Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що з 25 липня 2009 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Також зазначив, що причиною звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу стало те, що в них відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння. Втрачено почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Подружні відносини з відповідачем фактично припинилися, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечать його інтересам та інтересам малолітньої дитини, тому позивач просив суд шлюб розірвати. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 06 червня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали. Відзиву на позов відповідач не подав. Інші заяви по суті справи та клопотання від учасників справи до суду не надходили. В судовому засіданні позивач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25 липня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 липня 2009 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (а.с.5). В шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 10). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем. На час розгляду справи він позов підтримує. Відповідач позов визнає. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України ш люб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, яка в шлюбі змінила прізвище, просить залишити їй прізвище [PERSON] . Вказані вимоги також підлягають до задоволення.

Outcome: approved