Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Представник ТОВ «Українські фінасові операції» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 70087,50 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7000 грн\~, заборгованості за відсотками, нарахованими первісним кредитором в розмірі 39637,5 грн. та заборгованості за відсотками, нарахованими ТОВ «Українські фінасові операції» за 134 календарні дні в розмірі 23450,0 грн. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 13 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі по тексту\~ТОВ «Лінеура Україна») та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 4214613 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний останньою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «63782». Згідно умов вищевказаного кредитного договору ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу грошові кошти на умовах строкості, зворотності та платності в розмірі кредиту 7000 грн. строком 360 днів: з 13.12.2023 року по 07.12.2024 року) з періодичністю платежів зі сплати процентів\~кожні 30 днів, виконавши свої зобов`язання за договором перед відповідачем шляхом зарахування кредитних коштів через систему iPay.ua на його платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення». Також,\~представник позивача\~зазначив,\~що 26\~липня 2024\~року між\~ТОВ «Лінеура\~Україна» та\~ТОВ «Українські\~Фінансові Операції»\~укладено договір\~факторингу №\~26/07/2024,\~за умовами\~якого ТОВ\~«Українські Фінансові\~Операції» набуло\~права вимоги\~до боржників,\~в тому\~числі до\~відповідача [PERSON] \~за кредитним\~договором №\~4214613\~від 13\~грудня 2023\~року. При цьому, заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем станом на день укладення договору факторингу від 26 липня 2024 року № 26/07/2024 становила 46637,5 грн, з яких: 7000 грн\~заборгованість за основною сумою кредиту (тіло кредиту) та 39637,5 грн\~проценти за користування кредитом. Одночасно представник позивача вказав, що позивачем також нараховано проценти за 134 календарні дні за період з 26 липня 2024 року по 07 грудня 2024 року в межах строку кредитного договору в сумі 23450,0 грн, виходячи з обрахунку: 7000 грн * 2,00 % = 175,5 грн * 134 календарні дні. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 29.04.2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду направив клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, щодо винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Згідно із ч.10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Згідно із ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки, окрім іншого, є день вручення судової повістки під розписку, а також день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Будучи належним чином повідомленою відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «Українські фінасові операції» до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково із слідуючих підстав. Частиною першою\~статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України\~встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно з положеннями частин першої, другої\~статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За нормами ч.1\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною 1\~ст.626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У\~статті 638 ЦК України\~зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності з положеннями ст.ст.509,\~526,\~1054 ЦК України\~особа, яка уклала кредитний договір та отримала кошти повинна виконувати його належним чином та повернути кошти у відповідності з умовами кредитного договору. Статтею 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується\~Законом України «Про споживче кредитування»\~та\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.5\~ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 13 грудня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4214613, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «63782», що підтверджується копією вказаного договору (а.сп. 18-29). Згідно умов вищевказаного кредитного договору загальна сума кредиту складала 7000 грн, строк кредиту\~360 днів (з 13.12.2023 року по 14.12.2024 року), періодичність платежів зі сплати процентів -\~кожні 30 днів. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконало та надало останній кредит\~в сумі\~7000\~грн шляхом зарахування кредитних коштів через систему iPay.ua на платіжну карту № [NUMBER] , емітовану банком\~АТ КБ\~«Приватбанк», що підтверджується довідками платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 26.07.2024 року № 2720-2607 та від 26.07.2024 № 2719-2607, а також випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 13.12.2023 року по 22.12.2023 року, витребуваною судом з АТ КБ «Приватбанк». 26 липня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські Фінансові Операції» укладено договір факторингу № 26/07/2024, за умовами якого ТОВ «Українські Фінансові Операції» набуло права вимоги до боржників, в тому числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором від 4214613 від 13 грудня 2023 року. Відповідно до ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З огляду на загальні правила доказування негативних фактів, враховуючи неспростування відповідачем твердження позивача про неповернення кредиту, а також відомості, що містяться в розрахунку заборгованості, суд вважає встановленою обставину неповернення відповідачем 7000,00 грн. кредиту за кредитним договором № 4214613 від 13 грудня 2023 року. Відповідно до частини 1\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Із змісту п.1.2. Кредитного договору клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, що нараховуються на умовах, встановлених п.1.4 Договору. Відповідно до п.1.4. Кредитного договору встановлено фіксований тип процентної ставки. За користування кредитом нараховуються відсотки на умовах: -стандартна процентна ставка, що становить 2,50% в день, що застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору; -знижена процентна ставка, що становить 1% в день, що застосовується на певних умовах. Якщо клієнт у визначений договором строк сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, отримає індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку з чим розмір процентів буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Із позовної\~заяви вбачається,\~що внаслідок\~невиконання відповідачем\~зобов`язання\~щодо повернення\~кредиту та\~нарахованих процентів за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13 грудня 2023 року № 4214613 станом на день укладення договору факторингу № 26/07/2024 від 26 липня 2024 року за [PERSON] утворилась заборгованість в розмірі 46637,5 грн, з яких: 7000 грн\~заборгованість за основною сумою кредиту (тіло кредиту) та 39637,5 грн.\~проценти за користування кредитом. При цьому, у зв`язку з невиконанням клієнтом умов договору, нарахування відсотків за період з 13.12.2023 року по 26.07.2024 року здійснено за стандартною процентною ставкою, що становить 2,5%, що слідує із розрахунку заборгованості за Договором № 4214613 від 13.12.2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 26.07.2024 року (а.сп. 52-56). Крім того, позивачем ТОВ «Українські Фінансові Операції» також нараховано проценти за стандартною відсотковою ставкою 2,5 % за 134 календарні дні за період з 27 липня 2024 року по 07 грудня 2024 року в межах строку дії кредитного договору в сумі 23450,00 грн, виходячи з обрахунку: 7000 грн х 2,5 % = 175,00 грн. х 134 календарні дні. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача нараховані в межах строку дії кредитного договору відсотки, визначені за стандартною процентною ставкою, що становить 2,5%, що нараховані первісним кредитором в розмірі 39637,5 грн. та відсотки, нараховані ТОВ «Українські фінасові операції» за 134 календарні дні в розмірі 23450,0 грн. З`ясувавши обставини справи, встановивши правові норми, які підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено\~статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~пунктом 5, відповідно до якого максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Відповідно до п. 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування»\~тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже,\~до 21\~квітня 2024\~року (120 днів з 24 грудня 2023 року) кредитор мав право нараховувати проценти у визначеному договором розмірі\~2,5 % в день. Тому за період з 13.12.2023 до 21.04.2024 розмір процентів за користування кредитом дорівнює: 7 000,00 грн х 2,5 % х 131 день = 22925,00 грн. З 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року розмір процентів не міг перевищувати 1,5 % в день, тому за цей період розмір процентів за користування кредитом дорівнює: 7 000,00 грн х 1,5 % х 120 днів = 12600,00 грн. За решту періоду строку дії договору, що залишився (360-131-120=109 днів) розмір процентів за користування кредитом дорівнює: 7 000,00 грн х 1% х 109 днів = 7630,00 грн. Враховуючи вище зазначені обставини, встановлені судом, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 43155,00 грн (22925,00 + 12600,00 + 7630,00). За таких обставин з відповідача на користь позивача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13 грудня 2023 року № 4214613 підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 50155,00 грн., що складається з основної суми боргу в розмірі 7000 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 43155,00 грн. На підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки розмір задоволених позовних вимог становить: 50155,00 грн. х 100/ 70087,50 грн. = 71,56 %, то розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить: 2422,40 грн х 71,56 % = 1733,47 грн. Окрім того, представник ТОВ «Українські фінансові операції» у позові просить про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в розмірі 10 000,00 грн. \~ \~ \~ \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, представник позивача долучив договір про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2024, укладений між ТОВ «Українські фінансові операції» та адвокатом Дідухом Є.О., а також детальний опис робіт (наданих послуг) №4214613 від 11.12.2024. При цьому, згідно п.3.1. Договору про надання юридичних послуг від 01.08.2024 вартість послуг виконавця визначається у Актах наданих послуг по домовленості. Разом з тим, у матеріалах справи Акт наданих послуг із зазначенням вартості робіт, а також платіжні документи про оплату вартості таких робіт відсутні, а тому позивачем не доведено належними доказами вартість наданих правових послуг, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Outcome: partial