Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Березівської РДА Одеської області, Березівської міської ради, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про скасування розпорядження, визнання державного акту на право власності на землю недійсним, скасування державної реєстрації права власності та права оренди на земельну ділянку, скасування кадастрового номеру земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вона є власником земельної ділянки площею 6,12 га, що розташована на території Михайлівської сільської ради Березівського району Одеської області (на даний час Березівської міської ради). В грудні 2015 р. вона звернулась до відділу у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із заявою про присвоєння вищезазначеній земельній ділянці кадастрового номеру. Згодом, вона отримала відповідь, що для вирішення даного питання їй необхідно звернутись до землевпорядної організації. З питання присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру позивачу було запропоновано звернутись до ГУ Держгеокадастру в Одеській області та Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру». Згідно листів, отриманих від ГУ Держгеокадастру в Одеській області та Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», [PERSON] було рекомендовано звернутись до суб`єкту господарювання, який є розробником документації із землеустрою для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Після розробки технічної документації необхідно звернутись до Центру надання адміністративних послуг за місцем розташування земельної ділянки для здійснення державної реєстрації земельної ділянки. З питання розробки технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та виготовлення кадастрового номеру позивач звернулась до ТОВ «Центр інвентаризації та оцінки нерухомого майна «Будсервіс». 06.07.2017 року їй було повідомлено, що на даний момент на належну позивачу на праві власності земельну ділянку неможливо виготовити кадастровий номер, так як на дану земельну ділянку уже виготовлений кадастровий номер. [PERSON] стверджує, що в листопаді 2017 року їй стало відомо, що відповідно до розпорядження голови Березівської РДА № 647/А-2006 від 16.10.2006 р., громадянам ( згідно додатку) було вирішено безоплатно передати у приватну власність земельні ділянки загальною площею 49,73 га ріллі із земель колишнього КСП «Рассвет» Червоноволодимирівської сільської ради і видати державні акти на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно списку - додатку до розпорядження Березівської РДА № 647/А-2006 від 16.10.2006 р., під №1 зазначена [PERSON] , якій була передана у власність земельна ділянка площею 6,12 га, що розташована на території Михайлівської сільської ради. Як згодом позивачу стало відомо, [PERSON] було виділено в натурі та передано у власність належну їй на праві власності земельну ділянку, також їй був виданий державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку та присвоєно їй кадастровий номер 5121285700:01:001:0103. З даного питання позивач неодноразово зверталась до Михайлівської сільської ради, на що отримувала відповідь про те, що у 2006 р. землями за межами населеного пункту розпоряджалася Березівська РДА, таким чином будь-яких рішень відносно зміни власника земельної ділянки сільська рада не приймала та Державний акт на ім`я [PERSON] не видавала. У листопаді 2017 р. [PERSON] звернулась до Березівської РДА з заявою щодо правомірності видачі державного акту на право приватної власності на землю гр. [PERSON] . Для вирішення даного питання позивачці було рекомендовано звернутись до суду. Позивач вважає, що у порушення норм чинного законодавства, Березівська РДА незаконно передала у приватну власність гр. [PERSON] земельну ділянку та видала Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, яка належить їй на праві власності. Вважає, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, виданий на ім`я [PERSON] , виданий на належну їй земельну ділянку, порушують її права як власника щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою, зокрема неможливість присвоїти кадастровий номер ділянці. Крім того, в теперішній час позивачу стало відомо, що 04.03.2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди спірної земельної ділянки. Даний факт підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої власником земельної ділянки 1 площею 6.1207 га, розташованої на масиві 11 на території Червоноволодимирівської сільської ради Березівського району Одеської обл. кадастровий номер: 5121285700:01:001:0103 на підставі Державного акту ЯГ №949819 виданого 09.01.2008 р. являється [PERSON] , крім того, приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу 04.03.2016 р. зареєстрований договір оренди даної земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON] , номер запису про інше речове право:13583161. Право суборенди зареєстровано до 14.12.2022 р. Враховуючи той факт, що відповідачка [PERSON] оформила право власності на земельну ділянку, яка належить позивачці, чим порушується її право власності, яке виникло у встановленому законом порядку, оскільки вона наразі позбавлена можливості реалізувати свої правомочності власника належного їй нерухомого майна щодо володіння, користування та розпорядження даним майном, позивачка просить: скасувати розпорядження голови «Березівської РДА № 647/А-2006 від 16.10.2006 року«Про безоплатну передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок загальною площею 49,73 га ріллі із земель колишнього КСП «Рассвет» Червоноволодимирівської сільської ради та видачу Державних актів на право приватної власності на землю для ведення товарного сільсько-господарського виробництва» в частині безоплатної передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 6,12 га, що розташована на території Михайлів\-ської сільської ради Березівського району Одеської області; визнати державний акт на право власності на землю серії ЯГ №949819, виданий 09 січня 2008 року Березівською районною державною адміністрацією на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Березівської РДА № 647/А-2006 від 16.10.2006 року - недійсним та скасувати його; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 6,12 га, що розташована на території Михайлівської сільської ради Березівського району Одеської області, здійснену приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеська області, індексний номер: 28616082 від 06.03.2016 р., номер відомостей про речове право 13583023; скасувати кадастровий номер земельної ділянки - 5121285700:01:001:0103 площею 6.1207 га, розташованої на території Березівської міської ради Одеської області кол. Михайлівської сільської ради Березівського району Одеської області; визнати недійсним договір оренди №171 земельної ділянки площею 6.1207 га, кадастровий номер 5121285700:01:001:0103, розташованої на території Михайлівської сільської ради Березівського району Одеської області, виданий 04.03.2016, видавник: приватний нотаріус Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовська О.Г укладений між [PERSON] та [PERSON] до 04.03.2065 року та скасувати державну реєстрацію про інше речове право: 13583161, право оренди, здійснену 04.03.2016 р. приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовською О.Г. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28616160 від 06.03.2016 р., приватний нотаріус Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовська О.Г., зміст іншого речового права: земельна ділянка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали на підставах викладених у позовній заяві, просили такі задовольнити, також пояснили, що про ситуацію описану у позовній заяві дізнались у листопаді 2017 року. Представник Березівської РДА Одеської області в судове засідання з`явилась, стосовно вирішення заявлених позовних вимог покладалась на думку суду. Представник Березівської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про судовий розгляд. [PERSON] в жодне судове засідання суду про розгляду даної цивільної справи не з`явилась, мотивуючи необхідністю догляду за хворим членом сім`ї, про всі судові засіданні була належним чином повідомлена, що вбачається з її заяв про відкладення розгляду справи. А відтак, оскільки відповідач неодноразово зловживала своїм процесуальним правом на відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд такої в судовому засіданні 30.07.2025 року без її участі. Відповідач [PERSON] була належним чином повідомлена про судовий розгляд в судове засідання не з`явилась. Представник третьої особи Головне управління Держгеокадастру в Одеській області в судове засідання 07.05.2025 року з`явився, надав наступні пояснення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 року у справі № 469/1044/17 (провадження №14-317цс19) сформулювала правовий висновок, що підстави для задоволення позову щодо визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку відсутні , якщо рішення на підставі якого земельну ділянку передано у приватну власність є чинним. Чинність рішення про передачу земельної ділянки у власність виключає визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, оскільки сам по собі державний акт згідно з законодавством, діючим на час його видачі, був лише документом, що посвідчував право власності на земельну ділянку, тому така вимога не є ефективним способом захисту для усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою. Звернув увагу суду, що у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 949819 від 09.01.2008, виданого гр. [PERSON] на земельну ділянку площею 6,12 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Червоноволодимирівської сільської ради Березівського району Одеської області, кадастровий номер 5121285700:01:001:0103, зазначено, що вказаний державний акт видано на підставі розпорядження Березівської районної державної адміністрації від 12.04.2007 за №237/А-2007. При цьому позивачем заявлено вимогу щодо скасування розпорядження голови Березівської РДА № 647/А-2006 від 16.10.2006 «Про безоплатну передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок загальною площею 49,73 га ріллі із земель колишнього КСП «Рассвет» Червоноволодимирівської сільської ради та видачу державних актів на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" в частині безоплатної передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 6,12 га, що розташована на території Михайлівської сільської ради Березівського району Одеської області. Щодо позовної вимоги про скасування кадастрового номеру, то представник третьої особи зазначив, що ведення Державного земельного кадастру здійснюється відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, інших законів України та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Представник відповідача Березівської РДА в судовому засіданні пояснила, що Березівською РДА було видано розпорядження про передачу земельних ділянок громадянам серед яких була і [PERSON] на підставі розробленої технічної документації та відповідного клопотання Березівського районного відділу земельних ресурсів, копії яких є в матеріалах цивільної справи. Дані документи було розроблені кваліфікованими інженерами землевпорядниками, тому в Березівській РДА не було підстав для відмови у передачі спірної земельної ділянки [PERSON] . Таким чином, в частині заявлених позовних вимог покладається на думку суду. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, представника відповідача Березівської РДА, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 6,12 га, що розташована на території Михайлівської сільської ради Березівського району Одеської області. Даний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Восьмої Одеської державної нотаріальної контори 06.02.2001 р. та Державним актом на право приватної власності на землю серії РІ № 471998, виданим Червоноволодимирівською сільською радою 30.08.2001 р. В грудні 2015 р. [PERSON] звернулась до відділу у Березівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із заявою про присвоєння вищезазначеній земельній ділянці кадастрового номеру. Згодом, [PERSON] отримала відповідь, що для вирішення даного питання їй необхідно звернутись до землевпорядної організації. Згідно листів, отриманих від ГУ Держгеокадастру в Одеській області (№П-2334/0-942/6-17 від 14.03.2017 року та Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» №01.08.2017 року №Л-23-07/22 [PERSON] було рекомендовано звернутись до суб`єкту господарювання, який є розробником документації із землеустрою для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а після розробки технічної документації необхідно звернутись до Центру надання адміністративних послуг за місцем розташування земельної ділянки для здійснення державної реєстрації земельної ділянки. ТОВ «Центр інвентаризації та оцінки нерухомого майна «Будсервіс» відповідю №23 від 06.07.2017 року було повідомлено [PERSON] , що на даний момент на земельну ділянку згідно державного акту серії Р1 №417998 та зареєстрований від 30 серпня 2001 року в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №311 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Червоноволодимирівської сільської ради Березівського району Одеської області не можливо виготовити кадастровий номер земельній ділянці, тому що на дану земельну ділянку уже виготовлено інший кадастровий номер. Відповідно до розпорядження голови Березівської РДА № 647/А-2006 від 16.10.2006 року, громадянам (згідно додатку) було вирішено безоплатно передати у приватну власність земельні ділянки загальною площею 49,73 га ріллі із земель колишнього КСП «Рассвет» Червоноволодимирівської сільської ради і видати державні акти на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно списку - додатку до розпорядження Березівської РДА № 647/А-2006 від 16.10.2006 р., під №1 зазначена [PERSON] , якій була передана у власність земельна ділянка площею 6,12 га, що розташована на території Михайлівської сільської ради. Відповідно до іншого розпорядження голови Березівської РДА № 237/А-2007 від 12.04.2007 року, було вирішено передати безоплатно у приватну власність земельні ділянки громадянам (згідно додатку) загальною площею 43,13 га ріллі із земель колективної власності колишнього КСП «Рассвет» Червоноволодимирівської сільської ради і видати державні акти на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно списку - додатку до розпорядження Березівської РДА № 237/А-2007 від 12.04.2007 р., під №1 зазначена [PERSON] , якій була передана у власність земельна ділянка площею 6,12 га, що розташована на території Михайлівської сільської ради. Як згодом стало відомо, що [PERSON] було виділено в натурі та передано у власність належну [PERSON] на праві власності земельну ділянку, також їй був виданий Державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку та присвоєно їй кадастровий номер. Згідно Акту про перенесення в натурі (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками від 17.04.2017 року на виконання розпорядження Березівської РДА №237 від 12.04.2007 року проведено перенесення в натурі (на місцевість) меж земельної ділянки із земель колективної власності колишнього КСП «Рассвет» на території Червоноволодимирівської сільської ради Березівського району власниці сертифікату серії ОД №0172676 гр. [PERSON] , яка мешкає в с. Червоноволодимирівка Березівського району Одеської області. Земельна ділянка часка (пай) № [NUMBER] розміщена в масиві № [NUMBER] . Площа земельної ділянки складає 6.12 га. З таким складом сільськогосподарських угідь: ріллі - 6.12 га. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №949819, виданого 09 січня 2008 року Березівською районною державною адміністрацією [PERSON] належить земельна ділянка площею 6.12 га на території Червоноволодимирівської сільської ради масив 11 ділянка № [NUMBER] на підставі розпорядження голови Березівської РДА № 237/А-2007 від 12.04.2007 року, кадастровий номер 5121285700:01:001:0103. 04.03.2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди спірної земельної ділянки. Даний факт підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої власником земельної ділянки 1 площею 6.1207, розташованої на масиві 11 на території Червоноволодимирівської сільської ради Березівського району Одеської обл. кадастровий номер: 5121285700:01:001:0103 на підставі Державного акту ЯГ №949819 виданого 09.01.2008 р. являється [PERSON] , крім того, приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу 04.03.2016 р. зареєстрований договір оренди даної земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON] , номер запису про інше речове право:13583161. Право суборенди зареєстровано до 14.12.2022 р., а також самого договору оренди від 04.03.2016 року, що міститься в матеріалах цивільної справи. У листопаді 2017 р. [PERSON] звернулась до Березівської РДА з заявою щодо правомірності видачі Державного акту на право приватної власності на землю гр. [PERSON] . З відповіді №П-217 від 03.11.2017 року адресованій позивачці вбачається, що для вирішення даного питання їй було рекомендовано звернутись до суду. Таким чином, видавши 09.01.2008 року [PERSON] . Державний акт на право приватної власності на землю, Березівська РДА безпідставно позбавила права власності на земельну ділянку позивачку [PERSON] (яка на той час вже отримала 30.08.2001 р. Державний акт на право приватної власності на землю). При цьому будь-яких рішень органів місцевого самоврядування щодо вилучення чи припинення права власності [PERSON] на належну їй земельну ділянку, не приймалося. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку - відповідний правовий висновок викладено в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду від 01.07.2015 р. справа № 6/319цс15. Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Статтею 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповіднодо закону. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Статями 116, 118 ЗК України визначені підстави та порядок набуття громадянами та юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Так, ст.116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину (стаття 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»). Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) (стаття 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»). Сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); (стаття 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»). За вимогами пункту 9 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 07 липня 2011року № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» до 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Згідно ст.21 Закону України «Про Державний земельний кадастр», відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель; на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до частин другої, третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Частиною першою статті 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до частин другої, п`ятої статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку. Згідно ч.ч.1, 2, 10,11 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених в абзацах третьому і четвертому частини десятої, державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї - суб`єктів таких прав. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні(ст. 321 ЦК України). Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року №1952-IV (далі Закон №1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Закону №1952-ІV державній реєстрації прав підлягає право власності на земельні ділянки та право оренди (суборенди) земельної ділянки. В силу ч.1 ст. 27 Закону №1952-ІV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката, а також інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ч.1, 6 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наведеного вище вбачається, що незалежно від того чи було внесено в реєстр відомості, та присвоєно кадастровий номер землі, яка була виділена особам до присвоєння їй кадастрового номеру належного їм на праві відповідних документів, таке право особи підлягає захисту. Особі може бути передана лише вільна земельна ділянка, і не може бути передана земельна ділянка, що перебуває у власності чи користуванні іншої особи. На час видачі [PERSON] 09.01.2008 року Березівською РДА Державного акту на право приватної власності на землю, серія ЯГ №949819 на земельну ділянкуплощею 6.12 га на території Червоноволодимирівської сільської ради масив 11 ділянка № [NUMBER] на підставі розпорядження голови Березівської РДА № 237/А-2007 від 12.04.2007 року, вказана земельна ділянка вже перебувала у власності [PERSON] , згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії РІ № 471998, виданим Червоноволодимирівською сільською радою 30.08.2001 р. Голова Березівської районної адміністрації, виносячи розпорядження від 12.04.2007 р. №237/А-2007 року«Про безоплатну передачу у приватну власність земельні ділянки громадянам загальною площею 43,13 га ріллі із земель колективної власності колишнього КСП «Рассвет» Червоноволодимирівської сільської ради та видачу державних актів на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» в частині безоплатної передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 6,12 га, що розташована на території Михайлів\-ської сільської ради Березівського району Одеської області, діяв не у спосіб передбачений законом. Належних та допустимих доказів на підтвердження вилучення (викупу) спірної земельної ділянки у [PERSON] в порядку, передбаченому Земельним кодексом України, суду не надано. Не надано суду відповідачами належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача, щодо правомірності набуття ним права власності на спірну земельну ділянку. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку та права оренди земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі договору, предметом якого є земельна ділянка, чи іншого документа, що відповідно до законодавства підтверджує набуття особою права власності на землю. Скасування за судовим рішенням цих документів тягне за собою припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку, та відповідно права оренди відповідача [PERSON] . Стосовно наявності договору №1 суборенди земельної ділянки від 14.12.2017 року між орендарем [PERSON] та суборендарем Фермерським господарством «Лидер», то суд зазначає, що даний договір укладений строком з 15.12.2017 року по 14 грудня 2022 року (згідно п.1.4. вказаного Договору), а відтак, на даний час, строк дії такого припинено, іншою інформацією суд не володіє, сторонами даного факту не спростовано, окрім того, позивач не заявляв вимогу про скасування вказаного договору суборенди. Встановивши, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЯГ №949819 [PERSON] набула у власність земельну ділянку, яка не була вільною, а перебувала у власності [PERSON] , за таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а обраний позивачем спосіб захисту є ефективним способом та призведе до відновлення його порушеного права. Не надано суду належних та допустимих доказів і на підтвердження пропуску позивачем строку звернення до суду, враховуючи, що згідно пояснень представника позивача в судовому засіданні, позивачу стало відомо про порушення його права в листопаді 2017 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] є обгрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що діями відповідачів Березівської міської ради, Березівської РДА не було допущено порушення прав позивача, однак рішення суду впливає на їх права, суд не вбачає підстав для стягнення з таких відповідачів судового збору. При цьому, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] внаслідок неправомірних дій яких було втручання у права та обов`язки позивача слід стягнути судовий збір на користь позивача, з [PERSON] в розмірі 3028 грн. та з [PERSON] в розмірі 3028 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved