Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшли матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в інтересах якого діє адвокат Шимборська Олександра Андріївна, до [PERSON] про стягнення відшкодування в порядку регресу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2025 року визначено головуючого суддю Зуєвич Л.Л . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва 20 січня 2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Розпорядженням керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва від 29 травня 2025 року №473 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із неможливістю продовжувати розгляд справи суддею Зуєвич Л.Л. у зв`язку із відрахуванням її зі штату, пов`язаного зі смертю відповідно до наказу голови суду від 19 травня 2025 року №40-К. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 травня 2025 року визначено головуючого суддю Застрожнікову К.С. 23.06.2025 справа прийнята до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін у судове засідання новим складом суду. Позов обґрунтовано тим, що 28.11.2018 між відповідачем та позивачем укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АМ/6476096, ліміт відповідальності 100 000 грн. Зазначається, що 09.06.2019 року мало місце ДТП, за участю застрахованого автомобіля Chery д.н.з. [NUMBER] , винуватцем якої визнано відповідача на підставі постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 22.10.2019 по справі № 761/38015/19. Водієм транспортного засобу OPEL ASTRA д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було повідомлено позивача про ДТП, та 28.01.2020 власник вказаного транспортного засобу [PERSON] звернувся до позивача щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, заявник погодився із розміром страхового відшкодування 12 846, 72 грн. 29.01.2020 страховиком складено страховий акт № 200000273598 на підставі калькуляції № 20-0273598 від 20.01.2020, складеної страховиком. Згідно вказаних документів вартість відновлювального ремонту транспортного засобу OPEL ASTRA д.н.з. [NUMBER] становить 14 373, 45 грн., у тому числі вартість деталей без врахування зносу - 2 181, 04 грн., вартість робіт та матеріалів - 12 192, 41 грн. Таким чином, розрахована до відшкодування потерпілій особі сума згідно страхового акту № 200000273598 від 29.01.2020 та Розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 200000273598 від 29.01.2020 склала 12 846, 72 грн. На підставі вказаних документів позивач здійснив відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 12 846, 72 грн. відповідно до платіжного доручення № ЗР010777 від 31.01.2020. Таким чином, оскільки відповідач самовільно залишив місце ДТП, із врахуванням вимог п.п. 38.1.1. «в» п. 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 12 846, 72 грн. виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування, сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 3 211, 68 грн. Відповідач у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином про місце, день та час слухання справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Позивач просив суд розглядати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до приписів ст. ст. 280-282 ЦПК України суд доходить до висновку про можливість проводити судовий розгляд цивільної справи у заочному порядку за відсутності відповідача, а також представника позивача, та за наслідками судового розгляду ухвалити заочне судове рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши позов, судом встановлені наступні обставини та суд дійшов до наступних висновків: 22.10.2019 Шевченківським районним судом міста Києва у справі № 761/38015/19 відносно [PERSON] була винесена постанова за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, відповідно до змісту якої судом встановлено, що 09.06.2019 р. о 20 год. 29 хв. в м. Києві по вул. Тургенєвська, 16, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Chery Amulet» д.н.з. [NUMBER] під час руху заднім ходом для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Opel» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що рухався по головній дорозі. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями [PERSON] порушив п. 2.3 б, п. 10.9 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Крім того, судом встановлено, що 09.06.2019 р. о 20 год. 29 хв. в м. Києві по вул. Тургенєвська, 16, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Chery Amulet» д.н.з. [NUMBER] , був причетний до ДТП з автомобілем марки «Opel» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , місце ДТП залишив. Своїми діями водій [PERSON] порушив п. 2.10 а ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно зі ст. 122-4 КУпАП. Як зазначено у постанові суду, суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та іншого учасника ДТП, дослідивши матеріали справи - протоколи про адміністративне правопорушення від 24.09.2019 року серій ДПР18 №257865, №257864, які складені уповноваженою особою, схему місця ДТП, письмові пояснення сторін, інші документи у їх сукупності, дійшов висновку про доведеність винуватості водія [PERSON] у скоєнні зазначених правопорушень. Постановою суду [PERSON] , [INFO] було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та вирішено закрити провадження по справі в зв`язку з закінченням на момент розгляду адміністративної справи строків притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова суду набрала законної сили. Водієм транспортного засобу OPEL ASTRA д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було повідомлено позивача про ДТП, та 28.01.2020 власник вказаного транспортного засобу [PERSON] звернувся до позивача щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, заявник погодився із розміром страхового відшкодування 12 846, 72 грн. 29.01.2020 страховиком складено страховий акт № 200000273598 на підставі калькуляції № 20-0273598 від 20.01.2020, складеної страховиком. Згідно вказаних документів вартість відновлювального ремонту транспортного засобу OPEL ASTRA д.н.з. [NUMBER] становить 14 373, 45 грн., у тому числі вартість деталей без врахування зносу - 2 181, 04 грн., вартість робіт та матеріалів - 12 192, 41 грн. До відшкодування потерпілій особі сума згідно страхового акту № 200000273598 від 29.01.2020 та Розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 200000273598 від 29.01.2020 визначено суму у розмірі 12 846, 72 грн. На підставі вказаних документів позивач здійснив відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 12 846, 72 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР010777 від 31.01.2020. Відповідно до абз. в) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, яка після дорожньо-транспортної пригоди за її участю самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 12 846, 72 грн. Позов підлягає задоволенню. Стосовно вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 211, 68 грн., то суд зазначає наступне. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До позову на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копії: Договору про надання правової допомоги, детальний опис робіт та розрахунок понесених витрат. Ч. 4 ст. 137 ЦПІК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Оцінюючи докази з метою розподілу судових витрат суд вважає, що позивачем документально підтверджено фактично понесені витрати на правничу допомогу. Суд враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, в яких, серед іншого наголошено, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Також суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved