Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

Представник позивача, адвокат Скляров С.Л., звернувся до суду із цим позовом в інтересах позивача [PERSON] та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на земельну ділянку площею 0,05 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; та визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на земельну ділянку площею 0,55 га для особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] помер син позивача [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина. Позивач належним чином прийняла спадщину, оскільки проживала та була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем. Спадщину крім неї прийняли також дружина померлого [PERSON] та дочка померлого [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на земельні ділянки площею 0,05 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,55 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , які успадкував після смерті свого батька [PERSON] , які останній у свою чергу успадкував після смерті матері [PERSON] , але право власності на вищезазначені земельні ділянки за собою не зареєстрував. Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на ці земельні ділянки, але нотаріусом відмовлено у вчиненні цієї нотаріальної дії, оскільки позивачем не надано правовстановлюючого документа на об`єкт спадкового майна. Захистити своє право в інший спосіб, крім звернення до суду з даним позовом, позивач не має можливості. У зв`язку з цим у [PERSON] виникла необхідність звернутися до суду для захисту своїх прав. Ухвалою від 14 липня 2025 року відкрито загальне провадження в цій цивільній справі. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] та її представник, адвокат Скляров С.Л., не прибули, останній подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, а судове засідання просив провести без участі його та позивача. [PERSON] , як відповідач, та представник неповнолітнього відповідача [PERSON] , у підготовче судове засідання не прибула, направила до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнає повністю та просить задовольнити. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в м. Суми помер син позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 вересня 2024 року та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.07.1975 (а.с. 9, 26). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Недригайлівської селищної ради Роменського району (Тернівський старостинський округ) №168 від 04.06.2025, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав у селищі Терни Роменського району Сумської області. На день смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані та проживали [PERSON] (позивач), [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька). Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом селищної ради не посвідчувався (а.с. 10). Тобто, позивач [PERSON] , як мати померлого, являється спадкоємцем першої черги спадкування за законом та своєчасно прийняла спадщину після смерті останнього. Так само, спадщину після смерті [PERSON] прийняли відповідачі [PERSON] та [PERSON] , дружина та дочка померлого. Приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Торчицькою В.М.. було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] та спадкоємцям видано свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна. Разом з тим, не має можливості отримати свідоцтво на право на спадщину на частину належного померлому майна, а саме земельну ділянку площею 0,05 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку площею 0,55 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Вказане майно [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 вересня 2006 року (а.с.29), яке було видане державним нотаріусом Недригайлівської державної нотаріальної контори, на житловий будинок [ADDRESS] ). [PERSON] помер [INFO] в с. Терни Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 04 січня 2006 року (а.с. 11). Хоча право власності на житловий будинок та господарські будівлі і були оформлені належним чином, однак на земельні ділянки в [ADDRESS] свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] видано не було, оскільки [PERSON] не оформив належним чином спадкові права після смерті своєї матері [PERSON] . Родинні стосунки між [PERSON] , та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 08.07.1971 (а.с. 28). Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 01 грудня 2004 року [PERSON] померла [INFO] в с. Терни Недригайлівського району (а.с.13). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] . З викладеного простежується, що спочатку житловий будинок разом із земельними ділянками належав [PERSON] . Після смерті [PERSON] в порядку спадкування право власності на зазначене майно набув її син [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] право власності на майно набув [PERSON] . Відповідно до довідки Тернівського старостинського округу Недригайлівської селищної ради Роменського району Сумської області від 04.06.2025 р. №167 (а.с. 12), [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] разом із ним проживала дружина [PERSON] та [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Тернівської селищної ради не посвідчувався. Згідно довідки Тернівського старостинського округу Недригайлівської селищної ради Роменського району Сумської області від 04.06.2025 р. №166 (а.с. 14)., [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] разом із нею проживав син [PERSON] , невістка [PERSON] та онук [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Тернівської селищної ради не посвідчувався. На житловий будинок та господарські будівлі належним чином було оформлено спадкові права. Спочатку [PERSON] , а після смерті останнього і [PERSON] отримали в нотаріуса відповідне свідоцтво про право на спадщину. Однак до даного часу не оформленими лишаються документи на земельні ділянки по [ADDRESS] . Рішенням тринадцятої сесії двадцять першого скликання Тернівської селищної Ради народних депутатів від 18 листопада 1993 року [PERSON] було передано у власність земельну ділянку в селищі Терни Недригайлівського району загальною площею 0,60 га, з яких 0,05 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,55 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 15-16). Відповідно до даних погосподарської книги №13 за 2021-2025 власником домогосподарства в [ADDRESS] значиться [PERSON] (а.с. 25). Хоча після смерті [PERSON] . Недригайлівською районною державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] було заведено спадкову справу та видано свідоцтво про право на спадщину на частину майна, однак, на земельні ділянки в [ADDRESS] свідоцтва про право на спадщину спадкоємці не отримували. Позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Торчицької В.М. з питанням оформлення спадщини після смерті сина, та отримала письмове роз`яснення про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки, у зв`язку з тим, що нею не надано документи, що підтверджують право власності на земельні ділянки, та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування (а.с. 31). Із висновку про вартість майна від 16.06.2025 вбачається, що вартість земельних ділянок площею 0,05 га та площею 0,55 га становить 38700,00 грн (а.с. 30 зв.). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно пункту «г» частини 1 статті 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). За приписами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно з частиною 1 статті 22 ЗК України 1990 року, який діяв на час передачі земельної ділянки спадкодавцю [PERSON] рішенням Тернівської селищної Ради народних депутатів від 18 листопада 1993 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Документи, що посвідчували право на земельну ділянку були визначені статтею 23 ЗК України 1993 року. Проте, дію статті 23 було зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року за № 19-52. Пунктом 3 Декрету встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, а саме: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Отже, пунктом 3 Декрету було визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчувалося самим рішенням уповноваженого органу про передачу у власність земельної ділянки. Згідно з пунктом 7 Перехідних положень ЗК України 2001 року громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Таким чином, не зважаючи на те, що [PERSON] за життя не отримала на земельні ділянки площею 0.05 га та 0.55 га державного акту на право власності на землю, право власності спадкодавця [PERSON] на спірні земельні ділянки посвідчувалось самим рішенням Тернівської селищної ради, тому вказане нерухоме майно ввійшло до спадкової маси після смерті [PERSON] та було успадковано спочатку [PERSON] , а після його смерті [PERSON] Ст. 1267 ЦК України визначає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] , відповідачі в справі визнають позов [PERSON] .. У відповідності до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті сина [PERSON] , до складу якої входять і спірні земельні ділянки, але не може у нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право власності на них через відсутність правовстановчих документів, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на належні спадкодавцю земельні ділянки, оскільки рішення суду в такому разі буде підставою для оформлення нею права власності на успадковане майно. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена. На підставі викладеного,

Outcome: approved