Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

11 серпня 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу, просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу, просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 014/9252/6/11139 від 06.03.2008 в розмірі 2\~817\~970, 58 грн (два мільйони вісімсот сімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят грн 58 коп); витрати по сплаті судового збору. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Свої вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що 06 березня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є «Фідобанк» був укладений Кредитний договір № 014/9252/6/11139. У відповідності з пунктом 1.1., частиною № 1 Кредитного договору, Банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 134\~900 доларів США на придбання земельної ділянки строком до 05 березня 2028 року. До якого в подальшому укладалися додаткові угоди. При розрахунку відсотків використовується фіксована відсоткова ставка, яка становить 12,5% річних з розрахунку 360 календарних днів в році. Свої зобов`язання за Кредитним договором Банк виконав належним чином, що підтверджується кредитними заявками підписаними відповідачем, відповідно до якої Кредитні кошти були направлені на поточний рахунок відповідача № [NUMBER] , відкритий у Банку. На виконання зобов`язання по кредитному договору між банком було укладено договір поруки SR-502/056/2006, до якого в подальшому укладалися додаткові угоди. 06.03.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Ерсте Банк» правонаступником якого є «Фідобанк» був укладений Договір поруки № 014/9252/6/11139/2. В порушення умов Кредитного договору, відповідачі неодноразово допускали порушення термінів кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом. Згодом відповідачі зовсім припинили виконання своїх обов`язків за Кредитним договором в частині сплати тіла кредиту та відсотків. В зв`язку з тим, що відповідачами не було дотримано зазначених умов Кредитного договору, а також у зв`язку з переуступленням Боргу, позивачем на підставі п.1.9 Кредитного договору здійснено вимогу дострокового виконання відповідачем його зобов`язань за Кредитним договором в повному обсязі шляхом направлення на адреси відповідачів досудових вимог. Але вимога не була виконана та відповідні кошти не сплачені. 02 червня 2020 року між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги. Згідно вищевказаним договором Банк відступив, а позивач прийняв права вимоги за Кредитним договором та Договором поруки. Станом на 07.06.2023 року заборгованість відповідачів перед позивачем за Кредитним договором № 014/9252/6/11139 складає 2\~817\~970, 58 грн (два мільйони вісімсот сімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят грн, 58 коп), яка складається з: 2\~260\~534, 86 грн - заборгованість по тілу кредиту; 557\~435, 72 грн заборгованість за відсотками. На підставі вищевикладеного позивач і звернувся з позовом до суду. 12.12.2023 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовні вимоги позивача, відповідно до якого просить суд повернути позовну заяву позивача, зазначаючи, що до матеріалів позовної заяви не надано жодного доказу підтвердження повноважень особи, яка підписувала позовну заяву. Вважає, що позовна заява позивача підписана особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку. 19.12.2023 року надана відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що позовна заява підписана представником Царюк М.З., до позовної заяви надана довіреність на представника, до позовної заяви надано копії за кількістю сторін з додатками. 15.02.2024 відповідач надав додаткові пояснення відповідно до яких просить суд відмовити позивачу у задоволені позову у повному обсязі, посилаючись на те, що до матеріалів справи не були надані докази такі як додаткові угоди Кредитного договору та графіки платежів; додаткові угоди до договору поруки; розрахунок боргу; паспорти та коди відповідачів; правоустановчі документи ОВ «Верра Фінанс». Оскільки до позовної заяви позивачем не надано копії всіх документів, що додаються до неї, що зазначені у позовній заяві, які є належними та достатніми доказами, що підтверджують кожну обставину, на яку посилається позивач у своєму позові, не надано обґрунтований розрахунок суми заборгованості, що стягується, надана оцінка земельної ділянки 0,120 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,120 га, кадастровий номер: 5123782000:02:003:0345, яка не відповідає чинному законодавству є незаконною, то враховуючи вищезазначене вважає, що в позові необхідно відмовити. 10.05.2024 року представником позивача надані письмові пояснення, відповідно до якого зазначено, що позовна заява підписана представником [PERSON] , до позовної заяви додано довіреність на представника, до позовної заяви додано копії за кількістю сторін з додатками. Позов був підписаний представником позивача безпосередньо до канцелярії, що унеможливлює не надання копії документів. \~ \~ \~ \~Що стосується посилання на укладання додаткового договору з [PERSON] та укладення додаткових договорів це є технічною помилкою, в прохальній частині позову не йдеться про стягнення з [PERSON] , а зазначено дійсні сторони кредитних правовідносин. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду. 22.08.2023 Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси вказана справа направлена за підсудністю до Білгород Дністровського міськрайонного суду. (а.с.67) 19.10.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи. головуючим суддею визначена суддя Прийомова О.Ю.(а.с. 71) 24 жовтня 2023 року Ухвалою суду позовна заява залишена без руху, (а.с. 73) 27 жовтня 2023 року Ухвалою суду відмовлено в заяві про забезпечення позову. (а.с. 80-81) 27 жовтня 2023 року Ухвалою суду по справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого розгляду справи. (а.с. 82) 05 грудня 2023 року Ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито з призначенням її розгляду по сутті справи. Представник позивача в судове засіданні надав заяву про розгляд справи за відсутність представника, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача, відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час судового розгляду справи були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Матеріали справи містять відзив відповідача на позовні вимоги позивача. З урахуванням вищезазначених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Матеріалами справи встановлено, що дійсно 06 березня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є «Фідобанк» був укладений Кредитний договір № 014/9252/6/11139. (а.