 року у розмірі 40500,00 грн, яка складається з: 4000,00 грн - заборгованість за кредитом; 36500,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами, вирішити питання судових витрат. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що 12.04.2024\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«ПРОЦЕНТ» та\~ [PERSON] \~укладено кредитний\~договір № 10180. Відповідно до умов договору, відповідач отримав кредит у розмірі 4000 гривень, строком на 365 днів (до 12.04.2025 року), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідач в порушення умов кредитного договору не повернув суму кредиту, не сплатив нараховані відсотки відповідно до графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості, порушує умови кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. Ухвалою від 09.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судові засідання, призначені на 10.06.2025, 18.07.2025 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд даної справи, що підтверджується зокрема рекомендованим повідомленням про вручення відповідачу судової повістки, що міститься в матеріалах справи. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що 12.04.2024 року між ТзОВ «ФК «Процент» та [PERSON] був укладений кредитний договір №10180 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. строком на 365 днів, до 12.04.2025 року, шляхом переказу на його платіжну картку, емітовану АТ «Універсал Банк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 22-30). Згідно з п.1.2 Кредитного договору, позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Процентна ставка є фіксованою. Як встановлено п. 1.3 Кредитного договору, строк надання кредиту та строк дії договору становить 365 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно з Додатком №1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів\~кожні 20 днів. Відповідно до п.п. 2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений договором строк сплачувати нараховані проценти за користування кредитом та повернути кредит. Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки до Кредитного договору, сторони погодили, що загальна вартість кредиту за розрахунковий період з 12.04.2024 року по 12.04.2025 року становить 40500,00 грн, яка складається з суми кредиту у розмірі 4000 грн та нарахованих процентів\~36500,00 грн (а.с. 31-32). Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «553903», який було відправлено йому на номер мобільного телефону, вказаний у Кредитному договорі та інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «Процент», шляхом його введення в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua. Згідно з довідкою платіжного сервісу «Fondy» від 28.04.2025 року, ТОВ «ФК «Процент» здійснено переказ коштів відповідачу на картку № [NUMBER] у розмірі 4000 грн, відповідно до договору №10180 від 12.04.2024 року (а.с. 35). На виконання ухвали суду АТ «Універсал Банк» надано суду відомості, з яких встановлено, що на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Із детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за Договором №10180 від 12.04.2024 року вбачається, що станом на 28.04.2025 року загальна сума заборгованості відповідача за період з 12.04.2024 року по 28.04.2025 року становить 40500,00 грн., з яких: 4000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 36500,00 грн. прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом (а.с. 36-45). Ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Так, положеннями статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до статей 525,526\~ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей610,611\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Відповідно до частини 1статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Стаття 1049\~ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до частини 2статті 1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За твердженням позивача, відповідач не виконує свого обов`язку та не сплачує відсотки за користування кредитом в строки, передбачені кредитним договором. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували вищевказаний розрахунок суми боргу по нарахованим та несплаченим процентам, а відтак, суд, перевіривши зазначений розрахунок, знаходить його підставним. Відповідно до частини 1статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установленихст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні статті 77\~ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Беручи до уваги те, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, проценти за користування кредитом в добровільному порядку не повертає, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути вказану заборгованість. Крім цього, представник позивача просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, було надано до суду договір про надання юридичних послуг №03/06/2024 від 03.06.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність, акт приймання-передачі наданих послуг №18 до договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 28.02.2025, витяг з реєстру №1 до акту приймання передачі наданих послуг №18, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №1937 від 28.02.2025. Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, результатом розгляду справи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved