Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ЄАПБ») звернулося до суду з вимогою стягнути заборгованість з [PERSON] за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.05.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 79649953 (далі Договір № 79649953 від 07.05.2024, кредитний договір) в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора та перерахуванням на банківський картковий рахунок позичальника коштів у сумі 6000 грн строком на 30 днів до 05.06.2024 із застосуванням денної процентної ставки 0,90% за день, 2,7% у разі понадстрокового користування позикою за день, пенею 2,7%. Підписанням вказаного договору відповідач підтвердив, що ознайомився на сайті https:// mycredit.ua з повною інформацією щодо позикодавця та його послугами, з Правилами надання у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, наслідки укладення договору йому зрозумілі. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство безпечних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21 та Додаткову угоду № 2 до Договору факторингу 14/06/2021 від 28.07.2021, Додаткову угоду № 7 до Договору факторингу 14/06/2021 від 13.06.2022, Додаткову угоду № 37 до Договору факторингу 14/06/2021 від 25.09.2024, відповідно до умов якого клієнт передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство безпечних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 32 від 25.09.2024 до договору факторингу № 14/06/2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі до [PERSON] у розмірі 19608 грн, з яких 6000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 1620 грн - заборгованість за відсотками, 0 - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; 11988 грн - заборгованість за пенею. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належно не виконував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ», як правонаступником, за Договором № 79649953 від 07.05.2024 в розмірі 19608 грн. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 26.05.2025 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З прохальної частини позовної заяви вбачається, що представник позивача просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не з`явився, належно був повідомлений про дату, час та місце слухання справи. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до такого висновку. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. Судом встановлено, що 07.05.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 79649953 в електронній формі із застосуванням позичальником одноразового ідентифікатора 37202. Згідно із пунктом 2.1-2.3 вказаного договору позикодавець зобов`язався перерахувати грошові кошти на банківський картковий рахунок позичальника коштів у сумі 6000 грн строком на 30 днів до 05.06.2024 із застосуванням денної процентної ставки 0,90% за день, 2,7% у разі понадстрокового користування позикою за день, пенею 2,7% за день. Відповідно до пункту 5.2 договору відповідач, підписуючи договір, підтвердив, що ознайомився на сайті https:// mycredit.ua з повною інформацією щодо позикодавця та його послугами, з Правилами надання у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, наслідки укладення договору йому зрозумілі (а.с. 6-8). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство безпечних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21 та Додаткову угоду № 2 до Договору факторингу 14/06/2021 від 28.07.2021, Додаткову угоду № 7 до Договору факторингу 14/06/2021 від 13.06.2022, Додаткову угоду № 37 до Договору факторингу 14/06/2021 від 25.09.2024 відповідно до умов якого клієнт передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство безпечних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 10-16). Відповідно до Акта прийому-передачі Реєстру боржників № 32 від 25.09.2024 до договору факторингу № 14/06/2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі до [PERSON] . Згідно із Витягом з Реєстру боржників № 32 до договору факторингу № 14/06/2021 та Розрахунку заборгованостей за Договором № 79649953 від 07.05.2024 у [PERSON] за кредитним договором існує заборгованість у загальному розмірі 19608 грн, з яких 6000 грн складає заборгованість за основною сумою боргу; 1620 грн - заборгованість за відсотками, 11988 грн - заборгованість за пенею (а.с. 18). Частиною першою\~статті 626 ЦК України\~передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої\~статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог\~статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно\~статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до вимог частин третьої та четвертої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Відповідно до вимог\~статті 83 ЦПК України\~сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, водночас, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. У своїй позовній заяві представник ТОВ ФК «ЄАПБ» просив розглянути справу за його відсутності, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, у справі № 755/18920/18, провадження 61-17205ск19. Суд зазначає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Відповідно до частини другої\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»\~первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. З наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені\~Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Суд зауважує, що позивачем ТОВ ФК «ЄАПБ» не надано належних та допустимих доказів відповідно до вимог\~Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»\~на підтвердження зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача [PERSON] за договором № 79649953 від 07.05.2024, укладений між відповідачем з ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів». Факт підписання договору позики [PERSON] не є підтвердженням перерахування коштів за умовами договорів та не доводить факту видачі (перерахування) позичальнику кредитних коштів. Додані до позовної заяви розрахунки заборгованості за кредитним договором № 79649953 від 07.05.2024 також не є належними доказами надання відповідачу кредитних коштів за вказаним договором, оскільки самі розрахунки заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такі розрахунки не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам\~Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Отже, самі по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником, такі розрахунки не підтверджують наявності заборгованості у відповідача перед позивачем. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17, провадження №61-1211св19. У зв`язку із недоведеністю позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою підтвердження виконання умов договору за Договором позики № 79649953 від 07.05.2024, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, відсотками за кредитним договором відсутні. Частинами першою-третьою\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положенням\~статті 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Зважаючи на викладене та враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо отримання позичальником [PERSON] суми (тіла) кредиту та підстав виникнення заборгованості перед ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», суд доходить до висновку, що у позові слід відмовити. Відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні вимог ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», судові витрати покладаються на позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed