Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30 ТРАВНЯ 2025 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] (далі- Позивач) до [PERSON] (далі- Відповідач) про розірвання шлюбу та розгляд справи призначено на 26 червня 2025 року. 26 червня 2025 року розгляд справи відкладено на 23 липня 2025 року у зв`язку із першою неявкою Відповідача. 23 липня 2025 року в судове засідання не з`явились Позивач та Відповідач. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задоволити, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованого повідомлення за адресою його реєстрації та розміщенням 30 червня 2025 року оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. 13 червня 2025 року до суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою проживання. Враховуючи скерування ухвали про призначення справи до розгляду за адресою зареєстрованого в установленому законодавством порядку місця проживання Відповідача та повернення повістки із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» Суд вважає, що Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин та не подала відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 23 липня 2025 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що 14 червня 2006 року між нею та Відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Підліською сільською радою, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №7. У даному шлюбі народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Донька вже повнолітня. Підставою для розірвання шлюбу є те, що спільне життя з Відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини, внаслідок чого між ними втрачено почуття любові один до одного. Шлюбні відносини між ними фактично припинились близько півтора року тому, спільного господарства не ведуть. Враховуючи, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача, вжиття заходів щодо примирення є недоцільним, шлюб фактично припинив існувати, носить формальний характер та відповідно до статей 105, 110 Сімейного кодексу України Позивач наполягає на його розірванні. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІІ. Докази, досліджені судом 1.Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , відповідно до якого Підліською сільською радою 14 червня 2006 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про 14 червня 2006 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №7. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка залишилось [PERSON] , а дружини - [PERSON] . IV. Фактичні обставини, встановлені судом В ході судового розгляду встановлено, що 14 червня 2006 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано в установленому законодавством порядку. На цей час, відповідно до тексту позовної заяви, поданої та підписаної Позивачем особисто, сім`я фактично припинила існування, Позивач та Відповідач втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб фактично припинив існування. V. Висновки суду Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається Відповідно до частини третьої статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позивач в позовній заяві виклав свою позицію щодо фактичної відсутності шлюбних відносин. Суд розцінює вказану позовну заяву, підписану Позивачем особисто, як відсутність вільної згоди Позивача на продовження шлюбу та використання ним права на припинення шлюбних відносин. Суд вважає, що в позовній заяві викладені дійсні причини позову про розірвання шлюбу, відсутність фактичних шлюбних взаємин подружжя. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які Позивач посилається. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то сплата судового збору в цій справі покладається на Відповідача в повному обсязі. Таким чином, судові витрати у справі, які складаються із судового збору в розмірі 1211.20 гривень мають бути покладені на Відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved