Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

У травні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії. Так, в обґрунтування позову зазначено, що він є клієнтом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», зокрема позивач має відкриту цифрову (віртуальну) картку [NUMBER] , на якій у нього наявний банківський вклад, яким він може користуватися тільки в застосунку Ощад 24/7. Разом з цим, у зв`язку із запровадженим воєнним станом в України, вимушений перебувати на тимчасово окупований території України. 01.12.2023 року Ощадбанк заблокував позивачу доступ до платіжного інструменту - застосунку Ощад 24/7 з невідомих позивачу причин. На звернення позивача з проханням перерахувати кошти на інший рахунок Банк не відреагував. Відтак, на думку позивача, така бездіяльність відповідача порушує його права. Таким чином, позивач звернувся до суду та просить : - визнати протиправною бездіяльність Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», код ЄДРПОУ 00032129, Україна 0100, м.Київ, вул. Госпітальна, 12-г, пов`язану з відмовою перерахувати кошти з карткового рахунку [NUMBER] в застосунку Ощад 24/7 на рахунок в Raiffesien Bank [NUMBER] ; - зобов`язати Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», код ЄДРПОУ 00032129, Україна, 01001 м.Київ, вул. Госпітальна, 12-г, перерахувати кошти з карткового рахунку [NUMBER] в застосунку Ощад 24/7 на рахунок в Raiffesien Bank [NUMBER] . 12.05.2025 ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 16.05.2025 представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 16.11.2023 за рахунком позивача було здійснено нетипову транзакцію на картку іншого Банку. Згідно проведеного АТ «Ощадбанк» моніторингу та аналізу фінансових операцій здійснених на картку іншого Банку було виявлено несанкціоновані перекази з платіжних карт інших клієнтів АТ «Ощадбанк». Після чого, у зв`язку з підозрою у вчинені отримувачем грошових коштів шахрайських дій, Банком було заблоковано платіжні картки цих клієнтів. В подальшому, 01.12.2023 АТ «Ощадбанк» заблокував доступ до мобільного додаток «Ощад24/7 з урахуванням чинного законодавства України, рекомендацій НБУ, норм ДКБО, у зв`язку з виявленням в процесі моніторингу підозрілих операцій за платіжною картою позивача, з метою забезпечення захисту та збереження коштів обмежив доступ до інтернет-операцій, за платіжною картою позивача заблокував застосунок «Ощад24/7» до підтвердження/оскарження проведених операцій та проведення фізичної ідентифікації у відділенні Банку. Окрім цього, станом на момент подання відзиву, позивач особисто до відділення Банку для проведення ідентифікації та верифікації відповідно до умов Договору не з`явився, документи необхідні для проведення ідентифікації не надав, натомість в третє звернувся з позовною заявою до суду. Представник відповідача зазначає, що позивач, як і в двох попередніх позовах у справах №757/5610/24-ц та №757/55399/24-ц, знову акцентує увагу суду на тому, що він перебуває на тимчасово окупованій території України. Проте, згідно програмного забезпечення АТ «Ощадбанк», починаючи з 15.02.2024 по іншій банківській карті [NUMBER] , що видана позивачу здійснювались та здійснюються щомісяця транзакції по переказу/отриманню грошових коштів у Територіальному відокремленому безбалансовому відділенні (ТВБВ) АТ «Ощадбанк», що знаходиться у м. Києві (зазначена інформація може бути витребувана судому АТ «Ощадбанк», оскільки містить банківську таємницю). Як зазначалось вище, у зв`язку з виявленням в процесі моніторингу підозрілих операцій за платіжною картою Банк обмежив доступ позивачу до платіжного додатку «Ощад24/7». Позивачу пропонувалось неодноразово здійснити підтвердження/оскарження проведених операцій та проходження фізичної ідентифікації у відділенні Банку. Натомість, позивач відмовився від проходження ідентифікації, будь-які обґрунтовані пояснення з приводу неможливості її проходження та відновлення доступу до заблокованого платіжного додатку «Ощад24/7», у будь-якому ТВБВ Банку позивачем умисно не надаються. Отже, діючи в межах своєї компетенції АТ «Ощадбанк» встановив обмеження позивачу у користуванні мобільним додатком «Ощад24/7», у зв`язку зі здійсненням Банком заходів, встановлених Законодавством, умовами ДКБО та згідно рекомендацій наданих Національним Банком України до персональної ідентифікації позивача в установі Банку. Окрім цього, представник відповідача зазначив, що у справі №757/5610/24-ц за позовом [PERSON] до АТ «Ощадбанк» про визнання протиправними дії АТ «Ощадбанк» пов`язані з припиненням доступу до платіжного сервісу «Ощад24/7» [PERSON] та зобов`язання відновити доступ до платіжного сервісу «Ощад24/7» було встановлено Київським апеляційним судом правомірність блокування Банком мобільного додатку «Ощад24/7», і даний факт підтверджується постановою від 23.09.2024 що набрала законної сили. Таким чином, твердження позивача про блокування Банком доступу до платіжного інструменту з «невідомих причин» спростовується, як наведеним вище, так і рішенням суду що набрало законної сили. Також, представник відповідача зазначає, що позивач у встановленому чинним законодавством та ДКБО порядку не ініціював платіж, що свідчить про відсутність у діях та або відсутності таких дій АТ «Ощадбанк» порушень його ( [PERSON] ) прав та інтересів, дії Банку є правомірними, здійснені у відповідності до вимог законодавства, а тому вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність АТ «Ощадбанк» пов`язану з відмовою перерахувати кошти з карткового рахунку позивача на інший рахунок та зобов`язання Банку здійснити перерахунок коштів, є безпідставними та не підлягають задоволенню. 20.05.2025 позивачем була подана відповідь на відзив, в якій не погоджувався з доводами сторони відповідача. 26.05.2025 представником відповідача були подані заперечення. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Разом із цим, ним було подано заяву про розгляд справи без його участі. Вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання з`явився, подав заяву про розгляд справи без фіксування технічними засобами. Проти задоволення позовних вимог заперечував. Згідно ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судовим розглядом встановлено, що 27.04.2017 між [PERSON] та АТ «Ощадбанк» укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання Заяви про приєднання № 2296985/270417. На виконання умов договору Банк відкрив на ім`я [PERSON] поточний рахунок на [NUMBER] у гривні, на умовах тарифного пакету «Пенсійний Мігрант» з операціями за якими можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (картка/платіжна картка), та видав платіжну картку (п.п. 3.4.1, 3.4.2 Заяви). Шляхом підписання зазначеної Заяви про приєднання до Договору (в подальшому ДКБО), Клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання Заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oshadbank.ua та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, банківського вкладу, та підтверджує своє ознайомлення з умовами Договору. Крім цього, 30.08.2023 за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування «Ощад24/7» позивачем замовлено цифрову картку [NUMBER] , яку було емітовано до рахунку [NUMBER] . Шляхом формування заявки про відкриття цифрової картки позивач також приєднався до ДКБО, в редакції, що діяла на день відкриття картки. 16.11.2023 за рахунком позивача було здійснено нетипову транзакцію на картку іншого Банку. Згідно проведеного АТ «Ощадбанк» моніторингу та аналізу фінансових операцій здійснених на картку іншого Банку було виявлено несанкціоновані перекази з платіжних карт інших клієнтів АТ «Ощадбанк». Після чого, у зв`язку з підозрою у вчинені отримувачем грошових коштів шахрайських дії, Банком було заблоковано платіжні картки цих клієнтів. В подальшому, 01.12.2023 АТ «Ощадбанк» заблокував доступ до мобільного додаток «Ощад24/7», з урахуванням чинного законодавства України, рекомендацій НБУ, норм ДКБО, у зв`язку з виявленням в процесі моніторингу підозрілих операцій за платіжною картою позивача з метою забезпечення захисту та збереження коштів обмежив доступ до інтернет-операцій за платіжною картою позивача заблокував застосунок «Ощад24/7» до підтвердження/оскарження проведених операцій та проведення фізичної ідентифікації у відділенні Банку. Разом з цим, позивач вказує, що 01.02.2024 року звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовною заявою про визнання дій банку щодо блокування застосунку Ощад 24/7 неправомірними та зобов`язання відновити йому доступ до застосунку. Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 26 березня 2024 року позовні вимоги були задоволені, однак постановою Київського апеляційного суду від 23.09.2024 року, апеляційна скарга представника АТ "Державний ощадний банк" на рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 березня 2024 року була задоволена. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 березня 2024 року - скасовано, було відмовлено у задоволенні позову до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача, зобов`язання вчинити дії. Однак, позивач звернувся до суду, оскільки його права не відновленні, рахунком останній не може користуватись. 10.04.2025 позивач звернувся до Ощадбанку через електронну пошту і просив перерахувати кошти з цифрової (віртуальної) картки [NUMBER] на його рахунок в Raiffesien Bank [NUMBER] . . Однак, відповідач не перерахував кошти з вказаного банківського рахунку і навіть нічого не відповів. Таким чином, позивач вважає дії відповідача такими, що не відповідають діючому законодавству та позивач вважає за необхідне відновити свої права, як споживача фінансових послуг, шляхом звернення до суду. З врахуванням зазначених підстав, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно- правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до ст. 11 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. У частині 1 статті 628 ЦК України, визначено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із статтями 525, 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Так, постановою правління НБУ №164 від 29.07.2022 «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» затверджено Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів. Згідно п.п. 103-104 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів (в подальшому-Положення) платіжні інструменти використовуються для ініціювання платіжних операцій з рахунків та/або електронних гаманців, відкритих у надавачів платіжних послуг відповідно до законодавства України. Держатель має право здійснювати платіжні та/або інші операції виключно з використанням персоналізованого платіжного інструменту чи його реквізитів (якщо інше не встановлено законодавством України) відповідно до договору, укладеного з емітентом. Держатель має право використовувати особистий та/або корпоративний (бізнесовий платіжний інструмент для здійснення платіжних операцій відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом. Відповідно до п. 115 Положення, держатель здійснює платіжні та/або інші операції за допомогою платіжного застосунку, який пропонується надавачем платіжних послуг у порядку, визначеному в договорі з надавачем платіжних послуг. Відповідно до ч.6 ст. 64 Закону України «Про платіжні послуги», порядок відкриття рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунку та особливості його обслуговування зазначаються в договорі, укладеному між надавачем платіжних послуг з обслуговування рахунку та користувачем - власником рахунку. Так, відповідно до п.п. 10 п. 2.1 ДКБО Банківський платіжний додаток/ платіжний додаток - програмний засіб, розміщений в апаратно-програмному середовищі електронного платіжного засобу, за допомогою якого здійснюються платіжні та інші операції, передбачені цим договором; Для ЕПП, в тому числі, сукупність даних, які дозволяють використовувати платіжний засіб з метою надання Банком повного спектра банківських послуг відповідно до чинного законодавства, правил платіжних систем та внутрішніх нормативних актів Банку. Згідно п.п. 186. п. 2.1 ДКБО, система дистанційного банківського обслуговування/ Система ДБО - Засоби дистанційної комунікації, впроваджені в Банку, у тому числі такі як «Ощад 24/7», що використовуються у процесі укладання правочинів щодо надання платіжних послуг (у тому числі для надсилання та отримання всіх необхідних для цього документів та відомостей) та/або ініціювання платіжних операцій без фізичної присутності надавача платіжних послуг та користувача. Дозволяють Клієнту без відвідування Банку за допомогою дистанційних каналів зв`язку, визначених в документації до Системи ДБО, через Сайт, мобільний телефон або іншій технічний пристрій здійснювати замовлення Платіжних карток (основних та Додаткових карток) Клієнтам, які вже мають відкриті в АТ «Ощадбанк» рахунки; здійснювати операції за Картковим, Депозитним рахунком, а також здійснювати Перекази коштів з картки, емітованої іншим банком України, на підставі Електронних документів Клієнта; створювати та підписувати Електронні документи Клієнта; отримувати банківські виписки; довідкову інформацію за вищевказаними рахунками, а також отримувати інші послуги, передбачені в документації до Системи ДБО. При цьому, згідно п. 17.2.8. ДКБО використання Клієнтом системи ДБО не виключає можливість оброблення Банком документів Клієнта на паперових носіях у процесі надання Клієнту послуг за Договором і не змінює розпорядку роботи Банку, включаючи тривалість Операційного дня та Операційного часу Банку. Відповідно до п. 17.4.6. ДКБО на першу вимогу Банку надати належним чином оформлені документи на підтвердження Електронних розрахункових документів, що попередньо були передані Клієнтом до Банку за допомогою Системи ДБО, а також надати додаткову інформацію та відповідні документи щодо операцій Клієнта. Згідно п. 17.7. ДКБО, Банк має право: п.п.17.7.1. вимагати від клієнта надання належним чином оформлених документів - документальних підтверджень електронних розрахункових документів, що попередньо були передані клієнтом до банку за допомогою системи ДБО. П.п. 17.7.3. Заблокувати доступ Клієнта до Системи ДБО у разі настання будь- якої з наступних умов: 1) порушення умов безпеки Облікового запису Клієнта в Системі ДБО; 2) здійснення Клієнтом дій, що перешкоджають використанню Системи ДБО іншими Клієнтами, або можуть виконуватися з метою шахрайських операцій. П.п.17.7.7. Вимагати в передбачених Законодавством випадках надання Клієнтом додаткової інформації та відповідних документів щодо операцій Клієнта. Згідно п. 3.1, п.3.2 Додатку № 3 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ПРАВИЛА КОРИСТУВАННЯ ПЛАТІЖНИМИ КАРТКАМИ, ЕМІТОВАНИМИ АТ «ОЩАДБАНК») також визначено, що з метою забезпечення безпеки та захисту коштів Банком встановлено обмеження, в залежності від типу картки. Обмеження діють по кожній Платіжній картці. По операціям з використанням Платіжної картки можуть бути встановлено обмеження відповідно до нормативно-правових актів України, в тому числі Національного банку України, та правил відповідної Міжнародної платіжної системи. Крім цього, згідно п.п. 8.4.10. ( п. 8 Права та обов`язки сторін, розділу XX УМОВИ ДОГОВОРУ БАНКІВСЬКОГО РАХУНКУ) ДКБО, Банк має право вимагати надання та одержувати інформацію та документи стосовно ідентифікації, верифікації, вивчення особи згідно з вимогами Законодавства про легалізацію, в тому числі нормативно-правових актів НБУ з питань відкриття рахунків та фінансового моніторингу, змісту діяльності та фінансового стану Клієнта. Згідно п.п. 8.4.11. Банк має право відмовити Клієнту в наданні Послуг та здійсненні фінансових операцій у випадку ненадання Клієнтом необхідної інформації для його ідентифікації, верифікації, вивчення згідно з вимогами Законодавства про легалізацію, в тому числі нормативно-правових актів НБУ з питань відкриття рахунків та фінансового моніторингу, змісту діяльності та фінансового стану, фінансових операцій, які здійснюються ним або на його користь; У відповідності до п.п. 8.4.12. Банк також має право встановлювати обмеження за місцем/типом здійснення операції (розрахунки в торгівельній мережі, зняття готівкових коштів в банкоматах, розрахунки в мережі Інтернет тощо), а також в залежності від типу Платіжної картки. Так, листом Національного Банку України «Про здійснення платіжних операцій» від 17.10.2023 роз`яснено та надано рекомендації Банкам щодо посилення моніторингу і контроль за операціями, що здійснюються за рахунками клієнтів, адреса реєстрації або фактичне місце перебування яких є ТОТ, або територія, яка раніше була під окупацією (далі - клієнти ТОТ), а також уживати додаткових заходів, спрямованих на протидію та запобігання вчиненню незаконних дій за рахунками таких клієнтів. Листом Національного Банку України «Про здійснення платіжних операцій» від 17 жовтня 2023 року № 57-0008/76680 роз`яснено та надано рекомендації банкам щодо посилення моніторингу і контроль за операціями, що здійснюються за рахунками клієнтів, адреса реєстрації або фактичне місце перебування яких є тимчасово окупована територія, або територія, яка раніше була під окупацією, а також уживати додаткових заходів, спрямованих на протидію та запобігання вчиненню незаконних дій за рахунками таких клієнтів. З цією метою рекомендовано, зокрема, але не виключно: - посилити моніторинг операцій за рахунками, за якими: здійснюється виплата пенсій та / або соціальної допомоги; протягом року не було операцій зняття/внесення готівки; було створено або відновлено доступ до «особистих кабінетів», платіжних застосунків, уключаючи зміну паролів, логінів; розблоковано платіжні картки; змінено пін-код платіжної картки та/або фінансовий номер та/або пристрій, з використанням якого здійснювались операції; - виявляти та аналізувати збіг ідентифікаційної інформації про пристрій (наприклад, МАС-адресу, ІР-адресу цифровий відбиток пристрою), що застосовується клієнтами ТОТ для здійснення платіжних операцій за рахунками, а також застосовувати посилену автентифікацію для таких операцій; - використовувати посилену автентифікацію при відновленні доступу до «особистих кабінетів», платіжних застосунків; розблокування / перевипуску платіжних карток; зміни фінансового номера; - рекомендувати клієнтам при здійсненні платіжних операцій за допомогою засобів дистанційної комунікації банку використовувати геолокацію; - упроваджувати кращий світовий досвід із забезпечення безпеки платіжних застосунків (обмеження паралельних сесій, підключення нових пристроїв користувача); - застосовувати рекомендації щодо запобігання та протидії шахрайству в банківській системі, надіслані банкам разом із листом Національного банку України № 56-0009/13399 від 11 лютого 2022 року; - передбачити в договорах (уключаючи оферти, які містять істотні умови договору) з клієнтами ТОТ право банку за певних обставин (зокрема, якщо операції за рахунком не здійснювалися протягом одного року) установлювати обмеження, ліміти та/або заборони на здійснення видаткових операцій за їх рахунками, використання платіжних карток, «особистих кабінетів», платіжних застосунків; - застосовувати додаткові заходи безпеки під час проведення операцій клієнтами ТОТ, які протягом визначеного банком періоду часу не здійснювали операції, для відновлення подальшої можливості здійснювати ними операції у звичайному режимі; - посилити заходи моніторингу та контролю за діяльністю працівників, які обслуговують та перевіряють інформацію про клієнтів ТОТ, а також заходи з виявлення та припинення незаконних маніпуляцій та шахрайських дій із платіжними картками клієнтів банку з боку працівників банків; - посилити контроль за діяльністю контакт-центрі в щодо обслуговування клієнтів ТОТ, а також за операціями, що здійснюються клієнтами ТОТ з використанням чат-ботів банку, ІУЯ. зокрема з питань щодо отримання інформації стосовно залишку коштів за рахунком; відновлення доступу до «особистих кабінетів», платіжних застосунків; розблокування / перевипуску платіжних карток; активації платіжних карток, які не були видані клієнтам; зміни фінансового номера; - забезпечити неможливість використання платіжних пристроїв банку на ТОТ для незаконної діяльності, зокрема шляхом використання геолокації, відстеження ІР-адреси платіжних пристроїв банку. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 29 Закону України «Про платіжні послуги», надання платіжних послуг (у тому числі виконання окремих або разових платіжних операцій, відкриття та обслуговування рахунків тощо) здійснюється на підставі договору, що укладається між надавачем платіжних послуг та користувачем відповідно до вимог законодавства, на узгоджених сторонами умовах. Договір про надання платіжних послуг укладається в письмовій формі (паперовій або електронній). Договір про надання платіжних послуг може укладатися шляхом приєднання користувача до договору, розміщеного у доступному для клієнта місці у надавача платіжних послуг та на його веб-сайті в мережі Інтернет. Усі поточні редакції публічної пропозиції укладення договору та документів, що містять інформацію про комісійні винагороди, процентні ставки, курс перерахунку іноземної валюти, що застосовуються до обраної користувачем платіжної послуги, що надається користувачу згідно з пунктом 3 частини першої статті 30 цього Закону, зберігаються на веб-сайті надавача платіжних послуг із зазначенням строку їх дії. Користувачі мають право в будь-який час отримати доступ до всіх редакцій публічної пропозиції укладення договору та інших документів, зазначених у цій статті, що розміщені на веб-сайті надавача платіжних послуг. Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про платіжні послуги», порядок емісії платіжних інструментів для використання в платіжних системах визначається правилами відповідних платіжних систем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України. Згідного ч.1, 3 ст. 36 Закону України «Про платіжні послуги» порядок виконання операцій з використанням наданих користувачу платіжних інструментів та обмеження щодо таких операцій визначаються договором між надавачем платіжних послуг та користувачем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно - правових актів Національного банку України. Порядок використання платіжних інструментів у платіжних системах визначається правилами відповідних платіжних систем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України. Крім цього, ст. 40 Закону України «Про платіжні послуги» передбачена форма та порядок надання платіжної інструкції визначаються в договорі між користувачем та надавачем платіжних послуг, якщо інше не передбачено законодавством. Платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції. Зазначена ініціатором у платіжній інструкції інформація має передаватися без змін незалежно від залучення до виконання платіжної операції надавачів платіжних послуг, задіяних як посередники, комерційні агенти, чи використання платіжних систем. Національний банк України у своїх нормативно-правових актах визначає обов`язкові реквізити платіжних інструкцій, особливості їх оформлення, захисту, прийняття до виконання. Крім цього, ч. 2 статті 41 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом: 1) надання ініціатором платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, в якому відкрито його рахунок; 2) надання надавачем платіжних послуг з ініціювання платіжної операції платіжної інструкції платника надавачу платіжних послуг з обслуговування рахунку платника на підставі наданої платником цьому надавачу платіжних послуг з ініціювання платіжної операції згоди на ініціювання такої платіжної операції; 3) надання платником платіжної інструкції та готівкових коштів для виконання платіжної операції, у тому числі за допомогою платіжного пристрою; 4) використання користувачем платіжного інструменту для виконання платіжної операції; 5) надання платником, що є власником електронних грошей, платіжної інструкції, у тому числі шляхом використання платіжного інструменту, емітенту електронних грошей щодо виконання платіжної операції з використанням електронних грошей; 6) надання користувачем платіжної інструкції відповідному учаснику платіжної системи, у тому числі шляхом використання певного платіжного інструменту, в порядку, визначеному правилами цієї платіжної системи. Також, ч.1 ст. 43 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що надавач платіжних послуг зобов`язаний прийняти до виконання надану ініціатором платіжну інструкцію, за умови що платіжна інструкція оформлена належним чином та немає законних підстав для відмови в її прийнятті. Крім цього, Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затверджену Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 № 163 визначено, що: - ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію шляхом формування та/або подання відповідної платіжної інструкції, уключаючи застосування платіжного інструменту. До ініціаторів належать платник, отримувач, стягувач, обтяжувач; (пп.5 п.6 ): - платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції (пп.15 п.6 ); - платіжна операція - будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього (пп.16 п.6 ); - сума платіжної операції - відповідна сума коштів, яка в результаті виконання платіжної операції повинна бути зарахована на рахунок отримувача або видана отримувачу в готівковій формі (пп.21 п.6). Крім того, зазначеною Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг встановлено форму та обов`язкові реквізити платіжної інструкції. Відповідно до п. 44 Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг надавач платіжних послуг платника перевіряє заповнення реквізитів платіжної інструкції, визначених у підпунктах 1-4, 6 пункту 37 розділу II цієї Інструкції, відповідно до вимог додатка до цієї Інструкції. Надавач платіжних послуг платника відмовляє платнику у виконанні платіжної інструкції в порядку, установленому в пунктах 12 та 27 розділу I цієї Інструкції, якщо реквізити платіжної інструкції заповнено з порушенням розділів I, II цієї Інструкції та додатка до цієї Інструкції. Форма, порядок надання платіжної інструкції, засоби дистанційної комунікації для ініціювання платіжних операцій визначаються умовами договору між користувачем і надавачем платіжної послуги (п.9). Пунктом 2.2 ДКБО визначено, що розрахункові документи Клієнта можуть бути паперовими або електронними, розрахункові документи Клієнта відповідно до черговості їх надходження (крім випадків, установлених законом). Також п. 2.3 ДКБО Банк приймає до виконання Розрахунковий документ виключно за умови, що: п.п.2.3.1 Розрахунковий документ складений у встановленій Банком формі з урахуванням вимог Законодавства, належним чином заповнений та підписаний Клієнтом та містить всі реквізити, що вимагаються Законодавством та/або Банком. Згідно п. 2.1. Особливої частини XX. УМОВИ ДОГОВОРУ БАНКІВСЬКОГО РАХУНКУ Договору комплексного банківського обслуговування, укладеного між [PERSON] та АТ «Ощадбанк», Банк здійснює розрахункові операції, на підставі платіжних інструкцій. Здійснення розрахункової операції за кожним окремим Розрахунковим документом здійснюється з урахуванням вимог і обмежень, встановлених Законодавством України для відповідного виду розрахункових операцій та валюти, в якій відкритий Картковий рахунок. Відтак, вбачається, що позивач не звертався до Банку з розрахунковим документом/платіжною інструкцією для проведення фінансової операції, а отже у Банка не було обов`язку зробити переказ коштів. Крім цього, як зазначалось вище, згідно умов ДКБО та Законодавства України Банком було встановлено обмеження позивачу щодо здійснення фінансових операції, законність яких підтверджено постановою Київського апеляційного суду у справі №757/5610/24-ц. Отже, наведені вище норми передбачають чіткий порядок формування та ініціювання платіжної інструкції щодо переказу грошових коштів з обов`язковим зазначенням всіх необхідних реквізитів в т.ч. і суми переказу, а тому доводи сторони відповідача є доцільними та суд їх приймає. Таким чином, суд вважає, що стороною позивача не доведено обставин, які вказують на бездіяльність відповідача, оскільки його дії щодо блокування рахунку не визнанні протиправними та не вказують на порушення прав позивача. Окрім цього, у разі зацікавленості позивачем у користуванні рахунком, останній не позбавлений права належним чином оформити перерахунок коштів у визначений порядок. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не мо же ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). З врахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимог, оскільки стороною відповідача вони були належним чином спростовані. Відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed