Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

У провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває справа за первісним позовом [PERSON] (надалі за текстом - позивач) до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), третя особа: Служба у справах сім`ї та дітей Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом відповідача до позивача, третя особа: Служба у справах сім`ї та дітей Подільської районної у місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Гребеніківської міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю, - Рішенням суду від 10.07.2025 закрито провадження у справі у частині вимог за первісним позовом, задоволено зустрічний позов та призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат. 15.07.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про доручення доказів. 21.07.2025 до суду від позивача надійшла заява про розстрочення виконання додаткового рішення. 28.07.2025 до суду від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. У судовому засіданні взяли участь представники позивача та відповідача. Відповідач просив суд стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 140 311,20 грн. Позивач не заперечив проти прийняття додаткового рішення та просив розстрочити виконання додаткового рішення згідно графіку. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та дослідивши докази, суд встановив наступне. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 27.09.2023 між адвокатом та відповідачем було укладено Договір про надання правової допомоги №23-09-27/1 (надалі за текстом - Договір послуг) відповідно до умов якого одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до Актів надання послуг адвокат надав, а відповідач прийняв послуги загальною вартістю 139 100,00 грн. Відповідач сплатив адвокату 139 100,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними документами та випискою по банківському рахунку. Відтак, витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 139 100,00 грн підтверджуються належними доказами. Також відповідач просить суд стягнути з позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати відповідача по сплаті судового збору за подання зустрічної позовної заяви покладаються на позивача з огляду на задоволення позовних вимог. Позивач просить суд розстрочити виконання додаткового рішення, проти чого не заперечує відповідач. За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. (ч.1 та ч.5 ст. 435 ЦПК України). Позивач вказує, що визнає розмір судових витрат та готовий їх сплачувати, однак, через непросте фінансове становище та значний розмір судових витрат просить рострочити сплату на 12 місяців. Відповідач у заяві від 28.07.2025 просить суд ухвалити додаткове рішення з урахуванням графіку розстрочення платежів запропонованого позивачем. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Враховуючи обгрунтування заяви позивача та позицію сторін, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про розстрочення виконання судового рішення.

Outcome: approved