Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення юридичних фактів, визнання членом сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, перебування на його утриманні. В позовній заяві зазначила, що вона, [PERSON] , є вдовою військовослужбовця [PERSON] , який загинув [INFO] у період військового стану. В шлюбі з [PERSON] вона перебувала з 21 січня 2021 року. Але з початку відносин з 2015 року чоловік, [PERSON] , повністю забезпечував позивача та її сина, якого виховував та відносився до нього як до рідного. Купував речі, сплачував плату за садочок, плату за тренування у спортивній секції, забезпечував всім необхідним. Також чоловік оплачував сину подорожі та оздоровчий відпочинок, тобто син позивача повністю перебував на утриманні її чоловіка - [PERSON] . За місцем служби чоловік отримував заробітну плату, яку розподіляв та передавав позивачу кошти на оплату комунальних послуг, оплату спортивної секції, яку відвідує син [PERSON] , заняття з англійської мови, придбання одягу для позивача та сина, продуктів харчування та інших потреб. Допомогу від інших осіб на утримання сина позивач не отримувала, так як перебувала в статусі одинокої матері. При реєстрації факту народження сина [INFO] в органах РАЦСу було внесені відомості згідно статті 135 Сімейного кодексу України, тобто батьківство стосовно дитини не встановлено. Під час особистого прийому працівниками [INFO] , позивач звернулася для оформлення відповідних документів у зв`язку з загибеллю її чоловіка сержанта [PERSON] . Вимоги до третьої особи були наступні: 1) виплата частки одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця позивачу на сина [PERSON] [INFO] ; 2) пенсії по втраті годувальника на сина; 3) оформлення посвідчення члена сім`ї загиблого для сина. Працівниками третьої особи усно роз`яснено позивачу, що на сина вона має право тільки на пенсію по втраті годувальника. Також позивачу було роз`яснено, що для виплати частки ОГД на її сина та для оформлення посвідчення члена сім`ї загиблого її синові, їй потрібно надати рішення суду про перебування сина [PERSON] , [INFO] на утриманні її чоловіка [PERSON] . 10.05.2022 року позивач офіційно звернулася до [INFO] заявою про прийняття документів для виплати частки одноразової грошової допомоги сина позивача та прийняття документів на оформлення посвідчення члена сім`ї загиблого для сина позивача. 26.05.2022 року, позивач отримала офіційну відповідь від третьої особи, що вона право на отримання частки ОГД при підтвердження рішенням суду факту перебування сина на утриманні чоловіка. Позивач разом із своїм сином та загиблим проживали разом, вели спільний побут та мали взаємні прав та обов`язки. Позасудовим порядком встановити даний факт позивач можливості не має. Тому заявник просила суд встановити факт, що пасинок [PERSON] , [INFO] , перебував на повному утриманні [PERSON] станом на день його загибелі [INFO] . Також просила встановити юридичний факт, що пасинок [PERSON] , [INFO] , є членом сім`ї загиблого [PERSON] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 15 липня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження (а.с. 51). Відповідач [PERSON] надала відзив на позов у якому проти позовних вимог заперечила (а.с.116-118). У відзиві зазначила, що вона, [PERSON] , є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких був [PERSON] , який був військовослужбовцем та загинув [INFO] , виконуючи обов`язки з військової служби та захищаючи Батьківщину. Тому розгляд даної справи впливає на права її двох неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюбу 21 січня 2021 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Малолітній [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] народився [INFO] про що 05 листопада 2013 року складено відповідний актовий запис №505. У графі батько записано [PERSON] . У графі мати записано [PERSON] . Дата видачі свідоцтва [INFO] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги, № витягу 00012992113, дата формування витягу 05 листопада 2013 р., зазначено: Відомості про дитину [PERSON] , [INFO] . Відомості про батьків: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Також зазначено, що відомості про батька записані за вказівкою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. Тобто у 2022 році після загибелі [PERSON] за заявою позивача були внесені зміни у графі про батька за прізвищем матері - [PERSON] , а ім`я та по батькові батька дитини залишилися за її вказівкою - [PERSON] . Шлюб між позивачем та [PERSON] був укладений у 2021 році і позивач у 2021 році прізвище своєму синові не змінювала, а змінила прізвище сину після загибелі [PERSON] . У свою чергу загиблий [PERSON] з моменту укладення шлюбу з позивачем жодних дій на усиновлення сина позивача або встановлення над ним опіки не вчиняв, а відповідних документів чи доказів позивач суду не надала. [PERSON] впевнена, що зміна позивачем прізвища малолітнього [PERSON] , [INFO] пов`язана з корисливих мотивів, а саме: отримання грошової допомоги після загибелі військовослужбовця [PERSON] . Доводи позивача, додані копії документів підтверджують, що позивач перебувала у статусі одинокої матері з 2013 року, зареєструвала шлюб з [PERSON] у 2021 році та змінила прізвище на [PERSON] . Після загибелі чоловіка [PERSON] , перебуваючи у статусі матері одиночки, вона з метою отримання соціальної виплати одноразової грошової допомоги після загибелі військовослужбовця [PERSON] внесла зміни до Свідоцтва про народження сина, а саме прізвище дитини - [PERSON] , [INFO] та зміни у графі батько - [PERSON] . Таким чином, правових підстав у задоволенні позовних вимог позивача немає, а викладені та додані документи носять сумнівний характер та підтверджують відсутність правових підстав для задоволення позову. Тому відповідач просила суд відмовити задоволенні прозове них вимог в повному обсязі. Не погодившись з доводами відповідача, викладеними у відзиві, позивач надала відповідь на відзив, у якій заперечувала проти викладених відповідачем обставин (а.с. 133-136). Третя особа Головне управління Пенсійного фонду України надало письмові пояснення на позовну заяву, у яких зазначило, що згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон №2262) за загиблого [PERSON] пенсії в разі втрати годувальника призначені: [PERSON] , [INFO] на пасинка [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] на сина [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , як дружині, що здійснює догляд за дитиною до 8 років; [PERSON] , [INFO] , - батьку; [PERSON] , [INFO] , - матері; [PERSON] на двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Згідно довідки №327 від 05.05.2022 селищного комітету селища Вакуленці, [PERSON] , [INFO] входив до складу членів сімї загиблого [PERSON] . [PERSON] був одружений з [PERSON] (матір`ю [PERSON] , [INFO] ). В наданих документах [PERSON] на призначення пенсії наявна довідка Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві про відсутність виконавчого провадження про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Враховуючи норми законодавства та надані документи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області було призначено пенсію в разі втрати годувальника за загиблого [PERSON] на пасинка [PERSON] , [INFO] . При вирішенні справи Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області покладається на розсуд суду (а.с. 66-67). Третя особа Міністерство оборони України також надало письмові пояснення щодо позовної заяви, у яких проти позовних вимог заперечувало. При цьому Міністерством оборони України значено, що із позову вбачається, що позивач просить встановити факт перебування її сина на утриманні померлого [PERSON] . Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, [PERSON] перебуває на утриманні своєї матері відповідно до Сімейного кодексу України. Позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження її доходів та доходів померлого військовослужбовця для співвідношення їх розміру та встановлення факту утримання, так як повинно бути доведено, що дохід померлого був єдиним джерелом доходу дитини. Відповідно до ст.182 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку. З урахуванням зазначеної норми невідомо чи отримує вказану допомогу позивач, оскільки жодних доказів нею долучено не було. Також позивачем не надано доказів, що вона не отримувала соціальні виплати одиноким матерям відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають право на пенсію та особам з інвалідністю». Позивачем також не надано доказів ні від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області доказів про сплату (відсутність) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за [PERSON] , ні від Державної податкової служби України доказів про доходи (відсутність). Тому третя особа просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] (а.с. 73-75). За клопотанням сторін судом викликано в судове засідання та допитано свідків. Інші заяви по суті справи та клопотання учасники справи суду не подавали. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Буряк Д.М. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. При цьому посилались на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, уповноваживши адвоката Ковжогу О.І. представляти її інтереси в суді. Представник відповідача адвокат Ковжога О.І. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, в їх задоволенні просив відмовити. При цьому посилався на обставини, викладені у відзиві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності. У заяві також зазначила, що позов визнає повністю (а.с. 64). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Надав суду заяву, у якій зазначив, що позовну заяву [PERSON] не визнає, оскільки викладене у ній позивачем не є правдою. Зазначив, що його син, [PERSON] , не утримував старшого сина [PERSON] . [PERSON] , оскільки його утримувала матір, яка ще й отримувала соціальну допомогу на нього як одинока матір. Тому в задоволенні позову просив відмовити (а.с. 108). Представники третіх осіб - Міністерства оборони України та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання не з`явились, звернувшись в тексті письмових пояснень з клопотаннями про розгляд справи за відсутності представників третіх осіб. Третя особа [INFO] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила. Враховуючи відсутність підстав, що передбачені ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Заслухавши позивача [PERSON] та її представника [PERSON] , представника відповідача [PERSON] , дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим повторно 27 квітня 2022 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Згідно даного свідоцтва про народження батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Як підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 30 квітня 2022 року №00035475559, щодо реєстрації народження [PERSON] відомості про батька дитини, яким вказано [PERSON] , внесені в порядку зазначеної норми, тобто за заявою матері (а.с. 14). 21 січня 2021 року зареєстровано шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21 січня 2021 року Шевченківським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с.12). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 21 квітня 2022 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 13). [PERSON] загинув внаслідок бойових дій при виконанні обов`язків військової служби та захисті Батьківщини, наданні відсічі армії російської федерації. Вказана обставина підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, зокрема витягом з протоколу №252 від 21 травня 2022 року засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців (а.с. 16), сповіщенням сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) від 26 квітня 2022 року (а.с. 15), тощо. До дня смерті [PERSON] проживав з дружиною, [PERSON] , та її сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї №326 виданою 05 травня 2022 року Селищним комітетом села Вакуленці (а.с. 32). Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Як роз`яснив Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") N 5-рп/99 у справі N 1-8/99 від 3 червня 1999 року, під членом сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони за змістом пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої та п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" треба розуміти особу, що перебуває з суб`єктом права на пільги щодо оплати користування житлом і комунальними послугами у правовідносинах, природа яких визначається: кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони; веденням з ним спільного господарства. Такі ознаки (вимоги) застосовуються диференційовано при конкретному визначенні членів сім`ї, які мають право на названі пільги. До кола членів сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Щодо них ознака (вимога) ведення спільного господарства з суб`єктом права на пільги в оплаті користування житлом і комунальними послугами застосовується лише у передбачених законом випадках. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні. Таким чином, оскільки малолітній [PERSON] , який є сином дружини [PERSON] , постійно проживав разом з ним та матір`ю, він є членом сім`ї [PERSON] . Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ. Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни. Відповідно до частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, відповідно до пункту 1 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Статтею 16-1 Закону № 2011-ХІІ (в редакції Закону на час виникнення спірних відносин, тобто дня загибелі військовослужбовця), визначено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, зокрема, це: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Як підтверджується інформацією, наданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб за загиблого [PERSON] пенсії в разі втрати годувальника призначені: [PERSON] , [INFO] на пасинка [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] на сина [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , як дружині, що здійснює догляд за дитиною до 8 років; [PERSON] , [INFO] , - батьку; [PERSON] , [INFO] , - матері; [PERSON] на двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.66-67). Таким чином наявні підстави для визнання [PERSON] , [INFO] ,членом сім`ї загиблого [PERSON] . Вирішуючи позовні вимоги щодо наявності підстав для встановлення факту перебування [PERSON] на повному утриманні [PERSON] на день його загибелі [INFO] , суд встановив таке. [PERSON] перебував на військовій службі та отримував грошове забезпечення, що підтверджується відомостями від 08 квітня 2022 року з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків стосовно фізичної особи [PERSON] за 2021 рік (а.с.89). Протягом зазначеного періоду [PERSON] також працювала, одержувала дохід по коду 101 Заробітна плата у Полтавській районній державній адміністрації, Комунальному закладі «Полтавська загальноосвітня школа І- ІІІ ступенів №22 Полтавської міської ради Полтавської області» (а.с. 90). Тобто і [PERSON] , і [PERSON] отримували дохід, який згідно ч. 2 ст. 61 Сімейного кодексу України є їх спільною сумісною власністю. Як передбачено ст. 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Згідно ч. 1 ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, малолітній [PERSON] як член сім`ї перебував на утриманні у матері та вітчима, з якими він проживав однією сім`єю, і які утримували дитину за рахунок спільних коштів подружжя. При цьому матеріали справи не містять будь-яких доказів про те, що [PERSON] утримувала дитину за рахунок її особистих коштів або особистих коштів дитини. Оскільки бюджет сім`ї складався з грошового забезпечення [PERSON] та заробітної плати [PERSON] , а будь-які докази про наявність інших джерел утримання дитини в матеріалах справи відсутні, суд відхиляє доводи відповідачів [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] малолітнього [PERSON] не утримував. Суд також відхиляє посилання відповідачів на утримання позивачем дитини за рахунок коштів державної соціальної допомоги на дитину. Зазначені твердження відповідачів спростовуються даними довідки №1042 від 29.10.2024, виданої Управлінням соціального захисту населення Подільської міської у м.Полтаві ради, відповідно до якої [PERSON] перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Подільської у м.Полтаві ради та одержувала допомогу на дітей одиноким матерям на [PERSON] , [INFO] , з 01.11.2013 по 31.12.2017, з 01.11.2019 по 30.06.2020. Станом на 29.10.2024 перебуває на обліку та одержує допомогу при народженні дитини на [PERSON] , [INFO] . Інших видів соціальних допомог не одержує (а.с. 138). Таким чином, під час перебування в шлюбі з [PERSON] позивач [PERSON] соціальну допомогу на малолітнього сина [PERSON] не одержувала. В той же час, суд при вирішенні справи, звертає увагу, що позивач просить суд встановити факт перебування дитини на повному утриманні [PERSON] . Відповідно до частини першої\~статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно із\~статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Як роз`яснив Верховний Суд у Постанові від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання\~означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. В той же час [PERSON] на повному утриманні [PERSON] не перебував, оскільки його мати [PERSON] також працювала та отримувала дохід, і за рахунок і її коштів також подружжя утримувало дитину. Як вбачається з долучених позивачем до матеріалів справи квитанцій АТ КБ «ПриватБанк», в період з лютого 2021 року по лютий 2022 року [PERSON] перераховував на картку грошові кошти в сумі від 5000 грн. до 12850 грн на місяць (а.с. 38-42). При цьому заробітна плата [PERSON] у травні 2021 року грудні 2021 року становила від 6490,01 грн до 13636,59 грн. Наведеним спростовується твердження позивача, що [PERSON] повністю забезпечував її та сина. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому позивачем доказів перебування її та дитини на утриманні [PERSON] у період з 2015 року по 2020 рік включно до матеріалів справи не додано. У справі відсутні будь-які докази щодо розміру доходу і позивача, і [PERSON] у вказаний період. Крім того, встановлення факту перебування особи на повному утриманні в період до 2020 року включно, враховуючи, що судом встановлено, що у 2021 році дитина перебувала на утриманні матері та вітчима за рахунок коштів спільного бюджету, та що [PERSON] не перебував на повному утриманні [PERSON] в період з 2021 року по день його загибелі [INFO] , не мало б для позивача та для її дитини будь-яких правових наслідків. На підставі викладеного, суд приходить до висновків, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, а саме в частині вимог про встановлення факту, що пасинок [PERSON] , [INFO] , є членом сім`ї загиблого [INFO] [PERSON] . В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити. При зверненні з позовом до суджу позивачем судовий збір не сплачено. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачів на користь держави підлягає до стягнення судовий збір пропорційно до розміру задоволених відносно них позовних вимог. Судом задоволено одну позовну вимогу немайнового характеру, судовий збір за яку становить 1211,20 грн. Тому судовий збір, що підлягає стягненню з відповідачів становить: 1211,20 грн / 3 = 403,73 грн з кожного.

Outcome: partial