Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що народилась [INFO] та мала дошлюбне прізвище [PERSON] . 25.08.1979 позивач уклала шлюб [PERSON] , після реєстрації якого набула прізвище [PERSON] . Вказала, що матір`ю позивача згідно свідоцтва про народження записана [PERSON] . Відповідно до актового запису про народження № 32 від [INFO] народилась [PERSON] , у графі ПІБ матері якої вказано - [PERSON] . Вказує, що дані матері було вказано невірно, оскільки при реєстрації матір була записана як [PERSON] . 15.03.1978 її мати [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . При обміні паспорта СРСР на паспорт громадянина України ім`я [PERSON] було зазначено як [PERSON] . Позивач вказує що є дочкою [PERSON] . [INFO] мати позивача померла. Позивач вказує, що є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] . Встановити факт родинних відносин їй потрібно для оформлення спадкових прав. Іншим чином встановити даний факт позивач не може. Щодо вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини вказує, що [PERSON] померла і після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, у виді земельної ділянки площею 2,29га, кадастровий номер 7120684500:02:001:0110, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Черкаська область, Драбівський район, Кантакузівська сільська рада. Станом день смерті мати проживала у с. Руська Поляна, Черкаського району Черкаської області. Поховання [PERSON] здійснила позивач на кладовищі в с. Кантакузівка, Золотоніського р-ну, Черкаської області. Вказує, що при зверненні до лікаря територіальної громади за місцем проживання [PERSON] для отримання довідки про причину смерті, позивачу було усно відмовлено, оскільки [PERSON] лікарем не оглядалась. За відсутності довідки про причину смерті неможливо було здійснити державну реєстрацію смерті та отримати свідоцтво про її смерть. Позивач 02.07.2024 звернулась до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області для проведення ексгумації тіла [PERSON] з метою отримання заключення про причини смерті. 18.03.2025 в межах кримінального провадження органом поліції було проведено ексгумацію тіла та доставлено тіло померлої до моргу м. Золотоноша. 19.03.2025 видано довідку про причини смерті щодо померлої [PERSON] . Після отримання довідки позивач звернулась до Черкаського ВДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] та 26.03.2025 таке свідоцтво було видане. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Старовойтова О.С. для заведення спадкової справи після смерті [PERSON] . Листом від 28.03.2025 приватний нотаріус Старовойтов О.С. повідомив позивача, що їй відмовлено у заведенні спадкової справи у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини та відсутністю факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказує, що у встановлений законодавством шестимісячний строк не могла звернутись до нотаріальної контори для прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] , оскільки датою її смерті є [INFO] , а свідоцтво про смерть було видано лише 26.03.2025. Вказує, що пропущення строку на звернення до нотаріуса відбулось з незалежних від позивача поважних причин. Тому просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю позивача та визначити позивачу додатковий строк тривалістю 2 місяці з дня набранння рішенням законної сили для поданння заяви про прийнятття спадщини. Ухвалою суду від 29.05.2025 провадження по справі відкрите за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано докази. Ухвалою суду від 23.06.2025 підготовче провадження закрите, справа призначена до розгляду по суті на 22.07.2025. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала у повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача адвокат Хмельницька Л.М. пояснила, що матір`ю позивача є померла [INFO] [PERSON] , яка до отримання паспорта громадянина України мала ім`я [PERSON] . Вказала, що у судовому засіданні встановлено, що дочка [PERSON] (позивач) народилась у [PERSON] ( [PERSON] ). Чому ім`я вказано [PERSON] - невідомо, адже у паспорті мати позивача була зазначена як [PERSON] . Після одруження мати позивача була вказана як [PERSON] , однак при зміні паспорта її вказали вже [PERSON] . Щодо додаткового строку зазначила, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку. У шестимісячний строк позивач не подала заяву про прийняття спадщини, оскільки поспішно поховала матір, відповідних документів не оформила і не змогла зареєструвати її смерть. Тільки після проведення ексгумації в межах кримінального провадження було отримано довідку про причини смерті і саме це стало причиною пропуску строку для прийняття спадщини, про що отримано відповідну постанову. Зазначила, що було заявлено 2 позовні вимоги, оскільки необхідно підтвердити факт родинних відносин через різницю в іменах померлої. Просила визнати поважною причину пропуску строку, позов задовольнити, оскільки свідоцтво про смерть померлої у 2024 [PERSON] було видано тільки у 2025 році і дана ситуація є нетиповою. Вказала, що сторона позивача на стягненні судового збору з відповідача не наполягає. У судове засідання представник заінтересованої особи Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області не прибув, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, де заявлений позов визнав, просив його задовольнити, судові витрати стягнути з позивача. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знала батьків позивача і її матір називали баба [PERSON] , свідок раніше проживала у с. Кантакузівка. Вказує, що позивач постійно приїздила до [PERSON] , допомагала їй по господарству, називала [PERSON] матір`ю. Документів баби [PERSON] свідок не бачила. Свідок знає, що її свідоцтво виписали як на [PERSON] , але вказує, що це одна людина. З померлою була знайома близько 30 років, вони разом товаришували. Померлу ховала позивач. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивача знає з 1992 року, була її сусідкою у селищі Оршанець, потім у м. Черкаси. Свідок знала матір позивача бабу [PERSON] . Вказала, що під час проживання у с. Оршанець позивач привозила матір, після переїзду до м. Черкаси баба [PERSON] також була там, у подальшому придбала будинок у с. Червона Слобода. Свідок вказала, що у документах - паспорті та свідоцтві про смерть вона була вказана як [PERSON] , натомість всі її називали баба [PERSON] . Вказала, що позивач і померла були матір`ю і дочкою, померлу ховала позивач, свідок на похоронах не була, чи мала померла інших дітей не знає. Підтвердила факт, що померла [PERSON] була матір`ю [PERSON] . Згідно ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 25.10.1958, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками вказані батько [PERSON] (без прізвища і по батькові), мати - [PERSON] . Згідно Повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00050586373 від 10.04.2025, Відомості про дитину: [PERSON] , [INFO] , відомості про батька: прізвище, власне ім`я по батькові - [PERSON] , відомості про матір: [PERSON] . Також Витяг містить інформацію про виправлення, внесені до відомостей актового запису - у відомостях про матір власне ім`я [PERSON] змінено на [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , виданого 25.08.1979 Кантакузівської сільською радою Драбівського району Черкаської області, [PERSON] та [PERSON] одружились 25.08.1979, про що зроблено відповідний запис № 12, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Згідно посвідки про народження № [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] у с. Кантакузівка та її батьками вказані [PERSON] (не чітко) та [PERSON] (не чітко). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого Кантакузівським сіль/ЗАГС 15.03.1978, [PERSON] та [PERSON] 15.03.1978 зареєстрували шлюб, про що зроблено запис № 9, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 024786, [PERSON] , що проживає в с. Кантакузівка, є власником земельної ділянки площею 2,29га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7120684500:02:001:0110 що розташована за адресою: Кантакузівська сільська рада Драбівського району Черкаської області, що також відповідає даним Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Згідно Довідки виконкому Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 01.04.2025 № 323, [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] , на день смерті проживала і була постійно зареєстрована у будинку по [ADDRESS] . На день смерті крім померлої у будинку зареєстрованим ніхто не значиться. Згідно довідки виконавчого комітету Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 103 від 13.09.2024, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , дійсно похована на сільському кладовищі с. Кантакузівка, Золотоніського району Черкаської області. Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 12024250310002247, дата реєстрації провадження 02.07.2024, ПІБ заявника: [PERSON] , короткий виклад обставин: [INFO] [ADDRESS] , померла [PERSON] , [INFO] , без ознак насильницької смерті. Згідно Довідки про причини смерті № 87 від 19.03.2025 причина смерті [PERSON] , 1937р.н., дата смерті: [INFO] , не встановлена через гнилісні зміни. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 00050271894 від 26.03.2025, 26.03.2025 реєстратором Черкаського відділу ДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ м. Київ складено актовий запис № 71, відомості про померлу особу: [PERSON] , [INFO] , місце смерті с. Руська Поляна, Черкаський район, Черкаська область. Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 26.03.2025 Черкаським ВДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ м. Київ, [PERSON] , [INFO] , що народилась у с. Кантакузівка, Драбівський район, Черкаська область, померла [INFO] у віці 86 років у с. Руська Поляна, Черкаський район, Черкаська область. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова Олександра Сергійовича № 104/01-16 від 28.03.2025, адресованого [PERSON] , у зв`язку з пропущення [PERSON] строку на прийняття спадщини та відсутністю підтвердження факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини їй відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті [PERSON] . Згідно повідомлення Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області № 74916-2025 від 08.04.2025, слідчим відділом РУП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12024250310002247 від 02.07.2024 з ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що [INFO] за адресою [ADDRESS] , померла [PERSON] , [INFO] , без ознак насильницької смерті. Досудове розслідування триває, оскільки для прийняття кінцевого рішення необхідно отримати висновок судово-медичного експерта. Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.05.2021, посвідченого приватним нотаріусом Старовойтовим О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1850, [PERSON] придбала житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що також відповідає даним Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 257499953 від 20.05.2021. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова Олександра Сергійовича № 199/01-16 від 05.06.2025 спадкова справа після смерті [PERSON] ним не заводилась. Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 81434215 від 05.06.2025, за вказаними параметрами запиту: [PERSON] , дата смерті: 2024, у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 81434235 від 05.06.2025 за параметрами пошуку [PERSON] , 1937р.н., знайдено інформацію про заповіт, номер у спадковому реєстрі 40202554, стан: чинний, статус: архівний до 01.12.2000, номер бланка: 8, дата посвідчення: 30.01.1995, місце посвідчення: Кантакузівська сільська рада Драбівського району Черкаської області. Згідно наданої на запит суду виконавчим комітетом Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за вх. №3142/25-Вх від 16.06.2025 Довідки б/н, відповідно до записів погосподарських книг Кантакузівської сільської ради про склад сім`ї [PERSON] ( [PERSON] ), ( [PERSON] ), [INFO] , жительки с. Кантакузівка, Золотоніського (Драбівського) району Черкаської області за період з 1937 по 1978 та щодо родинних стосунків [PERSON] та [PERSON] надається інформація Так, відповідно до погосподарських книг № 2 на 1947-1979 роки, господарство 156, книги № 2 на 1950-1952 роки, господарство № 159 та книги № 3 на 1953-1955 роки, господарство № 164 - [PERSON] , 1881- гол., [PERSON] , 1886 - жін, [PERSON] [NUMBER] - невіст. та [PERSON] , 1937 - внука. Відповідно до погосподарської книги № 1 на 1955-1957 роки, господарство 162 до членів сім`ї, поряд з іншими, належить [PERSON] , 17.VII.1937, онука. Відповідно до погосподарської книги № 1 на 1958-1960 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , до членів сім`ї, поряд з іншими, належать [PERSON] , 17.VII.1937, внука, та [PERSON] , 2.Х.1958, внука. Відповідно до погосподарських книг № 1 на 1961-1963 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , № [NUMBER] на 1964-1966 роки особовий рахунок № [NUMBER] , книги № 1 на 1967-1969 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , № [NUMBER] на 1971-1973 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , № [NUMBER] на 1974-1976 роки, особовий рахунок № [NUMBER] до членів сім`ї, поряд з іншими належать [PERSON] , VII.1937, внука та [PERSON] , 2.Х.1958, правнука. Відповідно до погосподарської книги № 1 на 1974-1976 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , до членів сім`ї, належать належать [PERSON] , [INFO] , внука (дані закреслено), голова сім`ї та [PERSON] , 2.Х.1958, правнука. Відповідно до погосподарської книги № 1 на 1977-1979 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , список членів сім`ї: 1. [PERSON] , [INFO] , голова сім`ї. 2. [PERSON] , [INFO] , дочка. Зазначене відповідає даним доданих копій сторінок погосподарських книг на 16 арк. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. У Цивільному процесі України застосовується стандарт доказування «баланс ймовірностей» (balance ofprobabilities), який вимагає визнавати факт доведеним тоді, коли комплекс представлених стороною доказів дозволяє судді прийти до висновку про те, що спірний факт ймовірніше існує, аніж не існує. Згідно ч. 1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, а також факт визнання позову відповідачем, що є самостійною підставою задоволення позову, суд вважає доведеним твердження позивача [PERSON] про факт, що має юридичне значення та достовірно встановленим факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Щодо вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] суд зазначає наступне. Підставою пропуску визначеного законодавством строку для прийняття спадщини позивач вказала неможливість зареєструвати у встановлено порядку смерть [PERSON] та отримати відповідне свідоцтво внаслідок відсутність довідки про причини смерті. Для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою (п.1.1\~Глави 10). Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян (п. 1.3 Глави 10). У разі неможливості пред`явлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця або відсутності інформації в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян нотаріус витребовує від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. (п. 1.4 Глави 10). Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При цьому поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо, що відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 13 березня 2020 року по справі № 314/2550/17. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 89 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Суд вважає, що достатнім для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у даному випадку є строк два місяці з моменту вступу рішення у законну силу.

Outcome: approved