Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

24 березня 2025 року ТОВ "ФК"ЕЛ.ЕН.ГРУП" звернулось до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 10 травня 2024 року між ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" та [PERSON] було укладено договір позики № 758931. ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" виконало свої зобов`язання за договором позики належним чином, в той же час відповідач порушив умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. 29 жовтня 2024 року між ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" та ТОВ "ФК"ЕЛ.ЕН.ГРУП" було\~укладено договір\~факторингу №\~291024,\~відповідно до\~якого останнє\~набуло право\~вимоги за\~договором позики\~№ 758931,\~укладеним з\~ [PERSON] .Таким чином, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 13 887,50 грн, з яких 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8 887,50 грн - заборгованість за нарахованими процентами. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 13 887,50 грн, судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн. Ухвалою суду від 08 квітня 2025 року, у складі головуючого судді Войнаревича М. Г., у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 27 травня 2025 року справу прийнято до свого провадження суддею Гончарук-Аліфановою О. Ю. та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, день та місце судового розгляду повідомленні належним чином. Представник позивача просив розгляд справи провести за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач заяв, клопотань не надав, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до інформації [INFO] , [PERSON] до складу лав ЗСУ не призивався. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10 травня 2024 року між ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" та [PERSON] було укладено договір позики № 758931 (а.с. 9-14), відповідно до умов якого відповідач отримав позику у розмірі 5 000,00 грн, строком на 30 днів, з 10 травня 2024 року по 09 червня 2024 року. Відповідно до п. 2.3 Договору, процентна ставка (базова) становить 1,50% на день. Денна процентна ставка на день (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності протягом первісного строку кредитування) становить 1,43 %. Орієнтовна річна процентна ставка - 7497,59 %. Орієнтована загальна вартість позики - 7 137,50 грн. Пунктом 4 Договору передбачено, що виходячи з положень ст. 1048 Цивільного кодексу України, Сторони погодили, що у випадку неповернення Позичальником позики до визначеної у ст. 2 Договору/додатковими угодами дати повернення позики, Позичальник отримує право користування коштами позики протягом 90 календарних днів після спливу первісного строку користування Позикою, визначеного Договором/додатковими угодами (без застосування п відношенню до Позичальника штрафних санкцій, у тому числі процентної ставки за понадстрокове користування Позикою), за які нараховуються проценти за базовою процентною ставкою, що визначена п.п. 2.3. п. 2 Договору. Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики, виходячи із строку фактичного користування Позикою та до повного погашення заборгованості за Договором, проте не довше 90 календарних днів після спливу первісного строку користування Позикою, визначеного Договором/додатковими угодами, за які нараховуються проценти за базовою процентною ставкою що визначена п.п. 2.3. п. 2 Договору. Товариство залишає за собою право на власний розсуд зупинити нарахування процентів до спливу строку, протягом якого здійснюється нарахування процентів. ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" взяті на себе зобов`язання виконала та перерахувало кошти на рахунок відповідача, що підтверджується копією платіжної інструкції (а.с. 8). В свою\~чергу,\~відповідач не\~виконала взяті\~на себе\~зобов`язання\~за договором\~позики не\~виконав,\~внаслідок чого\~виникла заборгованість,\~розмір якої\~становить13 887,50 грн, з яких 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8 887,50 грн - заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 17-19). 29 жовтня 2024 року між ТОВ "СІРОКО ФІНАНС" та ТОВ "ФК"ЕЛ.ЕН.ГРУП" було укладено договір факторингу № 291024, відповідно до якого останнє набуло право вимоги за договором позики № 758931, укладеним з [PERSON] (а.с. 24-27, 29). Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже між сторонами існують договірні правовідносини (договір позики). При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована, в тому числі і розмір заборгованості за договором. Умови договору не оспорюються. Відповідно до ст. ст. 526,527,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Із положень ст. 1046 ЦК України слідує, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 13 887,50 грн. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем були надані такі документи: договір про надання правової допомоги № 4 від 02 грудня 2024 року (а.с. 32-33), детальний опис робіт (наданих послуг) від 04 січня 2024 року (а.с. 34), акт прийому-передачі наданих послуг № 4 від 02 грудня 2024 року (а.с. 35), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер (а.с. 30-31). Дослідивши надані докази, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7 000 грн.

Outcome: approved