Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання разом бабусею - [PERSON] на час її смерті, яка померла [INFO] . В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що [INFO] померла бабуся - [PERSON] , після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді права на отримання земельної ділянки. До 2005 року [PERSON] проживала за її зареєстрованим місцем проживанням в с.Липина Яворівського району Львівської області. Однак, зважаючи на її похилий вік, стан здоров?я, необхідність у догляді вона у 2005 році перейшла проживати за місцем проживання заявника в [ADDRESS] до самої смерті. На початку березня 2025 року, перебираючи речі в будинку, що в с.Липина Яворівського району (зареєстроване місце проживання бабці), його мати знайшла сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 20-062050 та заповіт, відповідно до якого бабця все своє майно заповіла [PERSON] . Заявник звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. При ознайомленні з документами, йому було роз`яснено, що, незважаючи на фактичне місце проживання на час смерті в с.Прилбичі, нотаріус не може відкрити спадкову справу. У випадку встановлення факту проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час її смерті за рішенням суду, заявник зможе оформити свої спадкові права. Рішення суду про встановлення факту проживання із спадкодавцем, необхідне йому для оформлення спадкових прав після смерті бабусі, іншим чином встановити відповідний факт неможливо. Просить заяву задовольнити та встановити факт, що має юридичне значення. Ухвалою судді від 26.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Заявник в судове засідання не з`явився, представник заявника адвокат Степаняк І.В. подав до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у їх відсутності. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності у відповідності до чинного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частинами 4, 5 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 16.07.2025, є дата складення повного судового рішення - 22.07.2025. Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачено ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.2 ст.293, ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 3 ст.294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Як роз`яснено у пунктів 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. За правилами ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Враховуючи норму ст.74 СК України, котра регулює майнові відносини між жінкою та чоловіком, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі, суд приходить до висновку, що чоловік та жінка, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі є сім`єю і це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено судом, з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 11 березня 2025 року, вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] в с.Прилбичі Яворівського району Львівської області. В графі «батько» значиться [PERSON] , в графі «мати» значиться [PERSON] . Судом встановлено, що 07.02.1976 року у с.Нагачів Яворівського району Львівській області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №1, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 31 грудня 1953 року, вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] в с.Семирівка Яворівського району Львівської області. В графі «мати» значиться [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно виконавчим комітетом Нагачівської сілької ради Яворівського району Львівської області вбачається, що [INFO] в с.Прилбичі Яворівського району Львівської області у віці 96 років померла [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Заявник [PERSON] є спадкоємцем за заповітом до майна [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 08 червня 1994 року, посвідченого секретарем Нагачівської сільської ради та зареєстрованого за №5. Згідно з копією державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛВ №20-06205 вбачається, що він виданий [PERSON] на земельну ділянку на території с.Липино Нагачівської сільської ради. Згідно з довідки №251/9 від 17.03.2025 року, виданої виконавчим комітетом Яворівської міської ради, встановлено що, [PERSON] , 1918 р.н., яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за період 2005-2015рр. фактично не проживала за місцем реєстрації. Згідно з довідки №63 від 20.03.2025 року, виданої виконавчим комітетом Новояворівської міської ради, встановлено що, [PERSON] , 1918 р.н., дійсно проживала за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації з 2005 року до дня смерті. За таких обставин, суд дійшов висновку, що зазначені обставини не дають заявнику у повній мірі розпоряджатися своїми правами та порушують її інтереси, підтвердження такого факту необхідне заявнику для реалізації її прав, зокрема для оформлення спадкових прав. Виходячи із вищевикладеного оскільки заявнику необхідно встановити факт постійного проживання разом бабусею - [PERSON] , для оформлення спадкових прав на майно після її смерті, то суд прийшов до висновку, що заява знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає до задоволення в повному обсязі. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON] були пов`язані спільним побутом та проживали разом не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За таких обставин, в судом встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим про підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved