Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме рішення №22 від 23.02.1996 виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської Ради народних депутатів про передачу безоплатно у приватну власність присадибних земельних ділянок громадянам села Руська Лозова, а саме, [PERSON] , під номером «583. [PERSON] , [ADDRESS] , 0,19 га на рос. мові» з усіма записами та розбіжностями в ньому, та вважати вірним по-батькові « [PERSON] ». В обґрунтування поданої заяви зазначено, що заявник, [PERSON] , народилась [INFO] . ЇЇ мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , видане Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області 07.07.1987 p., актовий запис №46. Дід заявниці, [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження матері заявниці [PERSON] , [INFO] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області 17 жовтня 2008 року, актовий запис №86. Згідно рішення №22 від 23.02.1996 року виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської Ради народних депутатів було передано безоплатно у приватну власність присадибні земельні ділянки громадянам села Руська Лозова. [PERSON] , під номером «583. [PERSON] , [ADDRESS] , 0,19 га на рос. мові». [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане Русько-Лозівською сільською радою Дергачівськоьго району Харківської області 21 жовтня 2004 року. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис №08. Після смерті матері заявниця звернулася до державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області та прийняла спадщину на житловий будинок, однак державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області 18 червня 2025 року їй було відмовлено у видачі саме свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після смерті [PERSON] , так як у вищевказаному рішенні зроблена помилка у по-батькові діда, а саме вказано « [PERSON] », а потрібно « [PERSON] », в зв`язку з чим заявниця не може оформити документи щодо вищевказаної земельної ділянки. Встановлення вищевказаного факту необхідно для оформлення документації щодо земельної ділянки. [PERSON] просила справу розглядати за її відсутності, заяву підтримує та просить суд її задовольнити. Представником Дергачівської міської ради Харківського району Харківської області надано суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви заперечення відсутні. Державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Маслій А.О. надала заяву з проханням розглянути справу без участі представника Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5, ч.6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, [PERSON] , народилась [INFO] . ЇЇ мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , видане Русько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області 07.07.1987 p., актовий запис №46. Дід заявниці, [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження матері заявниці [PERSON] , [INFO] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області 17 жовтня 2008 року, актовий запис №86. Згідно рішення №22 від 23.02.1996 виконавчого комітету Русько-Лозівської сільської Ради народних депутатів було передано безоплатно у приватну власність присадибні земельні ділянки громадянам села Руська Лозова. [PERSON] , під номером «583. [PERSON] , [ADDRESS] , 0,19 га на рос. мові». [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане Русько-Лозівською сільською радою Дергачівськоьго району Харківської області 21 жовтня 2004 року. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис №08. Заявниця вказує, що після смерті матері вона звернулася до державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області та прийняла спадщину на житловий будинок, однак державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області 18 червня 2025 року їй було відмовлено у видачі саме свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після смерті [PERSON] , так як у вищевказаному рішенні зроблена помилка у по-батькові діда, а саме вказано « [PERSON] », а потрібно « [PERSON] », в зв`язку з чим заявниця не може оформити документи щодо вищевказаної земельної ділянки. Встановлення вищевказаного факту необхідно для оформлення документації щодо земельної ділянки. Так, по-батькові діда заявниці в рішення №22\~від 23.02.1996\~виконавчого комітету\~Русько-Лозівської\~сільської Ради\~народних депутатів\~про передачу\~безоплатно у\~приватну власність\~присадибних земельних\~ділянок громадянам\~села Руська\~Лозовазазначено як « [PERSON] », що не відповідає по-батькові, що зазначені у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] , де прізвище ім`я та по-батькові зазначено як « [PERSON] » та свідоцтві про народження матері заявниці [PERSON] , де її батьком вказаний « [PERSON] ». Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як\~ за\~ зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України: суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст.315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Відповідно до ч.4\~ст.294 ЦПК України: справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. За\~ст.293 ЦПК України: окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved