Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

09.03.2023 р. адвокат Бочаров О.М. звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області в інтересах заявника [PERSON] з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини), в якій просив: - встановити факт проживання [PERSON] з [PERSON] , який помер [INFO] однією сім`єю з травня 2005 р. по день смерті [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер [PERSON] у віці 70 років. Після його смерті відкрилася спадщина на будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] . На випадок смерті [PERSON] будь яких розпоряджень не залишав. Починаючи з травня 2005 р. заявник почав постійно проживати з [PERSON] однією сім`єю, ділив спільний побут, вели спільне господарство, був спільний бюджет, опікувався по день смерті та в подальшому здійснив поховання, оскільки [PERSON] був чоловіком одиноким, не мав нікого з близьких, єдиним його товаришем з дитинства був [PERSON] . З метою оформити спадщину після смерті [PERSON] заявник звернувся до Золотоніської державної нотаріальної контори Черкаської області, де йому стало зрозумілим, що він не має права успадкувати майно померлого [PERSON] у зв`язку з відсутністю у [PERSON] документів, які б підтверджували факт родинного зв`язку та факт проживання однією сім`єю. Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини. У судовому засіданні представник заявника адвокат Бочаров О.М. підтримав заяву та просив задовольнити. Також представник зазначив, що в заяві допущена помилка та потрібно встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] з травня 2004р. У судове засідання 18.07.2025 представник заявника не з`явився, але скерував до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без участі заявника та його представника, заявлені вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Піщанської сільської ради в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. Заінтересована особа [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, але скерувала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, проти позову не заперечувала, крім того повідомила, що заяву про прийняття спадщини власноручно не подавала і їй про це нічого не відомо, наміру успадкувати майно після померлого [PERSON] не має та не буде мати. Суд, заслухавши доводи представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. З копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] вбачається, що заявник [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання з 12.11.1990р. за адресою: с. Шабельники, Золотоніського району Черкаської області. 25.04.2003 р. [PERSON] видано картку платника податків з РНОКПП [NUMBER] , копія якої міститься в матеріалах справи. Відповідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у с. Нова Гребля, Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до довідки № 528 від 19.01.2023 р., виданої старостинським округом № 2 Піщанської сільської ради, вбачається, що з травня 2004 року та на день смерті гр. [PERSON] , [INFO] , проживав разом із [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , який здійснював за померлим постійний догляд, вів спільне господарство та здійснив поховання. З виписки з погосподарської книги №87 від 19.01.2023, виданої [PERSON] вбачається, що номер об`єкту погосподарського обліку 0462-5 згідно погосподарської книги №5 відкритий на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Власник будинку [PERSON] . Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці площею 0.2500 га за цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На запит суду Перша Золотоніська державна нотаріальна контора надала відповідь від 24.03.2023 р. № 72/01-16, з якої вбачається, що за даними Спадкового реєстру після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа 09.03.2011 року. На запит суду Друга Золотоніська державна нотаріальна контора надала витяг зі спадкової справи №151/2011, заведеної 09.03.2011 року на підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON] від 01.03.2011 року, посвідченої секретарем Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до копії книги обліку оприбуткування й витрачання бланків свідоцтв про реєстрацію народження, смерті Шабельниківської сільської ради, розпочатої 02 січня 2001 р., вбачається, що було 16.12.2010 [PERSON] було видано свідоцтво № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Також із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть та копії актового запису про смерть [PERSON] №23 від 16.12.2010 вбачається, що заявнику [PERSON] видана довідка для отримання допомоги на поховання №23 від 16.12.2010. З листа голови Піщанської сільської ради №632/02-34 від 10.03.2025 наданого на запит суду, вбачається, що [PERSON] на момент смерті проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Його фактичне місце реєстрації: [ADDRESS] . З листа голови Піщанської сільської ради №1056/02-34 від 09.05.2025 наданого на запит суду, вбачається, що за адресою [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] ; за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При цьому було повідомлено, що [PERSON] фактично проживав за адресою: [ADDRESS] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працювала соціальним працівником у селі Нова Гребля і знала [PERSON] , який проживав одиноко. Бачила, як [PERSON] привозив [PERSON] і ліки і дрова, обрізав дерева та в городі порався. Потім із 2004 року вони почали проживати в [PERSON] , де вона провідувала [PERSON] , і бачила, що в нього завжди була їжа, яку готувала дружина заявника. Свідок зазначила, що знає [PERSON] , яка приїхала жити в Нову Греблю після смерті матері. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він знав [PERSON] з дитинства, оскільки він проживав біля них. Також [PERSON] приходив до матері свідка стригтися. Вказав, що [PERSON] проживав одиноко і коли вже не міг доглядати за собою , то він зі слів сусідів дізнався, що [PERSON] в 2000х роках забрав його до себе в Шабельники. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім`єю не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частин 2, 4\~статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно п. 3\~ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Поняття сім`ї, сформульоване у вказаних правових нормах, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 р. №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.д. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних сімейних зв`язків. Так у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив що «поняття сім`ї» (за ст..8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Для підтвердження проживання однією сім`єю необхідно підтвердити факт проживання, ведення спільного господарства зі спадкодавцями, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №554/8023/15-ц містить правовий висновок, згідно якого вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд має встановити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Суттєвою умовою для визнання осіб такими, що перебувають у сімейних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Законом не визначено, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає заявник є підставою для відмови у задоволенні заяви. Із дослідженої судом довідки № 528 від 19.01.2023 р., виданої старостинським округом № 2 Піщанської сільської ради, вбачається, що з травня 2004 року та на день смерті гр. [PERSON] , [INFO] , проживав разом із [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , який здійснював за померлим постійний догляд, вів спільне господарство та здійснив поховання. Водночас листами сільського голови Піщанської сільради №632/02-34 від 10.03.2025 та №1056/02-34 від 09.05.2025 було стверджено лише факт проживання [PERSON] на час смерті за адресою [ADDRESS] . Однак не вказаний період проживання померлого за даною адресою. Суд вважає, що надана стороною заявника як доказ постійного проживання довідки № 528 від 19.01.2023 р., не є безумовним доказом про те, що [PERSON] проживав однією сім`єю з [PERSON] . Що стосується пов`язаності заявника [PERSON] спільним побутом, то суд вважає, що подана заява та досліджені у судовому засіданні докази не містять належних та допустимих доказів зазначеного. Суд зауважує, що стороною заявника не надано жодних документів на підтвердження придбання майна на користь сім`ї та для спільного користування, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) та харчування протягом 2004-2010 років. Відсутні також докази на підтвердження спільних витрат, зокрема участі [PERSON] в утриманні будинку, зокрема, але не виключено, шляхом сплати коштів за комунальні послуги. Заявником також не підтверджено наявності спільного бюджету з [PERSON] , не надано пояснень як формувався та витрачався бюджет та яка у ньому частка була [PERSON] . Факт того, що заявник здійснив поховання [PERSON] , достовірно також не може свідчити про проживання однією сім`єю. Заявником жодним чином не доведено наявність взаємних прав та обов`язків, як обов`язкового критерію для визнання його членом сім`ї, який вимагає необхідність встановлення взаємних прав та обов`язків, як по відношенню до померлого [PERSON] , так і з боку останнього по відношенню до заявника. Про це матеріали справи не містять доказів та пояснень. Певні права та обов`язки можуть випливати, зокрема, із нормативно- правових актів, договорів, укладених між особами. Фактів реалізації права на укладення між собою договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їх особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності, не наведено. Факт наявності в заявника копії ощадної книжки на ім`я [PERSON] не доводить сам по собі факту проживання заявника з померлим однією сім`єю. Слід зазначити, що пояснення свідків про те, що заявник забрав до себе проживати [PERSON] , не надають достатніх підтверджень факту проживання заявника однією сім`єю з [PERSON] , а в постанові Верховного Суду в справі № 531/295/19 від 08.12.2021 зазначено, що показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на зазначене та враховуючи, що судом не встановлено достовірно точного періоду проживання померлого з заявником, та інших обов`язкових ознак сім`ї, окрім проживання заявника [PERSON] та [PERSON] в одному домоволодінні на момент смерті останнього, суд вважає, що факт проживання заявника та [PERSON] як членів сім`ї не знайшли свого підтвердження, тому заява не підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed