Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами зареєстрований 27 серпня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області. В обґрунтування позову посилається на те, що 27 серпня 2011 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області (свідоцтво серії [NUMBER] ). З відповідачем у них є спільна неповнолітня дитина: [PERSON] , яка проживає з позивачем. Сімейне життя у них з відповідачем не склалося, вже тривалий час живуть окремо один від одного, у них різні погляди на життя та немає взаєморозуміння. З відповідачем вони стали чужими людьми, між ними втрачено всі фізичні та духовні зв`язки. Вважає, що можливості зберегти сім`ю з відповідачем немає, а подальше їх спільне життя як подружжя неможливе. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.06.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. Позивач в судове засідання 18.07.2025 року не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. При цьому, в п.1 прохальної частини позовної заяви просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідач у судове засідання 17.07.2025 року повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, 18.07.2025 подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України, та на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 27 серпня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис №224. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого 27 серпня 2011 року. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 23 липня 2014 року (видане повторно) вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Також до позову додано копію паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] серія [NUMBER] від 27.09.2011 та копію її картки платника податків, копію паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] серія [NUMBER] від 11.06.2004 та копію його картки платника податків, довідку від 21.02.2024 №2106-5003129518 про взяття на обліг внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , довідку від 21.02.2024 №2106-5003129522 про взяття на обліг внутрішньо переміщеної особи [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч. 1 ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст.\~105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги, викладені позивачем у позовній заяві обставини, що сімейне життя у сторін не склалося, позивач та відповідач вже тривалий час живуть окремо один від одного, у них різні погляди на життя та немає взаєморозуміння, позивач з відповідачем вони стали чужими людьми, між ними втрачено всі фізичні та духовні зв`язки. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 76-81, 137, 141, 142, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved