Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення [PERSON] , [INFO] , померлою. В обґрунтування заяви заявниця посилається на те, що вона є племінницею [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Михайлівка-Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області. [PERSON] зареєстрована у належному їй на праві власності будинку за адресою: [ADDRESS] . З 2010 року заявниця разом зі своїм чоловіком почала проживати у будинку [PERSON] за вказаною адресою, при цьому тітка проживала в окремій частині будинку. З 2012 року [PERSON] почала співмешкати з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . 24.10.2017 року [PERSON] пішла з дому та до цього часу не повернулася. Відсутні будь-які відомості про її місце перебування. Одразу після зникнення, мати заявниці [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області із заявою про зникнення безвісти [PERSON] , та 26.10.2017 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстроване кримінальне провадження №12017110200006654 від 26.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. З 2017 року і по даний час [PERSON] оголошена в розшук як безвісно зникла особа, та її місце перебування не встановлено, що підтверджується відповіддю Бучанського РУП ГУ НП в Київській області №34603-2025 від 20.02.2025. Факт непроживання [PERSON] за місцем реєстрації також підтверджується Актом депутата Ірпінської міської ради Київської області [PERSON] від 09.02.2025. Заявниця зазначає, що [PERSON] не одружена, власних дітей не має, як і інших близьких родичів, до яких би вона могла навідатися. Вона мала алкогольну залежність, часто перебувала напідпитку та вела умовно аморальний спосіб життя. Через систематичне зловживання спиртними напоями, між нею і її співмешканцем [PERSON] та іншими особами часто виникали побутові сварки та бійки. [PERSON] помер у 2018 році, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.07.2018. Оригінали всіх документів [PERSON] (паспорт, РНОКПП, свідоцтво про народження, пенсійне посвідчення) перебувають на зберіганні у заявниці. Запитами суду встановлено наступне: Згідно з відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 29.07.2025, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) перебувала на обліку в управлінні та з 16.12.1999 отримувала пенсію по інвалідності ІІ групи згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Нарахування пенсії припинилося з 01.05.2018 року по причині тривалої неоплати, що свідчить про те, що [PERSON] не отримувала пенсію особисто та нею не розпоряджалася з вказаної дати. Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради «Київський обласний центр ментального здоров`я» повідомило листом від 20.07.2025, що громадянка [PERSON] , [INFO] , за останні 10 років на стаціонарному лікуванні у них не перебувала. Також було зазначено, що згідно з наказом МОЗ України №1063 від 13.05.2019 року, облік у лікарів нарколога та психіатра не проводиться, що унеможливлює отримання інформації про можливе перебування [PERSON] на диспансерному обліку після цієї дати. Проте, раніше заявниця зазначала, що [PERSON] страждала на психічні розлади та перебувала на обліку і проходила лікування в даному закладі, що підтверджує її незадовільний стан здоров`я. Згідно з відповіддю Комунального некомерційного підприємства «Ірпінська центральна міська лікарня» від 26.06.2025 №1594, громадянка [PERSON] , 1959 р.н., перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 25.09.2015р. по 21.10.2015р. Медична карта стаціонарного хворого №7639 [PERSON] була вилучена 17.11.2015 року ухвалою суду (справа № 369\\12236\\15-K\\369\\2804/15) капітаном поліції Бурун А.М. та не повернута. Ця інформація підтверджує факт того, що [PERSON] мала серйозні проблеми зі здоров`ям внаслідок нещасного випадку, що також могло вплинути на її здатність до самостійного існування та подальшу долю. Метою оголошення [PERSON] померлою є необхідність державної реєстрації її смерті та оформлення спадщини за заповітом після її смерті, оскільки за заповітом від 12.09.2012 р. [PERSON] заповіла все своє майно племінниці [PERSON] . За [PERSON] на праві власності зареєстрований майновий пай у загальному пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «Рубежівська» та частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 03.06.2025 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд призначено проводити за правилами окремого провадження. \~ \~ \~ \~Представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа у судове засідання 29.07.2025 року не з`явилась, повідомлялася належним чином про судове засідання. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 46 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відсутня за місцем свого постійного проживання з 24.10.2017 року, тобто майже вісім років поспіль. Відомості про її місце перебування відсутні, незважаючи на вжиті заходи, зокрема, звернення до поліції, оголошення в розшук, а також запити суду до Пенсійного фонду та медичних закладів. Заяв/скарг на дії [PERSON] до органів поліції не надходило, вона не притягалася ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності, що свідчить про відсутність підстав вважати, що вона переховується від правоохоронних органів. Обставини, що дають підставу припускати факт смерті особи, включають: раптове зникнення та нез`явлення за місцем проживання, що було вкрай незвичною обставиною, оскільки до цього часу [PERSON] завжди повідомляла родичів про своє місцезнаходження; відсутність інших близьких родичів, до яких вона могла б навідатися; алкогольна залежність та аморальний спосіб життя, часті сварки та бійки, що могли призвести до тілесних ушкоджень; припинення виплати пенсії з 01.05.2018 року, що підтверджує відсутність джерела доходів [PERSON] та її неможливість розпоряджатися власними коштами; незадовільний стан здоров`я, епілепсія та психічні розлади, а також факт перебування на лікуванні у 2015 році; факт того, що всі оригінали документів [PERSON] перебувають у заявниці, що унеможливлює її проживання в іншому місці, отримання пенсії чи виїзд за кордон. Правові позиції Верховного Суду: Верховний Суд у своїх численних рішеннях послідовно підтримує можливість оголошення особи померлою за наявності сукупності обставин, які дають підстави припускати її загибель або смерть. Зокрема, у постанові Верховного Суду від 25 травня 2020 року у справі № 756/11546/18 (провадження № 61-279св19) було зазначено, що для оголошення фізичної особи померлою необхідно встановити не тільки факт відсутності відомостей про її місцеперебування, а й наявність обставин, які загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Суд повинен дослідити всі обставини зникнення особи, а також вжиті заходи щодо її розшуку, і оцінити їх у сукупності. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 757/23011/17-ц (провадження № 61-12499св19), де наголошувалося, що суду необхідно встановити неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи, та існування обставин, що об`єктивно дають підстави вважати, що особа загинула або померла. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 757/29519/18-ц (провадження № 61-4554св19) також зазначено, що відсутність особи за місцем постійного проживання протягом тривалого часу, припинення виплати пенсії, а також неможливість встановити її місцезнаходження за допомогою правоохоронних органів, є достатніми підставами для оголошення особи померлою. У даній справі наявні всі вищезазначені умови, а саме: тривала відсутність [PERSON] за місцем проживання, відсутність будь-яких відомостей про її місце перебування, проведення розшукових дій правоохоронними органами, припинення виплати пенсії, а також сукупність обставин, які об`єктивно дають підстави припускати загибель або смерть особи (незадовільний стан здоров`я, алкогольна залежність, аморальний спосіб життя, травми). Таким чином, у суду є всі підстави припускати смерть [PERSON] внаслідок її тривалої відсутності, відсутності відомостей про її місце перебування, а також наявних обставин, що створюють вірогідність настання смерті. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved