Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача 12434,00грн. зайво виплаченої пенсії. Свої вимоги мотивує наступним. Відповідач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону № 1058 (рішення № 133950004600 від 10.03.2020, період встановлення інвалідності з 14.01.2020 по 31.01.2021) на підставі довідки МСЕК серії 12 ААБ № 332247 від 14.01.2020. На виконання Постанов Кабінету Міністрів України про введення та продовження дії карантину виплату пенсії відповідачеві було продовжено з 01.02.2022р. по 31.07.2022р. Однак, останній не повідомив завчасно позивача про те, що не буде проходити повторний огляд МСЕК та продовжував отримувати пенсію по інвалідності в період з 01.02.2022р. по 31.07.2022р., у зв`язку з чим виникла переплата пенсійної виплати на загальну суму 12434,00грн. На вимогу позивача відповідач не повернув надміру виплачену пенсію в добровільному порядку. Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 02.01.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З пам`ятки пенсіонеру встановлено, що відповідач 03.03.2020р. ознайомлений зі своїми обов`язками як отримувача пенсії, зокрема про необхідність підтвердження права на отримання пенсійних виплат. З поданої позивачем копії перерахунку пенсії встановлено, що [PERSON] за лютий 2022 року та липень 2022 року отримав пенсію в загальному розмірі 12434,00грн. З виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 332247 встановлено, що 14.01.2020р. відповідачеві [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності (наступна дата переогляду 14.01.2021р.). та з виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 358698 встановлено, що 04.01.2021р. відповідачеві [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності (наступна дата переогляду 04.01.2022р.). З наданих позивачем витягів встановлено, що у зв`язку з інвалідністю відповідачеві з 01.02.2021р. призначено виплату пенсії, яку було продовжено до 31.01.2022р. 15.07.2022р., 28.09.2022р., 24.11.2022р., 10.01.2023р., позивачем запрошено відповідача прибути для вирішення питання щодо повернення зайво виплачених йому грошових коштів по пенсійній справі. 05.08.2022р. відповідач [PERSON] подав до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області заяву про припинення виплати пенсії, так як він не проходив огляд МСЕК. Отже, права на отримання пенсії по інвалідності з 01.02.2022 [PERSON] , не мав. Згідно зі ст.30 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст.31 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності. Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством. Згідно ст.34 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Відповідно до ч.1 ст.50 «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4. Відповідно до п. 4 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 № 25-3 «Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення» у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. За приписами ч.1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Аналіз зазначених норм закону свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем за умови зловживань з боку пенсіонера та надання недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним. Стаття 1215 ЦК України передбачає, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналіз вищевказаної норми Закону свідчить про те, що не підлягає поверненню, крім іншого, безпідставно набута пенсія надана фізичній особі як засіб до існування, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Також, ця стаття передбачає виключення із загального правила, тобто виплата таких сум має бути проведена за відсутності недобросовісності з боку набувача. Тобто законом встановлено два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових коштів. Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Таким чином, відповідач отримував пенсійні виплати по інвалідності, та поряд з цим свідомо не пройшов переогляду для продовження групи інвалідності, та не повідомив своєчасно про це позивача. Тому, відповідно ст.102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» він безпідставно отримував пенсію у період з 01.02.2022р. по 31.07.2022 р.

Outcome: approved