Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшла позовна заява заступника керівника Уманської окружної прокуратури С.Мисюри, яка подана в інтересах держави, в особі Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради до [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що наказом начальника Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради Чирвою О.Г. № 05/05-02 від 22.01.2024 «Про припинення контракту з директором закладу загальної середньої освіти м. Умані від 25.06.2021 року [PERSON] » припинено дію трудового контракту з директором закладу загальної середньої освіти м. Умань [PERSON] . Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.04.2024, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 25.07.2024 у справі № 705/950/24, позов [PERSON] до Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради про скасування наказів, поновлення на роботі та стягненя середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково, визнано незаконним та скасовано наказ № 05/05-02 від 22.01.2024, поновлено [PERSON] на посаді директора Уманського ліцею № 2 Уманської міської ради з 22.01.2024, стягнуто з Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 88 501, 77 грн (без урахування податків і зборів). Судом встановлено, що видання наказу про припинення контракту було неправомірним і таким, що порушує трудові права працівника, а поновлення [PERSON] на посаді та виплата йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу є наслідком необхідності усунення таких порушень. Тому винесення неправомірного наказу про звільнення [PERSON] начальником Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради Чирвою О.Г. призвело до завдання матеріальної шкоди місцевом бюджету внаслідок необхідності виплати компенсації. На виконання судового рішення Управлінням освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради згідно з платіжними інструкціями № 588 від 04.06.2024 (на суму 29 500,59 грн) та № 524 від 20.08.2024 (на суму 59 001,18 грн) здійснено виплату суми в розмірі 88 501,77 грн. [PERSON] за час вимушеного прогулу, на виконання виконавчого листа Уманського міськрайонного суду від 13.05.2024. Згідно з наданими відповідями на запит Уманської міської ради та Управління освіти від 10.04.2025, начальником Управління подано заяву про добровільне щомісячне відшкодування збитків у розмірі 1000 грн. Станом на 19.03.2025 начальником Управління фактично повернуто 5000 грн. Як встановлено позивачем, в Управління відсутні наміри звертатися з позовною заявою про стягнення коштів виплачених [PERSON] у зв`язку з поновленням його на посаді. Зазначене призводить до безпідставної втрати бюджетом територіальної громади значної суми коштів, які могли бути використані для реалізації заходів соціально-економічного розвитку, а здійснення виплат частинами зумовлює їх знецінення внаслідок інфляційних процесів. Законодавством України визначено право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. На підставі викладеного просить стягнути з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради завдану внаслідок незаконного звільнення працівника шкоду в сумі 83 501,77 грн та судові витрати. Відповідно до\~вимог ст.ст.\~19,\~279\~ЦПК України\~справа за\~позовом заступника керівника Уманської окружної прокуратури С.Мисюра, який подано в інтересах держави, в особі Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради до [PERSON] про стягнення коштів розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням учасників справи. 26.06.2025 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задовлення. Посилаючись на чинне законодавство України, зазначає, що винятковими випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 ЗУ «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обгрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необгрунтованим. Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для залищення позову без розгляду. Відповідач вказує, що визнає наявність у неї обов`язку відшкодувати шкоду завдану територіальній громаді у розмірі 88 501,77 грн. у вигляді коштів, виплачених Управлінням освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради [PERSON] , в якості заробітної плати за вимушений прогул, відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.04.2024 у справі № 705/950/24. Фактично між особою, яка завдала шкоди - [PERSON] та суб`єктом шкоди якому завдано - територіальною громадою м. Умань в особі Уманської міської ради, здійснено досудове врегулювання наявного спору, шляхом взяття відповідачем [PERSON] зобов`язання відшкодувати завдану шкоду добровільно, із розстроченням платежу. Зважаючи на фактичні обставини справи та значимість порушення інтересів держави: розмір завданих збитків, співмірність засобів, які могли бути витрачені на написання та подання позову, заяв по суті справи, підтримання позовних вимог у судових засіданнях, а також враховуючи добровільну згоду [PERSON] відшкодувати завдані збитки,

Outcome: partial