Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

28.04.2025 позивач через представника, адвоката Струць Т.І., з використанням системи «Електронний суд» звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] в них народилася донька [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] . Оскільки відповідач, який є біологічним батьком дітей, станом на час їх народження, заперечував проти внесення запису про нього як батька, відомості про батька обох дітей в актових записах внесені за заявою матері. На даний час мати дітей, [PERSON] перебуває на військовій службі, діти знаходяться на її утриманні. У зв`язку із викладеними обставинами [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] батьком [PERSON] та [PERSON] , стягнути із нього аліменти на утримання дітей. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02.05.2025 позовну заяву залишено без руху у зв`язку із невідповідністю вимогам ст. 175 ЦПК України. Ухвалою суду від 09.05.2025 відкрите провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, встановлений сторонам строк на подання письмових заяв по суті справи, підготовче судове засідання призначене на 18.06.2025, в подальшому за клопотанням представника позивача відкладене. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08.07.2025 підготовче провадження закінчене, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не прибула, з матеріалів справи вбачається, що перебуває на військовій службі. Представник позивача, адвокат Струць Т.І., представник третьої особи Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не прибули, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, із використанням засобів ЄСІТС, повідомлення про виклик учасниками отримані 11.07.2025, що підтверджується довідками про отримання електронного листа. Водночас, представником третьої особи надано письмову заяву про проведення судового розгляду без його присутності. В судовому засіданні відповідач підтримав свою позицію, висловлену під час підготовчого судового засідання щодо визнання позову. Додатково пояснив, що з позивачкою в справі, [PERSON] проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2014 до 2018 року. Проживали в м. Києві. За цей період в них народилося двоє дітей, дочка [PERSON] та син [PERSON] . На даний час спілкується з дітьми телефоном, в них близькі і доброзичливі стосунки, діти періодично, але на тривалий час залишалися проживати з ним та його матір`ю, зокрема в період літніх канікул 2024 року, а також близько 1 місяця в лютому 2025 року. Надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, перераховуючи грошові кошти добровільно на банківський рахунок позивачки, однак на даний час не може здійснювати таких переказів регулярно, оскільки не має належного доходу та здійснює догляд за тяжко хворою матір`ю. Відповідачці неодноразово, востаннє в 2017 році, пропонував подати спільну заяву про визнання його батьківства, однак вона відмовлялася. Відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу (п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України). За ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних відстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що в судовому засіданні відповідач заявив про визнання позову, суд вважає, що у справі можливо ухвалити рішення, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а також відповідає інтересам обох малолітніх дітей. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 61 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 05.05.2015, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] . Як встановлено із копії актового запису про народження №1487 від 05.05.2015, відомості про батька [PERSON] внесені на підставі заяви матері, [PERSON] від 05.05.2015. Згідно із даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Солом`янського районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві 17.11.2017, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] . Із витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 28.01.2020 №00025379497 вбачається, що відомості про батька дитини, [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом положень ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно із ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ч. 4 ст. 128 СК України). Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення на підставі статті 128 СК України факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у такій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved