Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

18.11.2024 року [PERSON] звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] не розпорядилась своїм майном та заповіту не склала. Окрім позивачки спадкоємцем першої черги є її брат - [PERSON] , який спадщину не прийняв та не має наміру цього робити. У встановлений законом строк [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Апальковим Є.В. було заведено спадкову справу №241/2021 після смерті [PERSON] . Постановою від 14.02.2024 року нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що позивачкою не надані правовстановлюючі документи на спадковий будинок. Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 08.08.1968 року, [PERSON] належить на праві приватної власності будинок [ADDRESS] . Будинок був побудований в 1967 році. Свідоцтво на право власності видане\~ на підставі рішення виконкому №488 від 31.07.1968 року. Право власності було зареєстроване в Нікопольському БТІ за [PERSON] та записано в реєстрову книгу за № 44-1. В інших документах, а саме: плані-схемі № 24 будівництва водопроводу, датованого 07.04.1970 року, зведеного\~ акту вартості споруд від 09.04.1985 року, землевпорядній справі по відведенню земельної ділянки в приватну власність (на підставі рішення № 463 від 23.07.1997 року), Державному акті на право приватної власності на землю від 26.08.1997 року, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1611 вже зазначена інша адреса будинку: [ADDRESS] . Разом з тим, будинок за адресою: [ADDRESS] ще з 70-х років належав зовсім іншим людям - [PERSON] та [PERSON] на праві спільного майна подружжя, а з\~ 05.12.1979 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом\~ належав [PERSON] \~ та [PERSON] . На якій підставі відбулась зміна нумерації житлового будинку\~ з надвірними будівлями, належними [PERSON] , позивачу не відомо, але вона припускає, що зміна нумерації відбулась\~ наприкінці 1960 початку 1970 років, шляхом добудування на вулиці інших житлових будинків та присвоєння їм нумерації. З цих підстав [PERSON] просить суд встановити факт \~належності\~ на праві приватної власності [PERSON] , [INFO] , \~ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами\~ [ADDRESS] , та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері на вище згаданий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 91-92). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.01.2025 року приватного нотаріуса Апалькова Є.В. зобов`язано надати спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с.93-94). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.04.2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.162-163). 17.07.2025 року до канцелярії суду від позивачки та її представника [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, кожна окремо, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити (а.с.169,170). 27.02.2025 року до канцелярії суду через підсистему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення представника Нікопольського виконкому Ільєнко М.Л., в яких вона виклала позицію відповідача стосовно природи позовних вимог, а саме: встановлення факту належності житлового будинку спадкодавцю підлягає розгляду в порядку окремого позовного провадження, визнання права власності на даний будинок в порядку позовного провадження. 05.03.2025 року на адресу суду додатково направили заяву про розгляд справи без участі представника виконавчого комітету Нікопольської міської ради, не заперечують проти задоволення вказаної позовної заяви (а.с.153-155). 17.07.2025 року відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує (а.с.171). Третя особа [PERSON] також просив суд розглядати справу без його участі, проти позову не заперечує, про що надав відповідну заяву (а.с.172). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правилами ст. 12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Як встановлено судом, [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9.). На підтвердження факту родинних відносин позивакою надані свідоцтво про її народження (а.с.10) та свідоцтво про укладення шлюбу, згідно якого дошлюбне прізвище [PERSON] вона змінила на [PERSON] при реєстрації шлюбу з [PERSON] (а.с.11). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Заповіту за життя [PERSON] не склала. Частина 2 ст. 1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги, окрім позивачки, є її брат [PERSON] , який у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся, фактично спадщину також не прийняв. [PERSON] , в свою чергу, звернулась до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Апалькова Є.В. із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого нотаріусом було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] за №241/2021 (а.с.118-152). Але постановою від 14.02.2024 року нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що позивачкою не надані правовстановлюючі документи на спадковий будинок (а.с.14). При дослідженні письмових доказів справи суд встановив, що [PERSON] на підставі свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок, виданого Виконавчим комітетом Нікопольської міської Ради Дніпропетровської області 08 серпня 1968 року, належав житловий будинок з надвірними будівлями та земельною ділянкою, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Свідоцтво на право власності видане\~ на підставі рішення виконкому № 488 від 31.07.1968 року. Право власності було зареєстроване в Нікопольському БТІ за [PERSON] та записано в реєстрову книгу за № 44-1. Дана адреса також зазначається в акті приймання в індивідуальне володіння, інвентаризаційній справі (а.с.16-17,18-23). Разом з тим, в інших документах, а саме: плані-схемі № 24 будівництва водопроводу, датованого 07.04.1970 року, зведеного\~ акту вартості споруд від 09.04.1985 року, землевпорядній справі по відведенню земельної ділянки в приватну власність (на підставі рішення № 463 від 23.07.1997 року), Державному акті на право приватної власності на землю від 26.08.1997 року, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1611, домовій книзі вже зазначена інша адреса будинку: [ADDRESS] (а.с.24\~-33). Крім того, відповідно до прибудинкової книги (на титульному аркуші є виправлення номеру будинку\~ на цифру\~ 3) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були зареєстровані в даному будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивачка і на теперішній час зареєстрована там, про що є відповідна відмітка в її паспорті (а.с.79). Відмітка про реєстрацію саме за цією адресою також міститься в копії паспорта [PERSON] ,\~ який було видано в січні 2000 року (а.с.76). Відповідно довідки № 1698 від 15.09.2021 року, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] (1а- за документами) належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 08.08.1968 року, виданого виконкомом Нікопольської міської ради в частці 1/1 (а.с.34). Аналогічні відомості містяться в довідці КП «НМБТІ» № 811 від 30.01.2024 року (а.с.35). \~ \~ \~ \~В вересні 2021 року була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі за адресою: [ADDRESS] (а.с.54-58). В свою чергу домоволодіння [ADDRESS] належало [PERSON] та [PERSON] на праві спільного майна подружжя, а з\~ 05.12.1979 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом\~ належало [PERSON] \~ та [PERSON] . На підставі рішення Нікопольської міської Ради народних депутатів № 92 від 19.02.1997 року вищезазначеним особам було передано у приватну власність\~ для обслуговування житлового будинку земельна ділянка площею 0,0469 га, розташована за адресою: [ADDRESS] (Державний акт на право приватної власності на землю від 02.03.1997 року зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1305) (а.с.37). На підставі договору дарування від 22.11.2018 року вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка належать [PERSON] на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.01.2017 року (а.с.38-40) та договору дарування від 22.11.2018 року (а.с.42-43). Приватним нотаріусом Апальковим Є.В. були зроблені відповідні запити для отримання інформації щодо зміни нумерації житлового будинку до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю\~ Нікопольської міської ради, до Голови Нікопольської міської ради, до Державного архіву Дніпропетровської області, до КП «НРБТІ» ДОР». Але жодною з наданих зазначеними установами відповідей не підтверджено факт зміни нумерації житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.72,73,74). Частиною 2\~ст.\~315\~ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. \~ \~ \~ \~У відповідності до п. 7 вказаної вище Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Зауваження виконавчого комітету Нікопольської міської ради щодо розгляду в порядку окремого провадження позовної вимоги щодо встановлення факту належності спадкового домоволодіння померлій [PERSON] до уваги судом не приймається, оскільки в даному випадку існує спір про право, що унеможливлює її розгляд в порядку окремого провадження. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позивачкою доведено належними та допустимими доказами факт належності померлій [PERSON] домоволодіння з надвірними будівлями та земельної ділянки, загальною площею 0,0642, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Оскільки встановлення даного факту неможливо поза судовим порядком, а цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка обрала спосіб захисту свого майнового права, визначений п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~16\~ЦК України визнання права. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до\~ст.321\~ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.\~1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі ч. 3, 5\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу\~(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1ст. 1299 ЦК України, спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього позивачці необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1\~ст.1269 ЦК України). На підставі викладеного вище, суд вважає, що позивачка має право на спадкування майна, що залишилося після смерті її матері, але не може реалізувати його через зазначені вище причини. Дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що спадкодавцю [PERSON] на момент смерті на праві приватної власності належали домоволодіння з надвірними будівлями та земельна ділянка, загальною площею 0,0642, що розташовані саме за адресою: [ADDRESS] . А також, враховуючи досліджені письмові докази, визнання відповідачами позовних вимог, суд вважає позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved