Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Позивач ПрАТ «Закарпаттяобленерго» звернулося до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області із даним позовом, який обґрунтовує тим, що 16 жовтня 2023 року по вул. І.Зріні, біля буд. 87 в м. Мукачево, Закарпатської області, [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg»», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості та безпечного інтервалу та допустив зіткнення з залізобетонною опорою №9 ПЛ-0,4 кВ Л-2 «Зріні Літуна» від ЗТП-120-06, що належить позивачу. Внаслідок пошкодження вищевказаної опори вона стала непридатною для подальшої експлуатації. Розмір завданих Товариству збитків у результаті ДТП складає 15 797,77 грн. Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2023 року по справі № 303/10290/23 [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст 122-4, 124 КУпАП у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності. Оскільки відповідальність відповідача станом на дату вищевказаної ДТП не була застрахована в жодного страховика, позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в якій просив прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго». МТСБУ виплатило Товариству страхове відшкодування у розмірі 13 164,81 грн. Отже, різниця між фактичним розміром завданої шкоди, які понесло Товариство, внаслідок зазначеного ДТП та виплатою МТСБУ складає 2 632,96 грн.. З огляду на зазначені обставини, Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачу суму завданих збитків у розмірі 2 632,92 грн. та судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 09.06.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження строк, відзиву на позовну заяву не подав. Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2023 року водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст 122-4, 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 гривень. Як вбачається з вищевказаної постанови 16 жовтня 2023 року, о 21 годині 30 хвилин в м.Мукачево, по вул. І.Зріні, біля буд. 87, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість та безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Renault Dokker», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , після чого транспортний засіб Volkswagen відкинуло на стовп електроопори. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після цього, [PERSON] самовільно покинув місце ДТП, до якої був причетний. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.10а, 2.10б, 12.1, 13.1 ПДР України. Згідно відомостей з бази МТСБУ не міститься підтвердження того, що на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Volkswagen Touareg»», державний номерний знак [NUMBER] , був забезпечений договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Довідкою № 154-25/4410 від 04.03.2025 року підтверджується факту належності ПЛ-0,4 кВ та електроопори ПрАТ «Закарпаттяобленерго». Згідно акту №11-1G виконаних робіт від 09.11.2023 року розмір завданих збитків складає 15 797,77 грн. Відповідно до заяви №154-25/57-42 від 03.07.2024 року ПрАТ «Закарпаттяобленерго» звернулося до МТСБУ для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування. 23.07.2024 року МТСБУ виплатило Товариству страхове відшкодування у розмірі 13 164,81 грн., що підтверджується банківською випискою про надходження коштів. Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення" (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене і упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди . Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі , якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно положень статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до матеріалів справи вбачається, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка була сплачена МТСБУ на користь позивача, становить 2 632,96 грн. Зазначена матеріальна шкода не була відшкодована відповідачем, а отже підлягає стягненню з нього на користь позивача. Враховуючи зазначені вище норми чинного законодавства, вимога позивача про стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, є обґрунтованою, доведеною, а відтак підлягає задоволенню. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2 422,40 грн. (судовий збір) судових витрат.

Outcome: approved