с. 812) У відповідності з пунктом 1.1., частиною № 1 Кредитного договору, Банк надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 134 900 доларів США строком до 05 березня 2028 року (включно), зі сплатою 12,5% річних. При розрахунку відсотків використовується фіксована відсоткова ставка, яка становить 12,5% річних з розрахунку 360 календарних днів в році. Вказаний договір підписано власноручно [PERSON] та нею зазначено, що договір прочитаний, його умови та правові наслідки підписання кредитного договору їй зрозумілі та вона з ними згодна. Підпис під цим договором зроблено нею власноручно та добровільно. (а.с. 12) Свої зобов`язання за Кредитним договором Банк виконав належним чином, що підтверджується кредитними заявками підписаними відповідачем, відповідно до якої Кредитні кошти були направлені на поточний рахунок відповідача № [NUMBER] , відкритий у Банку. На виконання зобов`язання по кредитному договору між банком та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір поруки № 014/9252/6/11139/2, відповідно до п.1.2 якого поручитель зобов`язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов`язань, Кредитного договору № 014/9252/6/11139 від 06 березня 2008 року та всіх додаткових угод, що були укладені до нього. (а.с. 20-22) У зазначеному договорі містяться підписи сторін та особисто [PERSON] зазначено: «договір мною прочитаний, його умови та правові наслідки підписання кредитного договору мені зрозумілі та я з ними згоден. Підпис під цим договором зроблено мною власноручно та добровільно.» (а.с. 22) В порушення умов Кредитного договору, відповідачі неодноразово допускали порушення термінів кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом. Згодом відповідачі зовсім припинили виконання своїх обов`язків за Кредитним договором в частині сплати тіла кредиту та відсотків. В зв`язку з тим, що відповідачами не було дотримано зазначених умов Кредитного договору, а також в зв`язку з переуступленням Боргу, позивачем на підставі п.1.9 Кредитного договору здійснено вимогу дострокового виконання відповідачем його зобов`язань за Кредитним договором в повному обсязі шляхом направлення на адреси відповідачів досудових вимог. Але вимога не була виконана та відповідні кошти не сплачені. 02 червня 2020 року між Публічним АТ «Фідобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги. (а.с. 23-26) Згідно вищевказаним договором Банк відступив, а позивач прийняв права вимоги до позичальників заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього Договору. Станом на 07.06.2023 року заборгованість відповідачів перед позивачем за Кредитним договором № 014/9252/6/11139 складає 2 817 970, 58 грн (два мільйони вісімсот сімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят грн, 58 коп), яка складається з: 2 260 534, 86 грн - заборгованість по тілу кредиту; 557 435, 72 грн заборгованість за відсотками. Нормативне обґрунтування. Оцінка аргументів сторін, Висновки суду. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦПК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Крім того, за приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. У постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 759/20374/20 (провадження № 61-4425св22), від 30 листопада 2023 року у справі № 382/1621/21 (провадження № 61-13123св23) вказано, що «тлумачення пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права». До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення відповідного договору. Заміна особи в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення) права вимоги є різновидом правонаступництва. При цьому слід ураховувати, що у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад в частині кредитора. Аналогічний за змістом висновок зробив Верховний Суд у постанові від 31 січня 2024 року у справа № 758/2555/21. Таким чином, у даній справі відбулась виключно заміна сторони кредитора в існуючому зобов`язанні з попереднім змістом та усіма істотними умовами, правовідносини за договором продовжують існувати з попереднім змістом. Також позивач надав до суду Договір про відступлення прав вимоги від 02 червня 2020 року з витягом з реєстру боржників. (а.с. 23-27) В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідачі наведені розрахунки не заперечили, власних не провели, доказів їх неправильності не надали. З огляду на зазначене суд не має підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем у загальному розмірі 2 817970, 58 грн. З урахуванням презумпції правомірності правочинів (ст. 204 ЦК України), яка не спростована відповідачем (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010), взятих на себе відповідачем зобов`язань за Кредитним договором, які ним не виконувалися належним чином, та обов`язковості договору для сторін, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 014/9252/6/11139 від 06.03.2008 року у розмірі 2 817 970, 58 грн (два мільйони вісімсот сімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят грн, 58 коп), яка складається з: 2 260 534, 86 грн - заборгованість по тілу кредиту; 557 435, 72 грн заборгованість за відсотками. Ствердження відповідача [PERSON] про відмову у задоволені позовних вимог з підстав не надання представником позивача належних та допустимих доказів по справі, підписання позовних вимог особою, яка немає на те повноважень, спростовуються матеріалами справи та не підтверджені відповідачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі76,77 ЦПК України). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, оскільки відповідач не в повному обсязі виконує прийняті на себе відповідно до Кредитного договору зобов`язання, та прийнявши до уваги відступлення прав вимоги попереднім кредитором, про що на виконання вимог договору та чинного законодавства України було повідомлено боржника, проте, останній не скористався своїм правом добровільного повернення заборгованості, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, у зв`язку з обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог позивача. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, вимоги щодо стягнення з відповідачів суми судового збору на користь позивача, пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 42 269,56 грн. також підлягають задоволенню.

Outcome: approved