Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Промспецбуд» до [PERSON] , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Конструктив АЕ», Приватний нотаріус Дніпровського міського округу Біндюгіна Мар`яна Олександрівна, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, Приватний нотаріус Дніпровського міського округу Рудкевич Євген Володимирович, [PERSON] , про визнання договору купівлі-продажу недійним, скасування рішення про реєстрацію. В липні 2024 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2024 року дану справу прийнято до розгляду судді Бойка О.М. та відкрито провадження по справі. В позовній заяві просять суд: Визнати недійсним Договір купівлі-продажу об?єкту нерухомого майна від 31.07.2020 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ПРОМСПЕЦБУД»» та [PERSON] . серія та номер: 839 від 31.07.2020 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Біндюгіною М.О. Скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу, Дніпропетровської області Біндюгіної Мар?яни Олександрівни про державну реєстрацію за [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) прав та їх обтяжень, індексний номер 53411722, від 31.07.2020, 18:28:49, щодо реєстрації права власності на об?єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об?єкту нерухомого майна 75583312214, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовує позовні вимоги тим, що на загальних зборах учасників товариства, які проведені 26.02.2020 та на яких були присутні учасники, які є власниками 100% загальної кількості голосів: [PERSON] з 55% голосів, [PERSON] з 25% голосів (в особі представника [PERSON] ) та [PERSON] з 20% голосів (протокол реєстрації для участі у загальних зборах товариства від 26.02.2020, протокол загальних зборів учасників товариства №1/2020 від 26.02.2020), крім рішення про затвердження Статуту товариства у новій редакції, у т.ч. прийнято рішення про відчуження майна, що не використовується у господарській діяльності товариства, з наданням директору товариства права самостійного складання переліку відповідного майна та здійснення дій по його відчуженню (5 питання порядку денного). По цьому питанню учасники товариства проголосували «за» одноголосно. Протокол №1/2020 від 26.02.2020 підписаний [PERSON] , [PERSON] на підставі довіреності, виданої від імені [PERSON] , та [PERSON] , справжність підписів яких засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Н.М., зареєстровано в реєстрі за № № 70,71,72. У п. 9.1, пп. 9.2.16 п. 9.2 розд. 9 Статуту ТОВ «НВП «Промспецбуд» у новій редакції, затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства, оформленим протоколом №1/2020 від 26.02.2020, визначено, що загальні збори учасників мають право вирішувати будь-які питання діяльності товариства. До компетенції загальних зборів учасників товариства належить у т.ч. надання попередньої згоди на укладення товариством правочинів (в т.ч. з відкладальними умовами) щодо набуття або відчуження товариством речових прав на земельні ділянки та/або інше нерухоме майно чи розпорядження такими правами або безпосередньо земельними ділянками (нерухомим майно) незалежно від способу. У п.п. 11.1, 11.6 цього Статуту товариства встановлено, що виконавчим органом товариства є директор, який здійснює управляння поточною господарською діяльністю товариства. Директор товариства, зокрема, розпоряджається майном товариства, вчиняє від імені товариства будь-які правочини, в т.ч. видає будь-які довіреності, укладає будь-які договори (купівлі-продажу, поставки, про надання послуг, про виконання робіт, оренди, позики чи іншої фінансової допомоги, кредиту, застави тощо), в т.ч. зовнішньоекономічні контракти, з урахуванням обмежень, встановлених розділом 9 Статуту. З Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії CAE №921206 індексний номер 4425290 від 05.06.2013, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 4426308 від 05.06.2013 вбачається, що ТОВ «НВП «Промспецбуд» є власником об?єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 75583312214 - бази механізації будівництва з ділянкою з виготовлення бетонних сумішей, яка складається з: літ. А-АПК майстерня загальна площа 1 021,7 кв. м. (бетонні блоки), літ.Б - дільниця по виготовленню опалубки загальна площа 842,6 кв.м. (бетонні блоки), літ.В - бетонно-розчинний вузол, літ.Г - КГП загальна площа 24,9 кв.м. (бетон/цегла), літ.Д - АПК загальна площа 344,5 кв.м. (цегла), літ.Е - котельня загальна площа 11,8 кв.м. (цегла), літ. Ж - гараж (з/бетон), літ.Л - сарай загальна площа 10,4 кв.м. (бетонні блоки), літ М - сарай загальна площа 5,7 кв.м. (метал), літ. Н - сарай (метал), літ. О-вбиральня (цегла), літ. П - навіс (мет. ст.), літ.Р - КПП загальна площа 7,3 кв.м. (цегла), літ. ТП - трансформаторна підстанція, літ.К - колонка, №1-5-огорожа, №6 сходи, 1 - замощення (далі - база механізації будівництва з ділянкою з виготовлення бетонних сумішей) та розташована за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с/р Любимівська. Ці обставини також підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна та щодо суб?єкта №218667175 від 31.07.2020, №218667324 від 31.07.2020. 22.04.2020 відбулись загальні збори учасників ТОВ «НВП «Промспецбуд», на яких прийняті рішення про: звільнення директора товариства [PERSON] ; призначення директором товариства Бєляєву Ю.В.; продаж нерухомого майна товариства - база механізації будівництва з ділянкою з виготовлення бетонних сумішей (адреса: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, сільрада Любимівка) реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 75583312214 у Державному реєстрі прав на нерухоме майно з наданням повноважень директору товариства щодо самостійного, на власний розсуд, без будь-яких обмежень щодо суми та інших умов правочину, визначення покупця вказаного нерухомого майна, укладання та підписання відповідних попереднього договору та договору купівлі - продажу, проведення розрахунків за вказаними договорами, отримання грошей за продаж; проведення державної реєстрації змін до відомостей про товариство у зв?язку з призначенням нового директора товариства. Рішення цих загальних зборів учасників товариства оформлені протоколом №22/04 від 22.04.2020, з якого вбачається, що на загальних зборах були присутні учасники, які є власниками 100% статутного капіталу товариства: [PERSON] з часткою 55% статутного капіталу, [PERSON] з часткою 25% статутного капіталу (в особі представника [PERSON] ), та [PERSON] з часткою 20% статутного капіталу. По всіх питаннях учасники товариства проголосували «за» одноголосно. Протокол загальних зборів учасників ТОВ «НВП «Промспецбуд» підписаний головою загальних зборів учасників товариства [PERSON] та секретарем зборів Рябцевою Н.В., справжність підписів яких засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Біндюгіною М.О., зареєстровано в реєстрі за №№ 477, 478. 31.07.2020 між ТОВ «НВП «Промспецбуд» в особі директора Бєляєвої Ю.В., що діє на підставі Статуту товариства, затв. протоколом №1/2020 від 26.02.2020, протоколу №22/04 від 22.04.2020 та наказу №23/К від 23.04.2020 (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна (зареєстрований в реєстрі за номером 839 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Біндюгіною М.О.). За цим договором продавець передає у власність покупця об?єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 75583312214 - база механізації будівництва з ділянкою з виготовлення бетонних сумішей, яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с/р Любимівська, за ціною 1 185\~010,00 грн. (п.п. 1.1 - 1.3, 2.1 договору). Право власності на базу механізації будівництва з ділянкою з виготовлення бетонних сумішей виникає у покупця з моменту державної реєстрації цього права (п. 3.1 договору). Цього ж дня приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Біндюгіною М.О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 53411722 від 31.07.2020 18:28:49 зареєстровано право власності [PERSON] на об?єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 75583312214 - базу механізації будівництва з ділянкою з виготовлення бетонних сумішей (запис №37579718), про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №218672069 від 31.07.2020, Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна №233467654 від 20.11.2020. На виконання попереднього договору від 07.04.2020 (зареєстрований в реєстрі за номером 486 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Біндюгіною М.О.) та договору купівлі - продажу нерухомого майна від 31.07.2020 (зареєстрований в реєстрі за номером 839 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Біндюгіною М.О.) [PERSON] перераховано на користь ТОВ «НВП «Промспецбуд» 1 185\~010,00 грн., що підтверджується заявами на переказ готівки №ПН1375782 від 14.07.2020, №ПН1382218 від 15.07.2020, №ПН1420446 від 24.07.2020, №ПН1424246 від 27.07.2020, №ПН1429746 від 28.07.2020, №ПН1431227 від 29.07.2020, квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН2158 від 27.07.2020. На підставі акту від 31.07.2020 ТОВ «НВП «Промспецбуд»» передано, а [PERSON] прийнято об?єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 75583312214 - базу механізації будівництва з ділянкою з виготовлення бетонних сумішей. Рішення загальних зборів учасників ТОВ «НВП «Промспецбуд»» від 22.04.2020, оформлене протоколом №22/04 від 22.04.2020, у подальшому визнано недійсним рішенням Господарського суду Донецької області від 26.10.2021 у справі №905/1397/21, яке набрало законної сили 13.06 2023 року. 05 березня 2024 року на Загальних зборах учасників ТОВ «НВП «Промспецбуд»» №05/03 було прийнято рішення, звернутися до суду, щодо відновлення порушених прав Товариства та визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна від 31.07.2020 року (зареєстрований в реєстрі за номером 839 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Біндюгіною М.О.) який був укладений від імені ТОВ «НВП «Промспецбуд»» та [PERSON] недійсним. Враховуючи той факт, що рішення Загальних зборів учасників №22/04 від 22.04.2020 року було визнано недійсним в судовому порядку, то [PERSON] , не мала жодного права на здійснення будь-яких правочинів від імені Товариства, тому позивач вважав, що Договір купівлі-продажу об?єкту нерухомого майна від 31.07.2020 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «ПРОМСПЕЦБУД»» та [PERSON] , серія та номер: 839 від 31.07.2020 року який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бінлюгіною М.О., є недійсним. Відповідач ознайомившись із позовною заявою надали до суду відзив у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи його тим, що позовні вимоги не обґрунтовані та просить застосувати строк позовної давності. Третя особа ТОВ «Конструктив АЕ» надали свої пояснення в яких також просили відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин. У судовому засіданні представник позивача адвокат Кожевніков О.М. підтримав вимоги позовної заяви та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Зеленова О.Р. у судовому засіданні заперечувала позовні вимоги та просила відмовити в їх задоволенні. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явились. Про час та місце були належним чином повідомленні. Клопотань не надавали. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні позову. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши наданні докази, суд встановив, що предметом спору у даній справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, укладеного між ТОВ «НВП «Промспецбуд» та [PERSON] , серія та номер 839 від 31.07.2020р., який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Біндюгіною М.О. Правовою підставою позовних вимог, позивач зазначає ч. 1 та ч. 3 ст. 215 ЦКУ, згідно яким підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Позовні вимоги у цій справі ґрунтуються на тому, що відчуження нерухомого майна здійснено директором ТОВ «НВП «Промспецбуд» без належного обсягу повноважень, за рішенням загальних зборів учасників товариства, яке згодом було визнано недійсним в судовому порядку. Відповідно до статей 16, 203, 215 цього Кодексу для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред?явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб?єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці, що підтверджується висновками, які містяться у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі №6-78цс13, від 11.05.2016 у справі №6-806цс16, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 17.06.2020 у справі №910/12712/19, від 20.01.2021 у справі №910/8992/19 (910/20867/17), від 16.03.2021 у справі №910/3356/20, від 18.03.2021 у справі №916/325/20, від 19.02.2021 у справі №904/2979/20. Тому в кожній справі про визнання правочину недійсним суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов?язує визнання правочину недійсним і настання певних юридичних наслідків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов?язків. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина 5 статті 203 ЦК України). Загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 ЦК України. Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до протоколу №1/2020 Загальних зборів учасників ТОВ «НВП «Промспецбуд» від 26.02.2020 р., який додано позивачем до позовної заяви затверджено фінансові результати діяльності ТОВ «НВП «Промспецбуд» за 2019 р. і встановлено, що прибуток за вказаний звітний період відсутній (питання №2 порядку денного Зборів). Як вбачається з протоколу №1/2020 Загальних зборів учасників ТОВ «НВП «Промспецбуд» від 26.02.2020 р., до порядку денного Зборів було включено питання №5 в наступній редакції: «Про заходи, які мають бути вжиті для покращення фінансового стану Товариства та надання відповідних повноважень». За результатами розгляду даного питання Загальними зборами учасників ТОВ «НВП «Промспецбуд» від 26.02.2020 р. було прийнято наступне рішення: «З метою поповнення обігових коштів, необхідних для здійснення розрахунків з кредиторами, Товариству відчужити майно, що не використовується в господарській діяльності Товариства, надати директору Товариства право самостійно скласти перелік відповідного майна та здійснити дії з його відчуження. Уповноважити директора Товариства [PERSON] на укладання та підписання від імені Товариства договорів купівлі-продажу майна, виявленого останнім, що не використовується у виробничій діяльності Товариства, з правом Директора самостійно та на власний розсуд розшукати покупця, а також визначати будь-які умови відповідних договорів купівлі-продажу». [PERSON] спочатку він голосував «за» продаж майна підприємства за переліком, складеним директором на його розсуд, з наданням йому повноважень самостійно визначати покупця та умови такого продажу, а згодом, вже після укладення угоди купівлі-продажу, звернувся до суду з позовом щодо оскарження такої угоди. Рішенням Господарського суду Донецької області від 16.01.2024 р. справа 904/2614/21 в зв`язку з відсутністю порушення спірним договором прав та інтересів позивача [PERSON] у позові відмовлено. Згодом, в зв`язку з повідомленням [PERSON] про намір звільнитися з посади директора та поданням ним відповідної заяви, Загальними зборами учасників межах компетенції вищого органу управління Товариства прийнято рішення, оформлене протоколом №22/04 від 22.04.2020 р. звільнити з посади директора [PERSON] з 22.04.2020 р. та призначити на посаду директора ТОВ «НВП «Промспецбуд» з 23.04.2020 р. [PERSON] . Відповідно до попереднього договору від 27.04.2020 р., укладеного між ТОВ «НВП «Промспецбуд» та [PERSON] , була досягнута домовленість про продаж ТОВ «НВП «Промспецбуд» на користь [PERSON] бази механізації з виготовлення бетонних сумішей (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 75583312214). Відповідно до договору купівлі продажу нерухомого майна від 31.07.2020р. (посв. приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Біндюгіною М.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 839), ТОВ «НВП «Промспецбуд» продало [PERSON] базу механізації з виготовлення бетонних сумішей, що складається з: літ.А-АПК майстерня загальна площа 1021,7 кв.м. (бетонні блоки), літ. Б-дільниця по виготовленню опалубки загальна площа 842,6 кв.м. (бетонні блоки), літ. В-бетоннорозчинний вузол, літ. Г-КПП загальна площа 24,9 кв.м. (бетон/цегла), літ. Д-АПК загальна площа 344,5 кв.м. (цегла), літ. Е-котельня загальна площа 11,8 кв.м. (цегла), літ. Ж- гараж (з/бетон), літ. Л-сарай загальна площа 10,4 кв.м. (бетонні блоки), літ.Мсарай загальна площа 5,7 кв.м. (метал), літ.Н-сарай (метал), літ. О-вбиральня (цегла), літ. П-навіс (мет.ст.), літ.Р-КПП загальна площа 7,3 кв.м. (цегла), літ.ТПтрансформаторна підстанція, літ. К - колонка, №1-5-огорожа, №6 сходи, І замощення, за ціною 1 185 010 грн., які Покупець отримав від Продавця до підписання договору купівлі-продажу в повному обсязі, що підтверджується платіжними документами, які [PERSON] долучила до своїх пояснень. Всього Покупцем здійснена оплата на загальну суму 1185010,00 грн., що є повним виконанням зобов`язання Покупця ( [PERSON] ) з оплати нерухомого майна за договором купівлі-продажу від 31.07.2020 р. (вказана обставина визнається позивачем та встановлена рішенням Господарського суду Донецької області від 16.01.2024 р. справа 904/2614/21, ке набуло законної сили). Оплата Продавцем - ТОВ «НВП «Промспецбуд» на загальну суму 1185010,00 грн. була прийнята, жодних заперечень з цього приводу на адресу [PERSON] від Продавця за договором не надходило. Рішенням Господарського суду Донецької області від 16.01.2024 р. справа 904/2614/21 встановлено, що на виконання попереднього договору від 07.04.2020 (зареєстрований в реєстрі за номером 486 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Біндюгіною М.О.) та договору купівлі продажу нерухомого майна від 31.07.2020 (зареєстрований в реєстрі за номером 839 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Біндюгіною М.О.) [PERSON] перераховано на користь ТОВ «НВП «Промспецбуд» 1 185 010 грн, що підтверджується заявами на переказ готівки № ПН1375782 від 14.07.2020, № ПН1382218 від 15.07.2020, № ПН1420446 від 24.07.2020, № ПН1424246 від 27.07.2020, № ПН1429746 від 28.07.2020, №ПН1431227 від 29.07.2020, квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН2158 від 27.07.2020. Все вищенаведене свідчить про добросовісність поведінки [PERSON] в процесі придбання спірного майна. В зв`язку з чим, з твердженням позивача про недійсність Договору з підстав його підписання неуповноваженою особою не погоджується, оскільки прийняттям платежів за відчужуване нерухоме майно, передання нерухомого майна разом з технічним паспортом, ключами, документами на земельну ділянку, на якій таке майно знаходиться, підтверджує вчинення відповідачем дій, які свідчать про виконання цього договору та його схвалення. Визнання договору недійсним згідно зі статтями 203, 215 ЦК України у зв`язку з підписанням договору особою, яка не має на це повноважень, та відсутністю волевиявлення власника, можливе лише у тому випадку, якщо власник у подальшому не схвалив такого правочину. Настання