Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (головуючого судді Іваницької І.В.) перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до [PERSON] про стягнення суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми боргу. Рішенням Кіровського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~22.04.2025\~позов задоволено;\~стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс»\~ 3 % річних у сумі 141 743, 81 грн,\~інфляційні втрати в сумі 113 282,72 грн\~, судовий збір за розгляд позовної заяви в сумі 3 821,35 грн.\~ 09.06.2025 представник позивача адвокат Маньковська А.В. звернулася до Центрального районного суду міста Дніпра з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17\~500,00 грн. До заяви, зокрема, додані копії договору про надання правової допомоги №10/1 від 12.02.2024, додаткова угода №31 від 04.10.2025, акт про підтвердження факту надання правової допомоги від 09.06.2025, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №11306/10. Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 02.07.2025 прийнято зазначену заяву до розгляду, який призначений у судовому засіданні на 18.07.2025. У судове засідання, призначене на 18.07.2025, відповідач не з`явилась, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, представник позивача просила справу розглядати без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про відшкодування витрат з огляду на наступне. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Частиною 8 ст.\~141\~ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до\~ст.\~246\~ЦПК України\~якщо сторона\~з поважних\~причин не\~може подати\~докази,\~що підтверджують\~розмір понесених\~нею судових\~витрат до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі,\~суд за\~заявою такої\~сторони,\~поданою до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі,\~може вирішити\~питання про\~судові витрати\~після ухвалення\~рішення по\~суті позовних\~вимог. Для\~вирішення питання\~про судові\~витрати суд\~призначає судове\~засідання,\~яке проводиться\~не пізніше\~двадцяти днів\~з дня\~ухвалення рішення\~по суті\~позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно ч. ч. 1, 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 2 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (ст. ст. 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача під час розгляду цивільної справи в суді представляв адвокат Міньковська А.В., яка діяла на підставі договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2024 року та виданого на підставі договору ордеру. В акті приймання передачі наданих послуг від 09.06.2025 зазначений обсяг та найменування наданих послуг, а саме: ознайомлення з матеріалами справи 3\~000,00 грн, позовна заява 7\~000,00 грн, письмове пояснення (в тому числі клопотання про долучення доказів) 2\~500,00 грн, гонорар успіху за позитивне рішення 5\~000,00 грн. Суд вважає підтвердженими витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 10\~000,00 грн (ознайомлення з матеріалами справи та позовна заява). Гонорар успіху в сумі 5\~000,00 грн визначений умовами додаткової угоди від 04.10.2025, тобто датою, яка ще не наступила, а звернення з клопотанням про долучення доказів у справі не є тією необхідною процесуальною дією, витрати за яку можуть бути покладені на відповідача, тому в цій частині вимоги заяви є необґрунтованими. У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial