Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «Фінансова компанія « Кредит Капітал», позивач) в особі представника позивача Кураш С.А. звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №25754-04/2024 від 20.04.2024 в сумі 11574,16 грн, а також сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Позов обґрунтований тим, що 20.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (надалі Товариство) та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №25754-04/2024 (надалі кредитний договір), відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором, проте відповідач не здійснювала платежі на виконання умов кредитного договору, в зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. 24.09.2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №24092024, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги за кредитним договором. Відповідач [PERSON] надала відзив на позовну заяву, в якому вважала позовні вимоги необґрунтованими та просила в позові відмовити. Зазначила, що у неї не виникло зобов`язання сплачувати за кредитним договором позивачу, оскільки її належним чином не повідомлено про відступлення права вимоги; позивач не надав розрахунку заборгованості, відповідно до якого відповідач сплачувала за кредитним договором первісному кредитору; не надав доказів зарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, та виписки по банківському рахунку позивача. Також зазначила, що підлягає задоволенню зустрічний позов. У відповіді на відзив на позовну заяву позивач вважав пропущеним строк на подання відзиву, вважав аргументи відповідача безпідставними, оскільки відповідач не виконав взяте на себе зобов`язання ні перед первісним кредитором (ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»), ні перед новим кредитором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»; до матеріалів справи долучено копія повідомлення про успішне перерахування коштів за кредитним договором як доказ перерахування коштів відповідачу; на адресу Товариства не надходила зустрічна позовна заява. Процесуальні дії у справі Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, витребовано у АТ «Приватбанк» інформацію та документи стосовно банківського рахунку. 25.04.2025 набрав чинності Закон України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» відповідно до якого змінено найменування Комінтернівського районного суду міста Харкова на Слобідський районний суд міста Харкова. В судові засідання представник позивача не з`явилася, в позовній заяві та у наданому суду клопотанні просила суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засідання проти позовних вимог заперечувала, надала пояснення, аналогічні відзиву на позовну заяву, стверджувала, що не повідомлена належним чином про відступлення права вимоги за кредитним договором до позивача, факт укладення кредитного договору з первісним кредитором та отримання кредиту підтвердила, пояснила, що сплачувала кошти по кредиту первісному кредиторові через особистий кабінет, надала скриншоти з особистого кабінету щодо оплат, просила зменшити розмір нарахованих відсотків за користування кредиту, вважаючи їх надмірними. Зустрічний позов у справі не заявлено. Фактичні обставини, встановлені судом, мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права 20.04.2024 [PERSON] звернулася до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» із заявою на отримання фінансового кредиту (а.с.13-15), та 20.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (первісний кредитор) та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №25754-04/2024 (кредитний договір), відповідно до якого первісний кредитор надав відповідачу фінансовий кредит в сумі 4000,00 грн строком на 120 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Денна процентна ставка 1,50%, сплата процентів за користування кредитом- кожні 30 днів. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1047, 1055 ЦК України договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 2 п.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено, що кредитний договір з додатком №1 (графік розрахунків) укладений за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІТС) кредитодавця, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, та має силу договору, який укладений в письмовій формі. Суду надана також довідка пор ідентифікацію клієнта (а.с.39). На виконання кредитного договору первісний кредитор перерахував кредитні кошти в сумі 4000,00 грн на визначений в кредитному договорі електронний платіжний засіб (банківську карту) [NUMBER] , що підтверджується інформаційною довідкою платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 28.03.2025 33426_250328153812 (а.с.41). 24.09.2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», уклали Договір факторингу №24092024, відповідно до якого на підставі Реєстру боржників до зазначеного договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги за кредитним договором. Відступлення права вимоги відповідає умовам кредитного договору (п.4.1.4), а також положенням ст.1077, 1080, 1082 ЦК України. В силу вимог ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за Договором відбулася заміна кредитора, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з Розрахунком заборгованості (а. с. 42-46) загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 11574,16 грн, з яких: 3773,98 грн заборгованість за тілом кредиту; 1698,30 грн заборгованість за відсотками; 6101,88 грн заборгованість за штрафом.. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мам місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. 18.04.2025 ТОВ «ФК Кредит-Капітал» направило [PERSON] досудову вимогу за вих №Кураш323 від 16.04.2025, в якій, зокрема, повідомлено, що ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступило права вимоги позивачу на підставі Договору факторингу №24092024 за кредитним договором (а. с. 62). На підтвердження направлення відповідачу повідомлення надано список згрупованих відправлень від 18.04.2025, опис вкладення до поштового відправлення №0505291949317 на ім`я [PERSON] , а також фіскальний чек (а.с.68-78). Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» має право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд відхиляє доводи [PERSON] про безпідставне неврахування позивачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором проведених нею оплат, а саме: 18.05.2024 в сумі 208,00 грн (11:26) та в сумі 17,18 грн (13:02), 19.05.2024 в сумі 31,39 грн, 23.05.2024 в сумі 55,75 грн, 14.06.2024 в сумі 1224,36 грн, 20.07.2024 в сумі 874,85 грн, 18.07.2025 в сумі 974,32 грн, оскільки відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 42-46) в зазначені дати відповідні грошові кошти були зараховані в погашення суми (тіла) кредиту та відсотків. Інших доказів погашення відповідачем суми кредиту за кредитним договором та процентів за користування позивачу або первісному кредиторові - суду не надано. З огляду на загальні правила доказування негативних фактів, враховуючи неспростування відповідачем твердження позивача про непогашення кредиту, суд вважає обґрунтованими вимоги в частині стягнення 3773,98 грн. заборгованості за тілом кредиту, а також 1698,30 грн. заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за неустойкою, суд зазначає таке. Згідно з пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Указом Президента України № 64/2022 від 22.02.2024, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та станом на день розгляду справи не закінчився та не скасовано. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 роз`яснила, що норма ЦК України превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України. Спеціальні норми закону можуть містити уточнювальні положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України. Заначений принцип відображений також у Рішенні Конституційного Суду України від 13.03.2012 у справі № 5-рп/2012. Відтак, хоч зміни в Закон України «Про споживче кредитування» прийняті пізніше, проте статтею 4 ЦК України встановлено, що інші закони України приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, а на суб`єкта законодавчої ініціативи, що подає до Верховної Ради проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж ЦК України, покладено обов`язок одночасно подати до Верховної Ради проект закону про внесення змін до ЦК України, які мають розглядатися одночасно. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин відповідні зміни до ЦК України подані не були, то з огляду на положення статті 4 ЦК України та позицію Конституційного Суду України застосування колізійного принципу lex posterior derogat priori (лат. «пізніший закон скасовує попередній») у цій ситуації неможливе За таких обставин, позовна вимога про стягнення з відповідача неустойки не підлягає задоволенню. Окрім того, виходячи з вказаних вище обґрунтувань, сплачена позивачем сума неустойки в розмірі 562,00 грн підлягає зарахуванню в погашення основної заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, про задоволення вимог позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 4910,28 грн (3773,98 грн +1698,30 грн -562,00 грн). Щодо розподілу судових витрат Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: partial