Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

Представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 9575 гривень 59 коп. Свої вимоги мотивує тим, що \~31 січня 2022 року відповідачка звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, де підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, в якій визначено, що ця анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Своїм підписом відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Вказує, що на підставі укладеного договору відповідачка [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі до 8000 грн 00 коп. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, встановлених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), внаслідок чого станом на 20 листопада 2024 року у відповідачки прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором становить понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення п.п.5.17 п.5 Розділу II Умов відбулось істотне порушення зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. 11 червня 2025 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачці було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі. Відповідачка [PERSON] подала до суду відзив на позов, у якому проти позову заперечила, зазначивши, що вона коштами не користувалася, оскільки її син викрав її картку та систематично нею користувався, а також, вона не погоджується зі сумою боргу в розмірі 9575 гривень 59 коп., оскільки кредитний ліміт становив 8000 грн 00 коп., просить у задоволені позову відмовити /а.с.79-71/. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якому позов підтримав, зазначивши, що договір укладений між сторонами відповідає вимогам чинного законодавства, і тому просить позов задовольнити /а.с.87-93/. Згідно з вимогами частини 13\~статті 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до частини 8\~статті 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями\~статті 174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін не надходило, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам),\~\~спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані па офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 31 січня 2022 року [PERSON] звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим вона підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку та отримала платіжну картку № [NUMBER] /а.с.13/. Зі змісту анкети-заяви вбачається, що вказана анкета-заява разом із з Умовами і правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що розміщенні за посиланням https://www.monobank.ua/terms; тарифами, що розміщені за посиланням https://www.monobank.ua/rates складають Договір про надання банківських послуг. У пункті 4 анкети-заяви зазначено, що відповідачка засвідчує генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі УЕП) з особистим ключем, який буде використовуватися для вчинення правочинів та платіжних операцій. Відповідачка визнає, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіянні банку та/або клієнту, а також третім особам у разі використання УЕП, покладається на клієнта, тобто відповідачку. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, [PERSON] станом на 20 листопада 2024 року має заборгованість в загальному розмірі 9575 грн 59 коп., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). До анкети-заяви позивачем було долучено витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, витяг з Тарифів за карткою monobank, Паспорт споживчого кредиту, ксерокопію паспорта громадянина України, виданого на ім`я [PERSON] та ксерокопію довідки про присвоєння йому ідентифікаційного номера /а.с.14-34/. З довідки АТ «Універсал Банк» від 20 листопада 2024 року вбачається, що розмір встановленого кредитного ліміту клієнта [PERSON] через мобільний застосунок за договором про надання банківських послуг «monobank» від 31 січня 2022 року за карткою № [NUMBER] станом на 20 листопада 2024 року становить 8000 грн 00 коп. /а.с.12/. Відповідно до пункту 2.1 розділу І Умов і правил, банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов договору в тому числі, платіжної системи MasterCard, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного банка України. У підпунктах 5.3, 5.8.1 пункту 5 розділу І Умов і правил визначено, що клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний\~\~додаток та інші канали обслуговування в інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. Відповідно до пункту 5.16 розділу II Умов і правил, у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (Істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних. Відповідно до положень статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 1\~статті 638 ЦК України\~істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства,\~\~а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048\~ЦК України). Відповідно до частини 2\~статті 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію"; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі,\~Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. У відповідності до вимог частини 4\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтею 639 ЦК України\~передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору кредитного договору щодо надання кредитних коштів, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Відповідно до частини 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Факт користування відповідачем отриманими у кредит грошовими коштами підтверджується випискою про рух коштів по картці № [NUMBER] в період з 01 лютого 2022 року по 20 листопада 2024 року /а.с.9,10/. Заповненням анкети-заяви позичальниця підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила із використанням електронно-цифрового підпису, що вона повідомлена кредитодавцем в установленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Даний договір відповідачкою в установленому порядку не оспорений, отже, зобов`язання, що виникли за таким договором підлягають виконанню. Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи відповідачки [PERSON] , зокрема, дату народження, індивідуальний податковий номер, серію і номер паспорта, адресу проживання, номер мобільного телефону, місце роботи, джерело доходу та середній дохід. Також, відповідачка не надала суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх доводів щодо викрадення у неї її сином банківської картки. Зокрема, відповідачка не зверталася до правоохоронних органів зі заявою про викрадення картки, і тому вказані твердження відповідачки розцінюються судом як неспроможні та не беруться до уваги. Пунктом 5.11 розділу ІІ Умов передбачено, що клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку. При цьому, відповідно до пункту 5.22 Умов кредит збільшується на суму заборгованості за договором пор відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати власної заборгованості. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення заборгованості. Судом встановлено, що\~\~у квітні 2022 року відповідачкою було використано всю суму кредитного ліміту 8000 грн 00 коп., у зв`язку з чим щомісячний платіж по витратах в розстрочку був списаний за рахунок овердрафту. При цьому, відповідно до Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank), до кредитного ліміту відносяться в тому числі суми коштів, що можуть бути отримані Клієнтом за рахунок Кредитного ліміту з метою погашення заборгованості із сплати відсотків за користування Кредитним лімітом та штрафів за прострочені платежі згідно Тарифів. Таким чином, заборгованість станом на 20 листопада 2024 року, яку просить стягнути позивач, становила 9575 грн 59 коп., складається із суми використаного відповідачем кредитного ліміту - 8000 грн 00 коп., а також суми овердрафту 1575,59 грн 59 коп. Вказана сума заборгованості підтверджується випискою, наданою представником позивача, з якої вбачається, що за період з 01 лютого 2022 року по 20 листопада 2024 року сума зарахувань на картковий рахунок відповідачки становить 1560 грн 00 коп., при цьому сума видаткових операцій по вказаному рахунку складає 11135 грн 59 коп. Таким чином, сума коштів, яка витрачена та не повернута [PERSON] позивачу, становить 9575 грн 59 коп., Відповідно до пункту 5.20 розділу ІІ Умов термін повернення овердрафту в повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. Термін погашення відсотків по овердрафту - щомісячно за попередній календарний місяць до 1-го числа. Суд зазначає, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Крім цього, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту та повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18. Таким чином, виписка по рахунку [PERSON] згідно з вимогами\~Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою правління Національного банку України №75 від 04 липня 2018 року, є первинним документом, який фіксує здійснення банківських операцій, а отже підтверджує отримання останнім кредитних коштів та здійснення ним банківських операцій, у тому числі сплати процентів. З огляду на те, що у даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачкою не оспорювався та не визнавався недійсним, дії банку щодо виконання договору не оскаржені, власний розрахунок заборгованості відповідачкою не наданий, клопотання про призначення судово-економічної експертизи не заявлялось, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався як на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що є всі підстави для стягнення заборгованості та тілом кредиту і її розміру. При розгляді вказаної справи судом враховано позицію, викладену у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19 червня 2019 року у справі №643/17966/14-ц, згідно якої\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Враховуючи наведене, суд дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Також, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 3028 грн 00 коп. /а.с.1/.

Outcome: approved