Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

[PERSON] , заінтересована особа: Олександрійська міська рада Кіровоградської області, звернулася до суду із заявою, про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що в період з лютого 2010 року по 20.10.2017 року вона проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [INFO] мати померла. Через деякий час заявник звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено, оскільки остання пропустила строк звернення з заявою про прийняття спадщини. Оскільки заявник іншим способом не має можливості прийняти спадщину, тому просить суд встановити факт її постійного проживання разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримала з підстав, викладених у ній, просила цю заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Олександрійської міської ради Кіровоградської області, у судовезасідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника міської ради. Допитавши свідків, дослідивши та оцінивши перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. З пп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.05.1964 року [PERSON] (зазначено російською мовою) є дочкою [PERSON] . Про те, що заявниця 09.05.1986 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.05.1986 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.10.2017 року, мати заявниці [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Відповідно до довідки № 8 від 24.01.2025 року, виданої квартальним комітетом №21 Олександрійської міської ради Кіровоградської області вбачається, що [PERSON] проживала однією сім`єю разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , з 2010 року по день смерті матері за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, про що свідчить Інформаційна довідка за Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.05.2025 року №81177629. Маючи намір оформити спадщину, заявниця звернулася до приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Приходько О.М., яка у своєму листі № 65/01-16 від 11.02.2025 року повідомила [PERSON] , що нею пропущено строк для прийняття спадщини, а також вказала на вимоги ст.ст. 1268, 1272 ЦК України, якими передбачено, що спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини до шести місяців з дня смерті спадкодавця. Як вказала заявниця, на час смерті матері [PERSON] вона постійно проживала разом з нею з 2010 року за однією адресою та здійснювала за матір`ю догляд у зв`язку з її захворюванням, тому вважала себе такою, що спадщину прийняла. На даний час вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки вони з матір`ю були зареєстровані за різними адресами, тому звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] вказала, що вона невістка померлої [PERSON] , яка з 2010 року по день своїєї смерті проживала у своєї дочки у будинку [ADDRESS] . Вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, після погіршення стану здоров`я матері [PERSON] доглядала за нею, а в подальшому і поховала. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка тривалий час живе по сусідству із заявницею, підтвердила факт спільного проживання заявниці і її матері [PERSON] з 2010 року до дня сметрі останньої у 2017 році. Таким чином, факт постійного проживання заявниці [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останньої [INFO] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задоволити, оскільки вимога її законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. На підставі викладеного, ст.ст. 1216-1218,1268,1269,1270 ЦК України,

Outcome: approved