Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у Соснівський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 6873,83 грн боргу за договором позики від 11.01.2024, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.01.2024 між сторонами укладено договір позики, згідно якого відповідач взяв в борг у позивача кошти у сумі 6\~000,00 грн. Згідно договору позики відповідач зобов`язався повернути кошти до 11.04.2024. Відповідач не повернув позивачу кошти в сумі, що становить 6\~000,00 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами про повернення коштів, однак останній на його вимоги не реагує. На суму боргу позивачем нараховано інфляційні втрати у розмірі 873,83 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 26.05.2025. 26.05.2025 судове засідання відкладено до 24.07.2025 у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач до судового засідання не з`явився, у позовній заяві просить проводити розгляд справи без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З долученої до позову розписки судом встановлено, що 11.01.2024 [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти у сумі 6\~000,00 грн, які зобов`язався повернути до 11.04.2024. Вказана розписка містить дату написання такої, а саме 11.01.2024, прізвище та ініціали відповідача та короткий підпис. Заперечень щодо достовірності такої розписки відповідачем висловлено не було. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо він\~підписаний його\~стороною (сторонами) (абз. 1 ч. 2 ст. 207 ЦК України). Згідно з\~ст.\~208\~ЦК України\~у письмовій\~формі належить\~вчиняти: правочини\~між юридичними\~особами; правочини\~між фізичною\~та юридичною\~особою,\~крім правочинів,\~передбачених частиною\~першою статті\~206\~цього Кодексу; правочини\~фізичних осіб\~між собою\~на суму,\~що перевищує\~у двадцять\~і більше\~разів розмір\~неоподатковуваного мінімуму\~доходів громадян,\~крім правочинів,\~передбачених частиною\~першою статті\~206\~цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Відповідно до ч. 1 ст.\~626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~1046\~ЦК України\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з\~ст.\~1048\~ЦК України\~договір позики\~укладається у\~письмовій формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян,\~а у\~випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно від\~суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст.525 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст.598, ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідач свої договірні зобов`язання за договором позики не виконав і не повернув позикодавцю позичені у нього кошти у повному обсязі і у строк, визначений договором (вказаний ним у розписці). На час розгляду справи у суду відсутні підтверджуючі докази про те, що договір позики визнаний недійсним чи є розірваним. Відповідачем у встановленому процесуальному порядку не спростовано належними та допустимими доказами, що сума заборгованості перед позивачем є іншою, ніж та, що визначена позивачем; не надано будь-яких відомостей щодо погашення боргу, а тому позовні вимоги в частині стягнення основної суми боргу підлягають задоволенню. У зв`язку з порушенням грошового зобов`язання відповідачем, позивач відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 873,83 грн, нараховані за період з 11.04.2024 по 11.04.2025. При цьому позивачем не обґрунтовано нарахування інфляційних втрат відповідно до положень ст.625 ЦК України та п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України за період з 11.04.2024 по 11.04.2025. Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який триває і на даний час. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути 6\~000,00 грн заборгованості за договором позики від 11.01.2024. У задоволенні вимоги про стягнення інфляційних втрат слід відмовити у зв`язку з її необґрунтованістю. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1057,13 грн.

Outcome: partial