Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері [PERSON] . [INFO] помер її батько [PERSON] в результаті чого відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадщину по смерті, [PERSON] , прийняла його дружина, спадкоємець за законом, [PERSON] , шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем та ведення спільного господарства, однак належним чином не оформила своє право на спадкове майно, оскільки сама померла [INFO] . В результаті чого відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: - цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , після реорганізації - с. Граддя Камінь-Каширського району Волинської області. Спадщину по смерті [PERSON] , вона прийняла, як спадкоємець за заповітом, шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем до дня смерті та шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк до Маневицької ДНК Волинської області. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався Довжицькою сільською радою за № 134 від 13 грудня 2018 року, в якому спадкодавець заповіла все своє майно, [PERSON] . Інших спадкоємців, крім позивача, ні за законом, ні за заповітом - немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , після реорганізації - с. Граддя Камінь-Каширського району Волинської області, який належав [PERSON] . Позивач [PERSON] подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог він не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та представника відповідача - Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] в результаті чого відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадщину по смерті, [PERSON] , прийняла його дружина, спадкоємець за законом, [PERSON] , шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем та ведення спільного господарства, однак належним чином не оформила своє право на спадкове майно, оскільки сама померла [INFO] . В результаті чого відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: - цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , після реорганізації - с. Граддя Камінь-Каширського району Волинської області. Спадщину по смерті [PERSON] , вона прийняла, як спадкоємець за заповітом, шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем до дня смерті та шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк до Маневицької ДНК Волинської області. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався Довжицькою сільською радою за № 134 від 13 грудня 2018 року, в якому спадкодавець заповіла все своє майно, [PERSON] . Інших спадкоємців, крім позивача, ні за законом, ні за заповітом - немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, копії паспорту громадянина України виданого Маневицьким РВ УМВС України серії [NUMBER] від 30 липня 2009 року, витягу з реєстру територіальної громади за № 2024/011702629 від 27.09.2024, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 січня 1971 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09 травня 1992 року, свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 17 червня 1998 року, серії [NUMBER] від 27 вересня 2024 року, заповіту від імені [PERSON] посвідчувався Довжицькою сільською радою за № 134 від 13 грудня 2018 року, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 13 січня 1971 року, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 79608762 від 30.12.2024, довідки виданою виконавчим комітетом Маневицької селищної ради за № 425 від 20.03.2025, витягу з погосподарської книги № 2 за 1996-2000 роки за № 424 від 20.03.2025, висновком Маневицького архітектурно-планувального підприємства від 02 квітня 2025 року, висновку фізичної особи-підприємся [PERSON] про вартість об`єкта оцінки від 02.04.2025, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 461/02-14 від 11 квітня 2025 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за заповітом на цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , після реорганізації - с. Граддя Камінь-Каширського району Волинської області, який належав [PERSON] , фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved