Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

22.11.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «КОШЕЛЬОК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3333804340-506258 від 30.10.2021 у розмірі 27\~948, 00 грн та судові витрати. Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що 30.10.2021 між [PERSON] та ТОВ «КОШЕЛЬОК», було укладено договір № 3333804340-506258 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Зазначений договір було укладено за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційно-телекомунікаційних систем ТОВ «КОШЕЛЬОК», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір був підписаний позичальником з використанням одноразового ідентифікатора 2509. Відповідно до умов кредитного договору відповідачеві було надано кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 8 500, 00 грн, початковий строк кредитування становить 28 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 1, 10% на добу за початковий строк кредитування. Сума кредиту та нараховані відсотки за початковий строк користування позикою на 28 днів становить 11\~118, 00 грн (8 500, 00 грн тіло кредиту + 2 618, 00 грн відсотки за користування позикою за перші 28 днів). Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов кредитного договору та перерахував грошові кошти на картковий рахунок відповідача. П. 3.6. кредитного договору, з яким позичальник був попередньо ознайомлений та погодився, встановлено, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення початкового періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, що має наслідком подовження строку користування кредитом на умовах, визначених п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору. Згідно з цими пунктами строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 27.11.2021 до 24.02.2022 за ставкою 2, 2 % на добу. На момент подання позовної заяви у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою в розмірі (8 500, 00 грн тіло кредиту + 2 618, 00 грн відсотки за початковий строк користування позикою + 16 830, 00 грн відсотки за продовжений строк користування позикою) 27 948, 00 грн, які позивач і просить стягнути з відповідача, а також судовий збір в сумі 2\~422, 40 грн. 22.11.2024 автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим суддею визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 25.11.2024. Відповідь №921267 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача згенерована судом 25.11.2024. Ухвалою суду від 26.11.2024 справа прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали суду була одержана відповідачем 06.12.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. \~ \~ \~ \~23.12.2024 від представника відповідача до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява, яка за своїм змістом є відзивом на позовну заяву. Представник відповідача у відзиві вказує, що нарахування відсотків в розмірі більше 50% тіла кредиту є незаконним та таким, що порушує вимоги чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач не надав доказів погодження умов договору, на які посилається у зв`язку з відсутністю погодження його відповідачем шляхом накладення електронного підпису. Відсутність електронного підпису на договорі суперечить нормам Закону України «Про електронну комерцію». Долучений до матеріалів справи документ «Копія договору №3333804340-506258» не містить електронного підпису, або будь-яких даних які б свідчили про волевиявлення прийняття (акцепту) пропозицію (оферту) щодо укладення договору відповідачем, в цьому випадку це лише текст акцепту, який складений позивачем одноособово. Крім того, в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу згідно з договором. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданого відповідачем кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів відповідач не може. Надані позивачем розрахунки кредитної заборгованості не підтверджені належними доказами, оскільки наявність або відсутність указаної позивачем суми заборгованості має бути підтверджена виключно матеріалами первинної бухгалтерської документації. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Крім того, представник відповідача вказує, що жодних загальних умов надання кредиту відповідач не підписував. Ознайомлення з ними на веб-ресурсах позивача представник відповідача ставить під сумнів, оскільки позивач як розпорядник інформації має можливість у будь-який час вносити зміни в такі умови надання кредитів населенню. Позивачем також не надано доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та АТ «МТБ БАНК», яке здійснило переказ коштів на рахунок відповідача від імені позивача. Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо перерахування коштів від ТОВ «КОШЕЛЬОК» як кредитних на рахунки АТ «МТБ БАНК» для здійснення переказу коштів на виконання вимог договору №3333804340-506258 від 30.10.2021 для подальшого переказу їх відповідачу. Матеріали справи не містять дані підтверджуючих належність електронного платіжного засобу, реквізити якого неповно зазначені у тексті договору саме [PERSON] . Повної інформації щодо номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідача матеріали справи не містять. Щодо строку договору представник відповідача зазначає, що пунктом 2.1. договору визначено одну з істотних умов цього договору, а саме умова про строк. Строк позики 28 днів. Відповідно до п. 2. 2. позичальник має право продовжувати строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Жодних договорів пролонгації користування позики відповідачем не підписувалось, що свідчить про незмінність строковості умов договору. Матеріали справи також не містять додаткового договору про пролонгацію договору позики №3333804340-506258 з наявним електронним підписом. Відповідач заперечує щодо дій кредитора з нарахування відсотків понад строк користування кредитом. Представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 27.12.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача не погодився з доводами, що містяться у відзиві та зазначив таке. Позивач вважає, що відповідач у відзиві не заперечує фактів укладення кредитного договору з позивачем, отримання кредитних коштів за кредитним договором, наявність заборгованості за кредитним договором. Посилаючись на ст. 82 ЦПК України, позивач вважає, що в зв`язку з визнанням цих обставин вони не підлягають доказуванню. Вказує, що адвокат відповідача у відзиві звертає увагу лише на, нібито відсутність доказів, однак зовсім не заперечує вище зазначені юридичні факти. Напротивагу чого, позивачем було надано всі підтверджуючі документи-докази щодо їх правомірності. Також всі аргументи адвоката відповідача ґрунтуються виключно на припущеннях та не підкріплені жодними доказами. Відсутність у сторони відповідача заперечень щодо юридичних фактів укладення кредитного договору з позивачем, отримання кредитних коштів за кредитним договором, наявність заборгованості за кредитним договором, а також відсутність чіткої правової позиції в адвоката позивача, підкріпленої беззаперечними доказами, лише доводить факт укладення договору № 3333804340-506258 від 31.10.2021 між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та [PERSON] та виникнення у відповідача заборгованості перед ТОВ «КОШЕЛЬОК». Заперечуючи відсутність електронного підпису відповідача на кредитному договорі представник позивача зазначив, що відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Перерахування коштів позивачем в сумі 8\~500, 00 грн підтверджується: - повідомленням XPAY Group LLC (ПАТ «МТББАНК»), яке надає ТОВ «КОШЕЛЬОК» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно договору про організацію переказу грошових коштів, а також договір між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та ПАТ «МТББАНК» (додано до цієї відповіді на відзив); - копією відповіді-підтвердження успішного перерахунку коштів від ПАТ «МТББАНК» на карту відповідача [NUMBER] ; - договір № 5 про організацію переказу коштів та договір № 6 про прийом платежів, які були укладені між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та ПАТ «МТББАНК» (XPAY Group LLC) (додано до відповіді на відзив); - представником позивача було здійснено перевірку належності зазначеної банківської карти відповідачу. Скріншот перевірки додається до відповіді на відзив. Вказаний договір № 3333804340-506258 від 31.10.2021 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту укладено у формі електронного документу, що не суперечить вимогам ЦК України та іншого чинного законодавства України, підписом відповідача є одноразовий ідентифікатор, що був направлений СМС-повідомленням на номер позичальника (відповідача) +380 (97) 111-9821, що підтверджується і самим відповідачем, яким він скористався результатом чого був оформлений кредитний договір та отримано кошти. Строк дії договору був подовжений відповідно до п. 3.6. договору № 3333804340-506258 від 31.10.2021, за якими позичальник був попередньо ознайомлений та погодився. Даним пунктом встановлено, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення початкового періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, що має наслідком подовження строку користування кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8. Договір № 3333804340-506258 від 31.10.2021 відповідає вимогам законодавства, моральним засадам суспільства, не порушує прав та законних інтересів, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Крім того, 27.12.2024 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому він просить витребувати у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» письмові докази, які становлять банківську таємницю: - письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) або на ім`я іншої особи (із зазначенням ПІБ та РНОКПП такої особи); - письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 29.10.2021 по 01.11.2021. Клопотання обґрунтоване тим, що надання банком вищезазначених доказів має важливе значення для належного та правильного вирішення справи за позовом ТОВ «КОШЕЛЬОК» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки надання цих доказів змогло б підтвердити або спростувати факт перерахування відповідачу грошових коштів у розмірі 8 500, 00 грн за реквізитами, наданими відповідачем. Позивач не зміг самостійно отримати вищезазначені докази, оскільки відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею. Ухвалою суду від 26.06.2025 клопотання представника позивача задоволено в повному обсязі. 24.07.2025 від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшов лист від 11.07.2025 вих. №20.1.0.0.0/7-250707/85766-БТ, в додатку до якого надано виписку за договором №б/н за період з 29.10.2021-01.11.2021 на ім`я [PERSON] . Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, ознайомившись з заявами по суті справи сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, які виникли між сторнами, встановив нижче зазначені обставини та дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 30.10.2021 між [PERSON] та ТОВ «КОШЕЛЬОК» укладено Договір № 3333804340-506258 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а. с. 9 зворот 14) за допомогою веб-сайту (https://koshelok.net/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Кошельок», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Зазначений договір укладено згідно зі статтями 207, 639\~ЦК України та із застосуванням норм Закону України\~«Про електронну\~комерцію» та Закону України «Про споживче кредитування», Правил надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «КОШЕЛЬОК». Правила надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «КОШЕЛЬОК», затверджені наказом №07/14/07/21 від 19.08.2021, набрання чинності 19.08.2021 (а. с. 19-27), визначають порядок і умови надання та обслуговування ТОВ «КОШЕЛЬОК» грошових коштів на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення та належного виконання умов електронного договору (п. 1.1.). Ці правила є публічною пропозицією (офертою) укласти електронний договір в розумінні стптей 641, 644 ЦК України на умовах, що встановлені кредитодавцем, і застосовуються у випадку подання заявником заявки на сайті кредитодавця на отримання позики та вчинення інших дій, передбачених правилами (акцептом). Публічна пропозиція кредитодавця набирає чинності з дати її офіційного оприлюднення на сайті та діє до дати оприлюднення Правил у новій редакції. Ці правила є невід`ємною частиною договору (п. 1.3., 1.4.). З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що договір № 3333804340-506258 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладений сторонами, є електронним документом, створеним і збереженим в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму (п. 9.1 кредитного договору). Невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кошельок». Уклавши цей договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, текст яких знаходиться на сайті кредитодавця: https://koshelok.net. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості електронного підпису позичальника буде використовуватися одноразовий ідентифікатор відповідно до Правил та Закону України\~«Про електронну\~комерцію» (п. 9.4., 9.5. кредитного договору). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Ч. 3 ст. 11 цього Закону визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Ч.\~6\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено,\~що відповідь\~особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, серед іншого, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. З Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Пункт 12 частини 1 вказаної статті визначає, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Суд наводить норми цього закону в редакції, яка діяла на момент укладання кредитного договору. Відповідно до умов розділу 5 Правил відповідач акцептував оферту, здійснивши дії спрямовані на укладання договору про надання кредиту і настання юридичних прав та обов`язків, заповнивши заявку на сайті позивача добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначив особисту інформацію та інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажав отримати кредит. Договір № 3594711695-577901 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 10.01.2022 укладений за допомогою одноразового ідентифікатора, який згенерований електронною системою позивача та був надісланий на номер відповідача (позичальника) СМС-повідомленням. Використання позичальником отриманого коду, а також надання ним своїх анкетних даних та банківських реквізитів для перерахування коштів свідчить про згоду з умовами кредитування, а тому договір вважається укладеним. Вказаний договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту укладено у формі електронного документу, що не суперечить вимогам ЦК України та іншого чинного законодавства України. Згідно з п. 1.1 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 8 500, 00 на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту споживчий. Проценти за користування кредитом: 2\~726, 00 грн, які нараховуються за ставкою 1,10% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2, 20% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 0, 01% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк лояльного періоду (п. 1.2., 1.3.2.-1.3.3. договору). П. 2.1 договору передбачає, що кредит надається строком на 28 днів (далі лояльний період), початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця. Відповідно до п. 2.4 вказаного договору кредит надається позичальнику, згідно його заявки, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у заявці. Згідно з п. 2.3. договору позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1 цього договору. Сторони в п. 3.3. договору домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка платежів, що є додатком до цього Договору. З листа АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 11.07.2025 вих. №20.1.0.0.0/7-250707/85766-БТ вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] . На виконання\~п.1.1.\~Договору та\~визначеного зобов`язання\~щодо надання\~кредиту,\~позивач перерахував\~кредитні кошти\~в розмірі\~8\~500,\~00\~грн на\~банківську картку\~відповідача \~№ [NUMBER] ,\~що підтверджується\~листом ЦЕНТРАЛЬНОГО\~ВІДДІЛЕННЯ ПУБЛІЧНОГО\~АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА\~«МТБ БАНК»\~у М.\~КИЄВІ вих.\~№04/580-04/02\~від 29.10.2024\~та повідомленням\~про транзакцію\~через систему\~XPAY\~Group\~LLC\~(а.\~с.\~17-18).\~Зарахування переказу\~31.10.2021\~в сумі\~8\~500,\~00\~грн на\~вище зазначену\~картку,\~емітовану АТ\~КБ «ПРИВАТБАНК»,\~на ім`я\~позивача також\~підтверджується Випискою\~за договором\~№б/н\~за період\~29.10.2021-01.11.2021.\~Цією ж\~випискою підтверджується\~використання кредитних\~коштів відповідачем (а. с. 93-94). Відповідно до договору №5 про організацію переказу коштів від 11.01.2021, укладеного між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та ПАТ «МТБ БАНК», банк зобов`язується за наданою кредитною установою інформацією та дорученням, організовувати здійснення переказу коштів, що надаються кредитною установою клієнту в рамках видачі кредиту або позики, на рахунки клієнтів, рахунки інших отримувачів відповідно до доручень клієнтів, наданих кредитній установі згідно умов договору про надання кредиту або позики, та банк зобов`язується забезпечувати, у тому числі за участі партнерів, розрахунки з МПС та її учасниками за операціями з переказу коштів (далі послуги), а кредитна установа зобов`язується приймати надані банком послуги та оплатити їх в розмірі та на умовах, визначених цим договором (а.с. 58-64). Відповідно до договору №6 про прийом платежів від 11.01.2021, укладеного між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та ПАТ «МТБ БАНК», на умовах цього договору банк зобов`язується приймати платежі від платників та забезпечити переказ прийнятих грошових коштів на поточний рахунок клієнта, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надані банком послуги у строки та на умовах, визначених цим договором (а. с. 65 -71). Зазначеними договорами підтверджується надання банківських послуг позивачу ПАТ «МТБ БАНК», а отже дійсність письмового доказу листа вих. №04/580-04/02 від 29.10.2024 з повідомленням про транзакцію через систему XPAY Group LLC. В п. 3.4. кредитного договору зазначено, що відповідно до вимог частини 4 статті 11\~Закону України\~"\~Про захист\~прав споживачів" сукупна вартість кредиту для позичальника ( у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової (процентної) ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням цього договору за умови дотримання позичальником графіку розрахунків, що є додатком цього договору, становить 11\~226, 00 грн, або 132 % від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 2\~726, 00 грн, або 32% від суми кредиту. Згідно з п. 4.1.1. договору, позичальник зобов`язався вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка платежів. Згідно з п. 4.1.3. договору, позичальник зобов`язався у випадку прострочення сплати частини або всі всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. Відповідно до пунктів 3.5., 3.7. договору сторони погодили, що у випадку користування кредитом більше за визначений лояльний період застосовується процентна ставка 2, 2 %, а факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення початкового періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, що має наслідком подовження строку користування кредитом на умовах, визначених п. 3.7. та п. 3.8. Згідно з цими пунктами строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 27.11.2021 до 24.02.2022 за ставкою 2, 2 % на добу. З графіку розрахунків вбачається, що сторони визначили, що сукупна вартість кредиту за дисконтною ставкою складає 30, 80% від суми кредиту або 2\~618, 00 грн (у грошовому виразі) та включає проценти за користування кредитом у розмірі 1, 1% від суми кредиту (у процентному вираженні) або 93, 50 грн (у грошовому виразі); сума кредиту 8\~500, 00 грн. У разі користування кредитом понад строк, вказаний в п. 1.2. договору, до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою, в порядку, передбаченому договором (а. с. 16 зворот). Письмові докази, що підтверджують виконання зобов`язання за кредитним договором, відповідачем суду не надані. Отже, позичальник, не дотримуючись належного виконання умов зазначеного договору, одностороннє допустила порушення, а саме несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, суму позики не повернула та відсотки не сплатила, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до статей 525,\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з Детальним розрахунком заборгованості за договором №3333804340-506258 від 30.10.2021 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, наданим позивачем, у відповідача перед позивачем існує заборгованість за кредитним договором, що складається із: основного боргу (кредиту) 8 500,00 грн; відсотки, нараховані в межах лояльного періоду 2\~618, 00 грн; відсотки, нараховані за продовжений строк користування позикою 16 830, 00 грн; лояльний період з 30.10.2021 по 26.11.2021; продовжений період з 27.11.2021 по 24.02.2022 (а. с. 28-30). Відповідач не надала суду власний розрахунок за кредитним договором; не висловлювала заперечень щодо розрахунку позивача. Вказаний розрахунок позивача перевірений судом, він відповідає вище зазначеним умовам договору, погодженим сторонами. Доказів на спростування вище встановлених висновків суду відповідачем надано не було. Заперечення представника відповідача, викладені у відзиві на позов, суд відхиляє як такі, що спростовуються вище зазначеними доказами. Крім того, представник відповідача помилково вказує у відзиві на позов, що нарахування відсотків в розмірі більше 50% тіла кредиту є незаконним та таким, що порушує вимоги чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів». Представник відповідача не зазначає конкретно, які саме норми Закону України «Про захист прав споживачів» порушені. Суд зазначає, що п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору) було передбачено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Однак, на думку суду, проценти в кредитному договорі як вбачається з вище зазначених норм законодавства є платою позичальника за користування кредитом і не виконують функції цивільно-правової відповідальності (компенсації) за порушення зобов`язань за кредитним договором. Щодо відсутності в візальній формі електронного кредитного договору електронного підпису позичальника, суд зазначає, що п. 6.2. Правил надання коштів у позику передбачено, що безпосереднє підписання договору здійснюється позичальником шляхом надсилання позичальником кредитодавцю одноразового ідентифікатора через свій особистий кабінет. Одноразовий ідентифікатор надсилається кредитодавцем заявнику/ позичальнику засобами зв`язку, вказаними під час реєстрації на сайті кредитодавця шляхом направлення електронного листа на адресу електронної пошти, яка зазначена у заявці (або вказана у особистому кабінеті заявника/позичальника), та/або СМС-повідомлення на мобільний телефон, вказаний у заявці (або вказаний у особистому кабінеті заявника/ позичальника). Виконання цих дій означає прийняття позичальником всіх умов договору та його укладення в електронному вигляді, що згідно пункту 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до укладення договору в письмовій формі та підписання власноруч. На думку суду, відсутність зазначення у візуальній формі електронного договору електронного підпису відповідача не свідчить, що договір не був підписаний сторонами. Більше того, представник відповідача у відзиві прямо не оспорює підписання сторонами договору, оспорює його умови, наводить заперечення щодо них, але жодних доказів, що підтверджують його заперечення суду не надає. Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без надання відповідачем особистої інформації, номеру банківської карти, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Більше того, як вбачається з наведеного вище, відповідач одержала кредитні кошти на банківську карту, користувалась ними, жодних заперечень щодо умов кредитного договору до звернення позивача до суду не мала; кредитний договір не оспорювала. Докази про наявність таких заперечень чи оспорювання умов кредитного договору суду не надала. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем та представником відповідача не надано суду письмових чи електронних доказів, які підтверджують заперечення відповідача проти позову. Як припущення суд розцінює твердження представника відповідача про можливість позивача як розпорядника інформації у будь-який час вносити зміни в умови надання кредитів населенню. Докази таких змін суду не надані. На підставі викладеного, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, суд доходить висновку про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» заборгованості за договором № 3333804340-506258 у розмірі 27 948, 00 грн. На підставі положень статті 141\~ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved