Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. [INFO] помер його дядько по родинній лінії матері [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на: житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в [ADDRESS] . Іще при житті, а саме, 08.01.1985 [PERSON] склав заповіт, в якому він зробив заповідальне розпорядження: належний йому житловий будинок в [ADDRESS] він заповідав позивачу. Заповіт знаходиться в матеріалах спадкової справи, яка відкрита за заявою позивача Запорізькою районною державною нотаріальною конторою. Після звернення до нотаріуса з`ясувалось, що спадковий житловий будинок не був при житті зареєстрований на спадкодавця, тому нотаріусом було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права на спадковий житловий будинок в нотаріальному порядку позивач не має змоги, він вимушений був звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджено Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим 21.05.2010 Розумівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 19. Право власності [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок в [ADDRESS] підтверджується Випискою з по господарської книги №3, наданої 05.03.2020 виконавчим комітетом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, довідкою, виданою 19.07.2010 виконкомом Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом [PERSON] , посвідченим 08.01.1985 секретарем виконавчого комітету Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, зареєстровано в реєстрі за №4. Як вбачається зі спадкової справи № 289/2010 після померлого [INFO] [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся тільки [PERSON] . Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 03.04.2025 державним нотаріусом Запорізької районного державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки відсутні правовстановлюючий документ на жилий будинок та витяг з Реєстру прав власності. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно потребують державної реєстрації. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «Про вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення правав власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок». Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режиим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів працівників, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади(публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved