Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

ТзОВ «Коллект Центр» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений договір про надання споживчого кредиту №101239836 від 31.08.2021 року, згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі 5000,00 грн. та останній зобов`язався повернути кошти у строк, визначений договором, сплатити проценти за користування кредитними коштами на визначених умовами договору. Вказує, що ТзОВ «Мілоан» належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору кредиту. 17 грудня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №17/12-2021-62, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту №101239836 від 31.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . В подальшому, ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №101239836 від 31.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Зазначає, що [PERSON] не виконав зобов`язань за вказаним договором, в зв`язку з чим станом на 14.02.2025 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 37625,00 грн, з яких: 5000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 32265,00 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 березня 2025 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Згідно ухвали суду від 10.04.2025 року здійснено перехід від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав, а тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 31.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №101239836 в розмірі 5000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором, строком на 30 днів (а.с. 19-23). Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). 17 грудня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №17/12-2021-62, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту №101239836 від 31.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] (а.с. 36-38). Відповідно до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр», в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №101239836 від 31.08.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та позичальником, яким відповідно до згідно реєстру боржників є [PERSON] (а.с. 42-47). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 14.02.2025 року відповідачу нарахована заборгованість в розмірі 37625,00 грн, з яких: 5000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 32265,00 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (а.с. 35). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було, а тому суд приймає його до уваги. При цьому, розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредит не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є підставними та з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. Крім того, до часткового задоволення підлягають вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст.\~133\~ч.\~1,\~3\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. 01 липня 2024 року між адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТзОВ «Коллект Центр» укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 12-13). Згідно з заявкою на надання юридичної допомоги №416 від 01.01.2025 р., витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025 р., вартість послуг складає 13 000,00 грн (а.с. 14-16). Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: partial