Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громада села Новошино в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 1,6900 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-ЛВ №091351 від 11.04.2000. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла баба позивача по батьковій лінії [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки для ведення товарного-сільськогосподарського виробництва на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,6900 га, що належали покійній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЛВ №091351 від 11.04.2000. На момент смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за заповітом був позивач. Син покійної та відповідно батько позивача [PERSON] , який проживав окремо, спадщину не прийняв, а [INFO] помер. Позивач прийняв спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживав із бабусею, не відмовлявся від спадкового майна та продовжує проживати та користуватися спадковим будинком. Юридично спадщину позивач не оформляв. 22.04.2025 позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті своєї бабусі [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що належали померлій і є спадковим майном. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених вимог в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Окрім цього у заяві зазначив про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету даної заяви. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про проведення підготовчого засідання за відсутності його та позивача і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.23), заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника і підтримання заявлених вимог в повному обсязі (а.с.30). Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.23). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 28.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.17-18). Ухвалою підготовчого засідання від 02.06.2025 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.24). Ухвалою судового засідання від 25.07.2025 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.31). З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення. Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, врахувавши позицію представника відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.11.1968 (а.с.7). За змістом заповіту, складеного у с. Новошино Жидачівського району Львівської області 13.06.1996, зареєстрованого в реєстрі за №194, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого повторно 08.04.2025, [PERSON] померла [INFO] у с. Новошино Жидачівського району Львівської області (а.с.8). Згідно з довідкою Журавненської селищної ради №943/01-3/02-26/вих.25 від 09.04.2025 [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована в с. Новошино Жидачівського району Львівської області до моменту своєї смерті, що наступила [INFO] . У виконкомі Журавнівської селищної ради посвідчено заповіт [PERSON] від 13.06.1996 за №194 в користь свого онука [PERSON] . На момент смерті [PERSON] разом з нею постійно проживав та був зареєстрований її онук [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті (а.с.9). За змістом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №80765526 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.11). Довідкою відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 15.04.2025 встановлено, що на підставі рішення ХІ сесії ІІ скл. Жидачівської районної ради від 11.03.1998 №185 за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,74 умовних кадастрових гектарів на території Журавнівської селищної ради. Сертифікат Серії [NUMBER] зареєстрований 08.04.1998 за №492. Взамін вищезгаданого документа, згідно книги реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, на підставі рішення Х сесії III-го скликання Журавнівської селищної ради народних депутатів від 11.04.2000 за [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 091351 від 11.04.2000. Реєстраційний номер 399. Площа земельної ділянки 1,6900га (а.с.12). Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 22.04.2025 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке він має намір успадкувати (а.с.14). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно з положеннями частин 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Нормою частини 1 статті 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Приписами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також, суд застосував норми статті 525 ЦК УРСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Узагальнені обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право приватної власності на земельну ділянку, площею 1,6900 га для ведення товарного-сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Журавнівської селищної ради Жидачівського району Львівської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 091351 від 11.04.2000. За життя [PERSON] 13.06.1996 зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті, склавши заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON] . [PERSON] після смерті баби [PERSON] звернувся до нотаріуса з метою належного оформлення спадкових прав, однак отримав відмову у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд зауважує, що з огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК УРСР. [PERSON] є єдиним спадкоємцем, визначеним у заповіті, та таким, який придбав спадщину після смерті [PERSON] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном у визначений законом строк. Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, а саме: довідкою Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, заповітом та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, що узгоджуються між собою та з іншими наявними у справі доказами, і сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Доказів, які б спростовували викладені обставини або породжували обґрунтовані сумніви у їх достовірності, матеріали справи не містять і судом не встановлено. Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що позивач [PERSON] має обґрунтоване право власності на зазначену земельну ділянку, яке набув у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим його представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 534, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved