Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

22 травня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» через свого представника Пилипчук А.С., засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до Любешівського районного суду Волинської області з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 29150,00 грн. На обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідно до укладеного електронного кредитного договору № 06.01.2025-100001517 від 06 січня 2025 року відповідач отримав кредит в сумі 10000,00 грн на банківську картку строком на 155 днів до 09 червня 2025 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1% в день, та сплатою 9% комісії від суми кредиту за кожен з трьох чергових періодів. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед кредитором, у відповідача утворилась заборгованість в сумі 29150,00 грн, яка складається з 10000,00 грн суми основного боргу, 11450,00 грн процентів, 2700,00 комісії, 5000,00 неустойки, яку позивач просив стягнути з відповідача. 23 червня 2025 року в порядку підсудності надійшли матеріали справи. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 23 червня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання. Копію ухвали та позовної заяви з додатками відповідачем [PERSON] отримано 05 липня 2025 року (а.с.40). Цією ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву. Станом на день розгляду справи відзиву не подано. Письмова заява відповідача про відкладення розгляду справи через неможливість бути присутнім в судовому засіданні залишена судом без задоволення, з огляду на те, що учасники справи в судове засідання не викликалися. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 06 січня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки від 04.07.2024 року, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, надісланим смс-повідомленням на належний відповідачу номер телефону, укладено кредитний договір № 06.01.2025-100001517, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит строком на 155 днів в сумі 10000,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за процентною ставкою 1% в день. Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши указаний договір [PERSON] взяв на себе зобов`язання забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів у визначений термін (п.6.1. Договору), тобто до 09 червня 2025 року. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Розмір неустойки сторонами визначено в сумі 150,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного /неналежно виконаного зобов`язання (п. 17 Договору). З матеріалів справи вбачається неналежне виконання відповідачем узятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту згідно узгодженого сторонами графіка, а тому позивач правомірно нарахував заборгованість за неустойкою, в межах абз. 2 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», тобто не більше половини суми, одержаної відповідачем за договором. Відповідно до розрахунку заборгованості договором, станом на день звернення до суду [PERSON] має заборгованість перед позивачем в сумі 29200,00 грн, яка складається з: 10000,00 грн основного боргу, 11500,00 грн процентів, 2700,00 грн комісії, 5000,00 грн неустойки (а.с.10). Судом встановлено, що заборгованість за процентами в сумі 11500,00 грн розрахована у відповідності до умов договору, а тому приймається судом, як належна до стягнення заборгованість. Також, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісійними винагородами у розмірі 2700,00 грн (900+1800=2700) відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», адже передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Доказів погашення заборгованості [PERSON] суду не надано. Поряд з цим відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З 24 лютого 2022\~року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~ та на сьогоднішній день в Україні діє воєнний стан, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки (штрафу, пені) за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором позики № 06.01.2025-100001517 в сумі 5000,00 грн є незаконними та безпідставними. У решті вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в сумі 24200,00 грн (10000 + 11500,00+2700 = 24200,00). Судовий збір слід розподілити за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 82,88 % відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 2007 грн. 35 грн судового збору (2422,00 * 82,88 % = 2007,35). На підставі\~ст.\~526,\~527,\~530,\~1050,\~1054,\~1079\~ЦК України,\~

Outcome: partial