Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

АТ КБ «Приват Банк» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву мотивує тим, що 20.04.2006 року між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір б/н. Згідно вказаної угоди, [PERSON] із урахуванням збільшення розміру кредитного ліміту отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8\~000 грн. При укладенні договору відповідач ознайомлювалася з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується її підписом. Також при укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Вказує, що [INFO] позичальник [PERSON] помер, та станом на дату смерті у нього була наявна заборгованість по кредиту у розмірі 15 053.21 грн., з яких: 7 021.17 грн. заборгованість за тілом кредита; 8 032.04 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Зазначає, що спадкоємцями, які постійно проживали із позичальником є [PERSON] , який вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. На підставі вищенаведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість а кредитним договором №б/н від 20.04.2006 року у розмірі 15 053.21 грн., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з`явився, додаткових заяви чи клопотань не подавав, при цьому в позовній заяві просить проводити розгляд даної справи за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 20.04.2006 року між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8\~000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Судом встановлено, що Позичальник [PERSON] помер, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №61410975 від 25.08.2020, та станом на час смерті його заборгованість по кредитному договору становить 15 053.21 грн. В подальшому, представником позивача у порядку ст. 1281 ЦК України позивачем до Першої ужгородської державної нотаріальної контори направлено претензію, яка зареєстрована у книгу обліку та реєстрації спадкових справ контори та долучена до спадкової справи №178/2020. Судом також встановлено, що померлий [PERSON] був зареєстрованим та проживав за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстрований відповідач [PERSON] , що підтверджується відомостями з відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. З огляду на те, що на день смерті позичальника, відповідач проживав разом з ним, не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини, а відтак в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, до складу якої входять у тому числі кредитні зобов`язання померлого. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 20 квітня 2006 року у сумі 15 053.21 грн. в межах вартості майна у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь АТ КБ «Приват Банк» судові витрати у сумі 2481 гривень судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved