Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

22.01.2025 року до суду надійшов позов [PERSON] до Миколаївської міської ради, третя особа [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.02.2025 року по даній справі відкрито провадження та призначено справу у порядку загального позовного провадження. 11.02.2025 року до суду надійшла заява від представника відповідача про розгляд справа без участі. 12.03.2025 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.03.2025 року клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.05.2025 року витребувано докази по справі. 09.06.2025 року до суду від приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Тищенко Олени Олександрівни надійшла копія спадкової справи. 10.06.2025 року до суду надійшла відповідь з з Третьої Миколаївської нотаріальної контори Миколаївської області. У судове засідання позивач не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомленою належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Третя особа в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.08.1964 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб. Подружжя проживали в квартирі, що знаходиться у [ADDRESS] . Право власності на квартиру належить відповідно до документів [PERSON] та [PERSON] . За своє життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого, все своє майно вона заповідала своєму чоловікові [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла у зв`язку з чим відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частки квартири. Після смерті дружини [PERSON] переїхав проживати [PERSON] в с. Мар`янівна Голованівського району Кіровоградської області. Родинні зв`язки [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] від 15.04.1946 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження від 19.05.2023р. № 00039753751 [PERSON] де в графі мати зазначено, що у них спільна мати [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 13.12.2021 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої увійшла, зокрема, право на 1/2 частку нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться у [ADDRESS] . 25.03.2022 [PERSON] звернулася у встановлений законом строк до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом за другою чергою спадкування. Зазначена обставина підтверджується матеріалами спадкової справи за № 32/2022. Частину майна було оформлено та отримано відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом (на земельну ділянку). Серед майна також і було право на частку квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] . Проте, отримала відмову у вчинення нотаріально дії у зв`язку з тим, що на поданому свідоцтві про право власності на житло виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду м. Миколаєва 15.01.1994 року, зареєстрованого в Комунальному підприємстві "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 05.05.1995 року за реєстровим № 17644 року - не визначено частку кожного з учасників спільної сумісної власності. Ця обставина підтверджується Постаново про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса ММНО Тишенко О.О. від 12.12.2024 року. Частиною першою\~статті 15ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України, частини першої\~статті 4ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено\~статтею 16 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до\~статті 1217ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1226ЦК України\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Суд звертає увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом\~статті 392ЦК України\~право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої\~статті 25ЦК\~України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта\~статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень\~статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18, від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц, від 22 квітня 2020 року, у справі № 601/2592/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18, від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18, від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19. Як було встановлено в судовому засіданні на момент ухвалення даного рішення [PERSON] вже померла, тому відповідно до частини четвертої\~статті 25ЦК України\~її цивільна правоздатність припинилася, що свідчить про неможливість визначення права власності на 1/2 частку спірної квартири за померлою особою. Крім того, вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень\~статті 16ЦК України\~та не призведе до відновлення порушених прав позивача, за захистом якого вона звернулася до суду, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до положень\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , правомірні та підлягають задоволенню.

Outcome: partial