Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

21 липня 2025 до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Сергеєвої С.А. про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати, пов`язаних з професійною правничою допомогою у цивільній справі за позовом [PERSON] до Державної казначейської служби України, Сумської обласної прокуратури, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Сумській області про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності у розмірі 50 000,00 грн. 29.07.2025 від представника відповідача Державної казначейської служби України надійшло заперечення на заяву про розподіл судових витрат, яке мотивоване тим, що рішенням суду позовні вимоги позивача задоволені частково, а саме стягнуто моральну шкоду в розмірі 1\~014\~666,66 грн., що складає 20,29% від ціни позову - 5\~000\~000,00 грн. Отже, в силу приписів ч. 2 ст. 141 ЦПК України позивач не має підстав для стягнення судових витрат у повному обсязі, оскільки 20,29% від 50\~000\~000,00 грн. складає 10\~145,00 грн. 31.07.2025 06 травня 2025 року через систему «Електронний суд» представником відповідача - Сумської обласної прокуратури Микитенком В.П. направлено пояснення у яких йде мова про те, що заява представника позивача не містить обґрунтувань складності справи, а також підтверджуючої інформації (доказів) кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, орієнтовний перелік правничих послуг і їх вартість та інші істотні обставини. Відсутній належним чином складений звіт про виконану по цьому договору роботу, таким чином заявником не надано належних та допустимих доказів щодо обсягу та змісту наданих послуг, реальності, необхідності та розумності витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Крім того, при наявності належних та допустимих доказів на підтвердження наданих послуг, мало б бути стягнуто 10 145 грн. витрат на професійну правничу допомогу, оскільки відшкодування позивачу судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, підлягає пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Сергеєва С.А., яка приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заяву підтримала, просила задовольнити вимоги щодо стягнення судових витрат у повному обсязі. Представник відповідача Сумської обласної прокуратури Микитенко В.П., який приймав\~участь у\~судовому засіданні\~в режимі\~відеоконференції,\~ підтримав заперечення щодо стягнення заявлених витрат на правничу допомогу у повному обсязі. Представник відповідача - Державної казначейської служби України та третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області Михайлик Н.В. у запереченнях просила здійснювати розгляд заяви без їх участі. Заслухавши представників сторін, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши заяву та матеріали цивільної справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Під час постановлення рішення суду питання щодо розподілу судових витрат не вирішувалось, що є підставою для ухвалення додаткового судового рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно частин 1, 2 ст. 15\~ЦПК України учасники\~справи мають\~право користуватися\~правничою допомогою.\~Представництво у\~суді як\~вид правничої\~допомоги здійснюється\~виключно адвокатом\~(професійна\~правнича допомога),\~крім випадків, встановлених законом. У відповідності до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України) та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). За змістом ч. 1-6 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат». Відповідно до ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`ятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 18 липня 2025 позовні вимоги позивача [PERSON] задоволені частково, якими стягнуто з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь\~ [PERSON] \~моральну шкоду у розмірі 1014666 (один мільйон чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 66 коп. В решті позовних вимог відмовлено. З метою отримання професійної правничої допомоги позивач [PERSON] уклав із адвокатом Сергеєвою С.А. договір про надання правничої допомоги від 04.04.2025, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст.\~30\~Закону України\~"Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Умовами договору про надання правової (правничої) допомоги від 04.04.2025 року передбачено, що гонорар Адвоката визначається у фіксованому розмірі в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн., з яких 10000 грн. (десять тисяч грн.) сплачуються Клієнтом протягом трьох діб з часу ухвалення судового рішення Білопільським районним судом Сумської області, 40000 грн. сплачуються протягом 360 діб з часу ухвалення судового рішення Білопільським районним судом Сумської області. На підставі платіжної інструкції № 51002012 від 17.07.2025 [PERSON] сплатив на підставі Договору вказану суму гонорару 10\~000,00 грн. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі\~\~і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року\~\~у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення\~\~з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Аналогічний правовий висновок зазначений в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі\~\~№ 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20). Вказані витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову пропорційно розміру задоволених вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Перевіривши надані документи, враховуючи клопотання відповідачів щодо врахування пропорційності розміру судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому стягненню з відповідача - з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь [PERSON] . Оскільки розмір витрат на правову допомогу адвоката містить складові, передбачені ч. 4 ст. 137 ЦПК України, послуги обумовлені договором виконані у повному обсязі, сплачена частково сума гонорару 10 000 грн., проте рішення суду задоволено на 20,29% від ціни позову, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають частковому стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, а саме у розмірі 10\~145,00 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: partial