Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» 21.04.2025 звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, мотивуючи вимоги тим, що 10.09.2020 між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого у подальшому стало АТ «СЕНЕС БАНК», укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Банк належним чином виконав зобов`язання і надав відповідачці кредитні кошти. Відповідачка\~свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість в розмірі 220900,71 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму боргу, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2650,81 грн та з отриманої правничої допомоги у сумі 17940,70 грн. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А. Ухвалою суду від 25.04.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судові засідання, призначені на 26.056.2025, 23.06.2025 та 22.07.2025 сторони не з`явились, про дату, час і місце проведення повідомлялись належним чином. Від представника позивача до суду 23.06.2025 надійшла заява, відповідно до якої просить розглядати справу за відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Копія ухвали про відкриття провадження надсилалась за зареєстрованим місцем проживання відповідачки. Згідно з інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру від 22.04.2025 № 1313458, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . До суду двічі повернулись рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень з відмітками АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням відповідача про розгляд справи. Відповідачка відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк та клопотань про розгляд справи в іншому порядку не надавала. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За згодою представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити в справі заочне рішення, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Установлено, що 10.09.2020 [PERSON] шляхом підписання оферти запропонувала АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «СЕНС БАНК», укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Банк прийняв пропозицію та підписав акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Акцепт пропозмиції на укладення вказаної угоди прийнятий відповідачкою, про що свідчить її підпис у Оферті, Анкеті-заяві та Паспорті споживчого кредиту (правочин № 631458471). [PERSON] шляхом підписання вказаних вище документів, ознайомилась про розмір кредитної лінії (200\~000,00 грн), розміром процентної ставки 24,00% річних, тип процентної ставки фіксована, про що свідчать її особисті підписи, та наявна інформація у вказаних документах. Відповідно до наданого позивачем розрахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 10.09.2020 по 07.08.2024 (до договору № 631458471) відповідачка користувався наданими коштами позивачем: всього витрат - 1334478,32 грн, всього надходжень (повернення відповідачкою витрачених коштів кредитної картки) 1149258,00 грн. Вказане також підтверджує факт отримання, користування та часткове повернення кредитних коштів відповідачкою. Згідно з розрахунком заборгованості, у відповідачки у зв`язку з неповним поверненням витрачених кредитних коштів станом на 07.08.2024 виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 2209007,71 грн, яка складається із простроченого тіла кредиту 145\~616,96 грн, відсотків за користування кредитом - 42655,39 грн, тіла кредиту 30\~863,46 грн, овердрафта (несанкціонованої заборгованості) 1\~764,90 грн. Заходи досудового врегулювання спору позивачем вживались шляхом направлення вимоги на адресу відповідачки ( [ADDRESS] ) про усунення порушень та необхідності погасити заборгованість. Вказана вимога повернулась на адресу позивача з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до витягу з державного реєстру банків, Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» змінило назву на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Відповідно до ч.1ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст.525,526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, укладеним договором від 10.09.2020 № 631458471 сторонами, крім іншого, погоджено розмір відсотків та порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим суд погоджується з розміром та порядком нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Крім того, відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено всі істотні умови кредитування представником позивача відповідачці було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт на користування грошовими коштами. У свою чергу, відповідачка у судове засідання не з`явилась, докази на спростування розрахунків позивача та інших позовних вимог не надала. Суд приймає до уваги твердження представника позивача, що позивач свої зобов`язанні за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці в користування кредитні кошти, однак, відповідачка вчасно та в повному обсязі погашення кредиту не здійснила, існуючу заборгованість вчасно не сплатила, в зв`язку з чим остання має заборгованість за вказаним договором у розмірі 220900,71 грн. За таких встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ «СЕНС БАНК». Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Окрім цього, представник позивача просив стягнути з відповідачки понесені судові витрати з правничої допомоги у розмірі 17940,70 грн. На підтвердження заявленої вимоги представником позивача наданий Договір про надання послуг від 28.01.2025 № 1006, відповідно до п. 3.1 якого гонорар за надання послуг складається з 375,00 грн за підготовку і подання позовної заяви до суду, 225,00 грн за отримання рішення суд, 7,85% - комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника. Суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, зокрема щодо стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат з правничої допомоги, ураховує правову позицію Верховного Суду викладену у постановах від 29.03.2018 у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18, щодо розподілу та розміру витрат на правничу (правову) допомогу, а саме те, що відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у справі № 357/11023/18 зазначив, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. У постанові від 28 грудня 2020 року справі № 640/18402/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 12350 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, Суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить віл обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Отже, ураховуючи, що відповідачка не навела обґрунтувань щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, їх неспівмірності, та ураховуючи підтвердження стороною позивача належними, достатніми, допустимими доказами понесених витрат з отриманої правничої допомоги, суд дійшов висновку про наявність підставі для стягнення з відповідачки на користь позивача розміру понесених витрат з правничої допомоги у розмірі 17940,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved