Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У січні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі -ТОВ «СВЕА ФІНАНС») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 12.04.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК КОМФОРТУ» та [PERSON] укладено договір оренди майна з правом викупу №1144210412027 у порядку, визначеному Цивільним кодексом України та Законом України «Про електронну комерцію». За умовами Договору оренди Орендодавець надав Орендарю у строкове платне володіння та користування об`єкт оренди (тип товару: Сматрфон; модель товару Smart/tel Xiaomi Redmi Note 9 3/64GB Midnigh Grey) з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною Договору та на момент укладення договору були розміщені на веб-сайті Орендодавця у вільному доступі для необмеженого кола осіб. Орендодавець свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі. Сторонами відповідно до умов Договору оренди погоджено строк оренди майна на 24 місяці та щомісячним платежем у розмірі 879,00 грн, а також вартість об`єкту оренди: при викупі за 24 місяці становитиме 21 096,00 гривень (Пункт 2 Договору оренди майна з правом викупу). Сплата орендної плати у розмірі 879,00 грн (в тому числі ПДВ 146,50 гривень) здійснюється орендарем до 12-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди, який становить 24 місяця, де днем внесення останнього платежу є 12.04.2023. Орендар у свою чергу виконував свої зобов`язання за договором неналежним чином, у зв`язку із чим починаючи із 14.07.2021 за договором виникла прострочена заборгованість за орендними платежами. 03.07.2023 між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (після перейменування ТОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено Договір факторингу № 01.02-28/23, відповідно до умов якого ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором оренди майна з правом викупу №1144210412027 від 12.04.2021 в розмірі 48345,00 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 23.01.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до Ічнянського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 11.02.2025 справу за позовом передано на розгляд за підсудністю до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області. Ухвалою судді від 03.04.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі та висловив згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання рекомендованого поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання. Про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. У зв`язку з неявкою в судове засіданні осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з частиною 8 статті 178, частиною 4 статті 223 та частиною 1 статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.04.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК КОМФОРТУ» та [PERSON] укладено договір оренди майна з правом викупу №1144210412027 у порядку, визначеному Цивільним кодексом України та Законом України «Про електронну комерцію». Сторонами відповідно до умов Договору оренди погоджено строк оренди майна на 24 місяці та щомісячним платежем у розмірі 879,00 гривень, а також вартість об`єкту оренди: при викупі за 24 місяці становитиме 21 096,00 гривень (Пункт 2 Договору оренди майна з правом викупу). Сплата орендної плати у розмірі 879,00 гривень (в тому числі ПДВ 146,50 гривень) здійснюється орендарем до 12-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди, який становить 24 місяця, де днем внесення останнього платежу є 12.04.2023. Також відповідно до пункту 4 Договору оренди та пункту 8.4 Правил до договору оренди за прострочення орендних платежів, орендодавець має право нараховувати орендарю пеню в розмірі до 3% (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим Договором оренди. Орендодавець відповідним правом скористався і нараховував пеню. Станом на дату складення відповідної позовної заяви унаслідок порушення орендарем умов викупу об`єкту оренди до орендаря не перейшло власності на об`єкт оренди. ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» передало зазначене майно в оренду відповідачу, що підтверджується експрес-накладною №20450372910893 «НОВА ПОШТА», оформленою 12.04.2021. 03.07.2023 між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» був укладений договір факторингу №01.02-28/23, відповідно до якого ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» (відступає) ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» приймає належні ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-28/23 від 03.07.2023 загальна заборгованість [PERSON] за договором оренди станом на дату відступлення права вимоги становила 29 007,00 грн, з них: 19 338,00 грн - загальна сума вимог за договором без штрафних санкцій та 9 669,00 грн - сума штрафних санкцій. Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором оренди за період з 12.07.2021 до 18.06.2024 загальна сума заборгованості становить 48 345,00 грн, з яких: 19 338,00 грн заборгованість за простроченими орендними платежами, 9 669,00 грн - заборгованість за пенею за договором; 19 338,00 - заборгованість за вартістю орендного майна донарахована позивачем. 27.06.2024 позивач надіслав на адресу відповідача повідомлення про розірвання договору та необхідність погашення заборгованості за договором оренди у розмірі 48345,00 грн. Норми права, які були застосовані судом Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором. Із положень ст. 759 ЦК України слідує, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Статтею 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, що узгоджується з нормою статті 764 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За ч. 1ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Мотивована оцінка і висновки суду Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі сплати орендних та авансових платежів. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем договору оренди майна з правом викупу та отримання об`єкта оренди оператором зв`язку ТОВ «НОВА ПОШТА». Наданий договір факторингу підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ», в тому числі за договором оренди майна з правом викупу №1144210412027 від 12.04.2021, до позивача у справі. Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за договором оренди майна з правом викупу. Враховуючи, що відповідачем не виконано умови укладеного між сторонами договору, допущено прострочення зі сплати орендних платежів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за орендними платежами в розмірі 19 338,00 грн та заборгованість за пенею за договором у розмірі 9 669,00 грн. Щодо стягнення вартості викупу майна суд зазначає таке. Згідно зі статтею 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором. Оскільки, відповідно до договору оренди майна з правом викупу №1144210412027 від 12.04.2021 орендні платежі є вартістю об`єкта оренди, вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача 19 338,00 грн суми вартості об`єкта оренди задоволенню не підлягає, оскільки вартість об`єкта оренди вже стягнута та становить суму прострочених орендних платежів. В іншому випадку відбудеться подвійна оплата вартості товару за змішаним договором найму-продажу. З огляду на викладене, суд дійшов висновок про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача у розмірі 29 007,00 грн з яких: 19 338,00 грн -заборгованість за простроченими орендними платежами; 9 669,00 грн - заборгованість за пенею за договором. Судові витрати Беручи до уваги часткове задоволення позову,

Outcome: partial