Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

17 лютого 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбу, в якій позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 15 квітня 2021 року відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15 квітня 2021 року Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький), після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », стягнути з [PERSON] на її користь витрати в сумі 1211,20 гривень, сплачених нею як судовий збір, та витрати в сумі 3000 гривень за надання їй правничої допомоги при поданні даної заяви до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 15 квітня 2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15 квітня 2021 року Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22 вересня 2021 року Піщанським відділом державної реєстрацій актів цивільного стану у Тульчинському райогні, Вінницької області. Центрально- Захілного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Позивач зазначає, що в даний час їхній з відповідачем шлюб фактично розпався, з травня 2022 року відповідач з сім`єю не проживає, син проживає разом з нею. Причиною розпаду шлюбу позивач зазначає виникнення непорозумінь з різних причин, часті сварки, а також те, що, відповідач не поважав її, як дружину та матір його дитини. За період не проживання його з сім`єю примирення між ними не було і надалі не буде, так, як існування такого шлюбу суперечить інтересам кожного із них та негативно буде впливати на виховання їхнь ого сина, а тому позивач просить шлюб розірвати. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 лютого 2025 року, зазначену справу було передано на розгляд судді Нестеруку В.В. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 20 лютого 2025 року було направлено запит до Піщанської ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 04 березня 2025 року на адресу суду від Піщанської селищної ради Вінницької області надійшла відповідь на запит суду за вих. №376 від 26 лютого 2025 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] Ухвалою суду від 05 березня 2025 року в даній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, призначено судове засідання на 09 годину 00 хвилин 02 квітня 2025 року. 02 квітня 2025 року, 05 травня 2025 року, 06 червня 2025 року судове засідання в даній цивіліьнй справі було відкладено, в тому числі, через неявку відповідача та ненадходження на адресу суду відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Гордаш Н.М. в судове засідання 05 серпня 2025 року не з`явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання, в якому вона просить суд розглянути дану цивільну справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує повністю, а також зазначає, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання 05 серпня 2025 року не з`явився, проте на адресу суду від представнкиа відповідача [PERSON] - адвоката Кабанова М.О. надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити без їхньої з відповідачем участі, вказує, що відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, в частині розподілу судових витрат зазначає, що просить стягнути з відповідач половину витрат за надання правничої допомоги позивачу, так як сума в розмірі 3000,00 грн, перевищує об`єм вкладених витрат на цю допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4\~ ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення, відповідно до вимог ст. 200 ЦПК України, немає. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з\~визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 квітня 2021 року, про що Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було складено відповідний актовий запис № 17, після чого прізвище позивача було змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15 квітня 2021 року Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони по справі являються батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Згідно копії довідки Піщанської селищної ради Вінницької області від 29 січня 2025 року № 268 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї входить син [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Судом встановлено, та не було спростовано під час судового розгляду, що шлюб між сторонами існує формально, на даний час сторони однією сім`єю не проживають, мають різні інтереси та погляди на побудову шлюбу та сім`ї, втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач та відповідач проживають окремо, примиритись не бажають, мають стійке волевиявлення спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви, заяви представника позивача про підтримання позовних вимог та заяви представника відповідача про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, обставини справи та підстави пред`явлення позову до суду, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи волевиявлення відповідача їй після розірвання шлюбу слід залишити прізвище " [PERSON] ". При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. В частині 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). А тому, враховуючи, надані позивачем докази на підтвердження понесених судових витрат, беручи до уваги, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений згідно квитанції від 27 січня 2025 року судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок, який підлягав сплаті при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати понесенні нею за надання юридичної допомоги в сумі 3000 гривень, на підтвердження чого надає квитанцію № 4 від 13 лютого 2025 року про отримання адвокатом Гордаш Н.М. від [PERSON] гонорару за надання юридичної допомоги в розмірі 3000 гривень, а також договір №2 про надання правничої допомоги від 11 лютого 2025 року, укладений між адвокатом Гордпш Н.М. та позивачем [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. Разом з тим, в п. 3.1. договору № 2 про надання правничої (юридичної) допомоги від 17 березня 2025 року, укладений між адвокатом Гордаш Н.М. та клієнтом [PERSON] , визначено, що на виконання положень даного договору за надання прававої допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі обумовленому, окремою угодою, яка на момент підписання стане невід`ємною частиною даного договору, проте таку угоду суду нанано не було. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, враховуючи, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про дійсну домовленість сторін про адвокатський гонорар та його розмір, містили розрахунок витрат за виконаний адвокатом обсяг робіт, зокрема не надано акту виконаних робіт, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а договір про надання правової допомоги таких відомостей не містить, у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Outcome: approved