передбачених статтею 241 ЦК України (вчинення правочинів з перевищенням повноважень) наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів та ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/11079/17, від 02.04.2019 у справі № 904/2178/18, від 19.06.2019 у справі № 904/9795/16 та від 01.10.2019 у справі № 910/8287/18. Рішенням Господарського суду Донецької області від 16.01.2024 р. справа 904/2614/21 встановлено, що договір купівлі-продажу від 31.07.2020 р. від імені ТОВ «НВП «Промспецбуд» підписано Беляєвою Ю. В. як директором товариства. При цьому з документів, наданих нотаріусом вбачається, що станом на момент підписання спірного Договору у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань директором ТОВ «НВП «Промспецбуд» значилась [PERSON] (Виписка з Єдиного державного реєстру від 24.04.2020 р. надана нотаріусом Біндюгіною М.О. на виконання Ухвали суду про витребування доказів). Зокрема слід зауважити, що вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Згідно п. 3, 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві. При цьому неправильно обраний спосіб захисту права власності чи іншого речового права не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви чи залишення її без руху, а в певних випадках за таких обставин може бути відмовлено в позові. З позовної заяви вбачається, що позивач ТОВ «НВП «ПРОМСПЕЦБУД»» бажає визнати недійсним Договір купівлі-продажу об?єкту нерухомого майна та скасувати рішення приватного нотаріуса. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Як вбачається з позовної заяви позивач не просить суд зобов`язати ТОВ «НВП «ПРОМСПЕЦБУД»» повернути відповідачці [PERSON] отриманні підприємством кошти у разі визнання цього правочину недійсним, не надає доказів вартості нерухомого майна на момент розгляду справи, яке є предметом спірного правочину. Враховуючи вищевикладене належним способом захисту права позивача повинен бути позов про визнання недійсним Договору купівлі-продажу об?єкту нерухомого майна, скасування рішення приватного нотаріуса, а також про стягнення коштів з позивача на користь відповідача для відновлення майнового стану сторін до укладення певного правочину між ними. Позивач підтверджує отримання коштів після укладення правочину, проте не вчиняє дій, щодо повернення коштів [PERSON] . Фактично, з огляду на матеріали цивільної справи, вбачається, що позивач обрав неналежний спосіб захисту цивільного права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Велика Палата неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа та характеру його порушення, невизнання або оспорення. Велика Палата Верховного Суду у постанові №\~990/150/23\~від 22.02.2024 року зазначила, що звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, суд не наділений повноваженнями визначати спосіб захисту порушеного права на стадії відкриття провадження, оскільки саме позивач наділений правом на звернення та обов`язком визначення способу захисту. Щодо посилань представника відповідача, про необхідність застосування строків позовної давності, суд вважає за доцільне зазначити наступне. Згідно із статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частиною четвертою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 261 ЦК України, встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. ЄСПЛ неодноразово наголошував, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (рішення ЄСПЛ від 22 жовтня 1996 року у справі «Stubbings and Others v. the United Kingdom» («Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»), пункт 51). У постанові від 27 червня 2018 року в справі № 61-/894/16-ц (провадження № 61-5386св18) Верховний Суд сформулював такі висновки щодо застосування статті 261 ЦК України: «аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо». Проте, слід також зазначити, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. У разі, коли суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги, є необґрунтованими, суд повинен відмовити у задоволенні такого позову саме з підстав необґрунтованості позову. Аналогічний висновок встановлено у Постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року по справі № 509/3589/16-ц та роз`ясненнях Касаційного Цивільного Суду Верховного суду від 30 жовтня 2020 року. Тобто, враховуючи, що судом встановленні інші обставини за яких позовні вимоги не підлягають задоволенню, то суд не може задовольнити клопотання представника відповідача, щодо застосування строків позовної давності. Згідно ст.\~263\~ЦПК України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, надані до неї докази та посилання на докази, прослухавши ствердження сторін по справі, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. Отже, на підставі вищезазначеного, та

Outcome: dismissed