Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

І. Описова частина 1. Стислий зміст заяви 07 січня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - адвокат Равлів М.І., заінтересована особа: ТМР, звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про: 1) встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що свідоцтво про право власності на житло, квартиру [ADDRESS] , у Міському бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за № 24567, на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ); 2) встановлення факту, що має юридичне значення, що акт прийняття в експлуатацію добудови веранди з підвалом до квартири [ADDRESS] , затвердженого рішенням виконавчого комітету № 594 від 10 травня 2006 року (а.с. 1 - 6). В обґрунтування вказаної заяви заявниками викладено обставини, що у належних їм правовстановлюючих документах, а саме: у свідоцтві про право власності на житло рішенні виконавчого комітету Тернопільської міської ради №594 від 10.05.2006, на підставі якого затверджено акт прийняття в експлуатацію добудови веранди з підвалом до квартири [ADDRESS] від 01.03.2006, невірно вказано їх прізвище, а саме замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Вказана обставина перешкоджає заявникам належним чином оформити їх права на реалізацію цього майна. 2. Стислий зміст пояснень (заперечень) заінтересованої особи Від заінтересованої особи: Тернопільської міської ради надійшла заява про слухання справи без їх участі, при прийнятті рішення за результатами розгляду заяви поклалися на думку суду. 3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 січня 2025 року, визначено головуючого суддю (суддю-доповідача): Братасюка В.М. (а.с. 34). Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 січня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Равлів Мирослав Ігорович, заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , Тернопільська міська рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Постановлено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження (а.с. 35). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2025 року, визначено головуючого суддю (суддю-доповідача): Якімця Т.І. (а.с. 45). Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2025 року цивільну справу №607/363/25 (провадження №2-о/607/170/2025) за заявою [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Равлів Мирослав Ігорович, заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , Тернопільська міська рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення - прийнято до свого провадження. Продовжено розгляд цивільної справи № 607/363/25 (провадження №2-о/607/170/2025) за заявою [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Равлів Мирослав Ігорович, заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , Тернопільська міська рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення, який проводити в порядку окремого провадження. Розгляд справи проводити в порядку окремого провадження (а.с. 47). Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2025 року прийнято заяву про уточнення заяви у цивільній справі №607/363/25, за заявою [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Равлів Мирослав Ігорович, заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , Тернопільська міська рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В подальшому розглядати справу з урахуванням уточненої заяви, а саме: про встановлення факту, що має юридичне значення, що акт прийняття в експлуатацію добудови веранди з підвалом до квартири [ADDRESS] , затвердженого рішенням виконавчого комітету № 594 від 10 травня 2006 року, належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) (а.с. 74, 75). У судове засідання заявники та їх представник не з`явились, однак, адвокат Равлів М.І. подав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Заяву підтримують з підстав та обґрунтувань, наведених у ній, та просять її задовольнити. Представник Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, однак, як було зазначено, подав заяву про розгляд справи без представника заінтересованої особи. Відповідно до частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, суд зазначає, що у зв`язку з неявкою учасників справи, беручи до уваги приписи частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи. ІІ. Мотивувальна частина 1. Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що паспорт громадянина України серії [NUMBER] , видано на ім`я [PERSON] (а.с. 12, 13) та присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] (а.с. 14). Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , прізвище заявника зазначено [PERSON] (а.с. 15 - 17) та присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] (а.с. 17). Відповідно до даних паспорту громадянина України серії [NUMBER] , його видано на ім`я [PERSON] (а.с. 18, 19) та присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] (а.с. 19). [PERSON] та [PERSON] 20 липня 2013 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20 липня 2013 року, актовий запис №1074. Після укладення шлюбу остання змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 26). Як випливає зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 квітня 1961 року, [PERSON] народився [INFO] (а.с.22). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27 лютого 1987 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 лютого 1987 року у Відділі загсу Тернопільського міськвиконкому, актовий запис № 249 (а.с.25). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 лютого 1988 року, актовий запис № 593, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). Як вбачається з акту прийняття в експлуатацію добудови веранди з підвалом до квартири [ADDRESS] від 01.03.2006, [PERSON] виконано добудову веранди з підвалом до квартири [ADDRESS] , розміром 2,5х9,5 м загальною площею 25,3 кв.м. Виконане будівництво добудови веранди з підвалом розміром 2,5х9,5 м до квартири [ADDRESS] відповідає чинним будівельним, санітарним, пожежним та іншим нормам. Рекомендовано виконавчому комітету добудову веранди з підвалом за адресою [ADDRESS] прийняти в експлуатацію (а.с. 9, 10). Згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 594 від 10.05.2006, розглянувши звернення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , виконавчий комітет міської ради погодив виконану [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] добудову веранди з підвалом розміром 2,5х9,5 м загальною площею 25,3 кв.м. до квартири [ADDRESS] . Затверджено акт прийняття в експлуатацію добудови веранди з підвалом до квартири [ADDRESS] загальною площею 25,3 кв.м., проведену [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.11.1997, Міське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] дійсно належить за праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] . Загальна площа квартири становить 49,4 кв.м. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 03.11.1997 № 24517. Квартира [ADDRESS] зареєстрована у Міському бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за №24567 (а.с. 23, 24). Згідно технічного паспорту, реєстровий № 24567, на квартиру [ADDRESS] , власниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 27 - 29). 2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права 2.1. Конституцією України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55). Частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп). Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1). Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. За частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У частині першій статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вказано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 2.2. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року (справа № 320/948/18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року (справа № 320/948/18), від 18 січня 2024 року (справа № 560/17953/21). Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Відтак суд констатує, що встановлення факту, за встановленням якого звернувся заявник, відповідно до пункту 4 частини першої статті 315 ЦПК України, ураховуючи його юридичне значення для заявника та неможливість його встановлення у позасудовий спосіб, може бути вирішене у порядку окремого провадження. Частиною третьою статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. 2.3. Як зазначено у пункті 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з частиною першою статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що метою встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявникам, а саме, що: 1) свідоцтво про право власності на житло квартиру [ADDRESS] , у Міському бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за № 24567 на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; 2) акт прийняття в експлуатацію добудови веранди з підвалом до квартири [ADDRESS] , затверджений рішенням виконавчого комітету № 594 від 10 травня 2006 року, належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду заяви За таких обставин, беручи до уваги той факт, що існує розбіжність в написанні прізвищ заявників у свідоцтві про право власності на житло від 10 листопада 1997 року, виданому згідно з розпорядженням (наказом) від 03 листопада 1997 року № 24517 та акті прийняття в експлуатацію добудови веранди з підвалом до квартири [ADDRESS] від 01 березня 2006 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 594 від 10 травня 2006 року, які не збігаються із прізвищами заявників, зазначеним у їх паспорті та інших документах, що унеможливлює здійснення їх права на безперешкодне володіння, користування та розпорядження своїм майном, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, суд дійшов висновку, що заява є підставовою, обґрунтованою, а факт належності правовстановлюючих документів заявникам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтверджено належними та допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення. Судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції покласти на заявників в межах ними понесених. На підставі наведеного,

Outcome: approved