Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

04.08.2025 заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців стосовно [PERSON] , [INFO] та визначити наступні тимчасові обмеження його прав: - заборонити [PERSON] наближатися на визначену відстань 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] ; - заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON] ; - заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб з [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що під час спільного проживання з [PERSON] останній постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, неодноразово здійснював психологічне насилля відносно неї. Коли ситуація стала критичною, вона зверталася до органів поліції. Постановами Новобузького районного суду Миколаївської області №481/117/21 від 29.03.2021 року, №481/1153/21 від 14.09.2021 року, №481/495/24 від 26.04.2024 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладені на нього стягнення у вигляді штрафу. Не дивлячись на те, що наразі шлюб між ними розірвано, вони не проживають разом, він продовжує чинити психологічне насильство відносно неї, погрожуючи її життю та здоров`ю. Фізичне та психологічне насилля стали підставою розриву їхніх відносин, втім він все рівно не залишає її у спокої, весь час слідкує за нею, телефонує і погрожує. 16.07.2025 року відділенням поліції №1 (м. Новий Буг) Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області зареєстровано її заяву відносно [PERSON] . Таким чином [PERSON] вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства. Просить забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного домашнього насильства щодо себе [PERSON] , шляхом застосування обмежувального припису до [PERSON] тривалістю шість місяців. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, проте подала заяву про розгляд справи без її участі, свою заяву підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. У відповідності до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. Згідно копії паспорта [NUMBER] виданого 04.03.2024 р. встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у м. Миколаїв Миколаївської області, зареєстрована за адресою [ADDRESS] . За змістом постанови Новобузького районного суду Миколаївської області від 29.03.2021р. у справі №481/117/21 (провадження №3/481/116/2021) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини [PERSON] , що полягало у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою (номер рішення https://reyestr.court.gov.ua/Review/95895150). Згідно копії постанови Новобузького районного суду Миколаївської області у справі 481/1153/21 (провадження №3/481/584/2021) від 14.09.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру відносно дружини [PERSON] , що полягало у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою та штовхання (номер рішення https://reyestr.court.gov.ua/Review/99570198). Постановою Новобузького районного суду Миколаївської області від 26.04.2024р. у справі №481/495/24 (провадження №3/481/269/2024) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини [PERSON] , що полягало у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою під час сварки (номер рішення https://reyestr.court.gov.ua/Review/118648898). З копії талону-повідомлення єдиного обліку №6223 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається що, [PERSON] звернулась 16.07.2025 року до ЧЧ ВП №1 Баштанського РВП з проханням прийняти міри до колишнього чоловіка [PERSON] , який постійно ображає її нецензурною лайкою та погрожує фізичною розправою. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п.п. 3, 6, 7, 8, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Пунктом 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя. Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України. Нормами ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що домашнє насильство з боку [PERSON] по відношенню до [PERSON] носить постійний та регулярний характер. Так, в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт того, що [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо дружини [PERSON] . Вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи не виключаються та є реальними. Тому для забезпечення ефективного захисту слід застосувати обмежувальний припис шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», зокрема, заборонити [PERSON] наближатися на визначену відстань 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] , заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати , переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON] , заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб з [PERSON] . З огляду на викладене, суд доходить висновку про задоволення заяви [PERSON] . Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved