Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

17.03.2025 року до Київського районного суду м.Полтави звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві вказувала на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] з моменту народження і до сьогоднішнього дня проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Батько [PERSON] починаючи з 2008 року жодного дня не проживав разом з сином та не опікувався ним. В свою чергу мати [PERSON] хоч і проживає разом з дитиною, проте не бере жодної участі у житті та вихованні сина та має алкогольну залежність. Відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов`язків без поважних причин, що шкодить інтересам малолітньої дитини та негативно впливає на дитину. В зв`язку з цим, просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 07.04.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 14.05.2025 року до суду Службою у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради надано рішення ВК Київської р/р від 13.05.2025 року №110 про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] та висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] , а також просили розгляд справи проводити за відсутності їх представника, при винесенні рішення просять врахувати інтереси дитини. 26.06.2025 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, про що судом постановлено відповідну ухвалу. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Гайтота І.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явилися в судове засідання. Суд, заслухавши позивача [PERSON] її адвоката Гайтоту І.М., допитавши свідка [PERSON] , вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.04.2008 року, актовий запис №855. З травня 2008 року [PERSON] та [PERSON] разом не проживають. Крім того, судом встановлено, що з моменту народження і до сьогоднішнього дня [PERSON] , 2007 року народження проживає разом з бабусею [PERSON] та перебуває на повному її утриманні. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 19.04.2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] 2007 року народження. Проте, як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Миргородським ВДВС Миргородського району Полтавської області, заборгованість по сплатіаліментів станом на 01.01.2022 року становила 11169,00 грн. Також судом встановлено, що мати [PERSON] , не виконує жодного з покладених законом на батьків обов`язків, тобто не бере жодної участі у вихованні та утриманні сина, хоча проживає сумісно з дитиною. [PERSON] має алкогольну залежність. Крім того, судом встановлено, що на розгляді Київського районного сууд м.Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Дитина [PERSON] , 2007 року народження, проживає разом з бабусею, яка піклується про дитину, бере участь у його вихованні та утриманні, забезпечує онукові достатній рівень освіти, виховує онука самостійно, батьки дитини участі у вихованні сина не беруть, не піклуються про фізичний і духовний розвиток сина, тобто не дбають про його нормальне самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей. [PERSON] не отримує від батьків жодних подарунків. Відповідачі не забезпечую необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Отже вихованням та фактичним утриманням дитини займається бабуся [PERSON] , даний факт в судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON] . Відповідач [PERSON] про справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, ніколи не цікавився життям дитини, не відвідував і не відвідує його. Аліменти він також не сплачує, на підтвердження чого в матеріалах справи мається відповідний розрахунок заборгованості. Відповідач [PERSON] , хоч і проживає разом з дитиною, проте, жодної участі у вихованні сина не приймає. Крім того, відповідачка має алкогольну залежність. Як вбачається з характеристики наданої ПТУ №4 м.Полтави, мати не займається вихованням сина, погано іде на контакт, не підтримує зв`язок з майстром виробничого навчання та класним керівником. Згідно інформації, наданої комунальним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 Полтавської міської ради», мати [PERSON] , свої батьківські обов`язки щодо стану здоров`я дитини не виконує. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновленні і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:не забезпечують необхідність харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради від 13.05.2025 року про доцільність позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.51 Конституції України, ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина. З дитиною не спілкуються, про фізичний і духовний розвиток дитини, не дбають, ведуть аморальний спосіб життя ( [PERSON] притягується до кримінальної відповідальності та є алкогольно залежною). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. А тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з урахуванням того, що позивачем не було сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду та враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн. з кожного. На підставі висловленого,

Outcome: approved