Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - стягнути з боржника яким є [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" заборгованість за договором №2107746105170 від 18.03.2021 у розмірі 32 873,10 грн; - стягнути з боржника яким є [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн; - стягнути з боржника яким є [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено\~договір №2107746105170,\~відповідно до\~умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 3 000,00 грн строком на 1 рік, зі сплатою 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту, а починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту - зі збільшенням процентної ставки на 1,64%, починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту - на 1,38%, починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту - на 2,65%. 01.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» був укладений договір №1-12, відповідно до якого право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором №2107746105170 відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредит капітал». 10.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредит Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» був укладений договір №10-03/2023/01, відповідно до якого право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором №2107746105170 відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр». Оскільки відповідач не повернув своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, у нього виникла заборгованість, яка становить 32 873,10 грн та складається з наступного: 3 000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 29 873,10 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами, двічі направлялися на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідач повідомлялася про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Згідно ч.1 ст.174\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 18 березня 2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» було укладено договір про надання фінансових послуг № 2107746105170 «Стандартний», згідно умов п.1.1 якого, товариство зобов?язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані дно умов цього Договору, його додатків та правил. Договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором G8. У договорі про\~надання фінансових\~послуг №\~2107746105170\~«Стандартний», сторонами погоджено наступні умови кредитування: - кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід?ємною його частиною (п.1.2); - орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3); - проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки фіксована (п.1.4); - граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік (п.1.9); - позичальник сплачує Товариству комісію, пов?язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі за його юридичне оформлення, у розмірі 420 гривень. Комісія не нараховується та не підлягає стягненню з Позичальника у разі, якщо Позичальник повертає суму кредиту та сплачує нараховані проценти у термін (день, дату), зазначений у Договорі. Крім того, Товариство має право не нараховувати або зменшити розмір комісії на свій розсуд (п.1.10). Також 18.03.2021 [PERSON] підписано заяву-анкету (Додаток №1 до кредитного договору) із зазначенням номеру карткового рахунку [NUMBER] , на який слід перерахувати кредитні кошти, паспорт споживчого кредиту, які дублюють вказані умови договору. 19.03.2021 відповідачем підписано графік платежів (додаток №2 до кредитного договору), згідно якого [PERSON] в строк до 02.04.2021 повинен був сплатити кредит у загальному розмірі 3 960,00 грн, з яких 3 000,00 грн сума кредиту за договором та проценти за користування кредитом - 960,00 грн. Відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Вей Фор Пей» від 20.09.2024 вбачається, що на виконання умов договору про організацію переказу грошових коштів, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вей Фор Пей", 18.03.2021 на платіжну картку № [NUMBER] були перераховані кошти в розмірі 3 000,00 грн згідно договору №2107746105170. Згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за кредитним договором, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2107746105170 від 18.03.2021 станом на 30.11.2021 за період з 18.03.2021 по 30.11.2021 становила 25 740,00 грн, в тому числі: 3 000 грн - заборгованість за кредитом; 22 740,00 грн - відсотки. 01 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальності «Служба миттєвого кредитування» (далі - Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі Фактор) укладено договір факторингу №1-12. Відповідно до умов п.2.1 розділу 2 За цим Договором Клієнт - Первісний Кредитор зобов?язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 60 168 947,00 (шістдесят мільйонів сто шістдесят вісім тисяч дев?ятсот сорок сім гривень 00 коп.), а Фактор зобов?язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і Боржниками. Згідно п.6.1.4 розділу 6 договору, право вимоги переходить до Фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Боржників (Додаток № 2) який с підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого Права вимоги. Відповідно до п.7.1 розділу 7 договору, сторони домовились, що розмір фінансування за Реєстром Боржників складає 5 535 543,12 (п?ять мільйонів п?ятсот тридцять п?ять тисяч п?ятсот сорок три гривні 12 коп.). Згідно п.8.3 розділу 8 договору, клієнт зобов?язується передати Фактору протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання Сторонами цього Договору Документацію щодо Боржників, передбачену цим договором. Відповідно до п.14.1 розділу 14 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками та діє до повного виконання зобов`язань. 03.12.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» підписано акт приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021. Витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 підтверджено відступлення на користь ТОВ "Вердикт Капітал" право грошової вимоги до [PERSON] за договором №2107746105170 від 18.03.2021 на загальну суму 25 740,00 грн. У відповідності\~до платіжного\~доручення №\~307600018\~від 03.12.2021,\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Вердикт Капітал»\~сплатило на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Служба\~миттєвого кредитування»\~фінансування в\~сумі 5 535 543,12 грн, з призначенням платежу: оплата лоту згідно договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, без ПДВ. 10.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (Новий кредитор) укладено договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, згідно умов п.2.1 якого Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору, за договорами позики (кредитними договорами). Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених договором. Ціна договору за відступлення прав вимоги становить 794 503,18 грн (п.7.1 договору). 10.03.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було підписано акт прийому - передачі реєстру боржників за договором факторингу №10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, у відповідності до якого, первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 29 141. Актом від 31.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями по договорам відступлення прав вимоги, в тому числі № 10-01/2023 від 10.01.2023. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 50 360,70 грн, з яких: 3 000,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням; 47 360,70 грн - заборгованість нарахованими процентами. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). Як передбачено ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що договір №2107746105170 від 18 березня 2021 року був укладений між ТОВ Служба миттєвого кредитування та [PERSON] з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачем, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування, наявні безпосередньо в договорі. Оскільки відповідачем\~не повернуто\~своєчасно суму\~за тілом\~кредиту,\~тому суд\~погоджується,\~що позивач,\~якому відступлено\~право вимоги,\~вправі вимагати\~захисту своїх\~прав через\~суд шляхом\~зобов`язання\~боржника виконати\~обов`язок\~з повернення\~заборгованості по\~тілу кредиту,\~що становить\~3\~000,00\~грн,\~а тому позов підлягає задоволенню в цій частині. Щодо нарахованих процентів за користування кредитом, то суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Як встановлено судом з договору №2107746105170 від 18 березня 2021 року, заяви-анкети до кредитного договору, графіку платежів, строк кредитного договору складає 16 календарних днів (з 18.03.2021 по 02.04.2021), а проценти, які передбачені умовами наведених документів, та які нараховані [PERSON] за вказаним договором складають 960,00 грн за період з 18.03.2021 по 02.04.2021. Разом з тим, досліджений судом розрахунок заборгованості ТОВ "Коллект центр" свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по процентам в сумі 29 873,10 грн розрахована за період по 17.03.2022, який виходить за межі 16-денного строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позивачем вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за користування позикою в сумі 29 873,10 грн є безпідставною. Враховуючи наведене, з [PERSON] на користь ТОВ "Коллект Центр" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором за нарахованими у межах строку дії договору процентами у розмірі 960,00 грн. За таких обставин, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» підлягає задоволенню частково на суму 3 960 грн. Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до позовної заяви додано договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» №01-11/2023 від 01.11.2023, заявку на надання юридичної допомоги №368, витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024. Так, згідно наявного в матеріалах справи Договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, між ТОВ «Коллект Центр» та «Лігал Ассістанс» було укладено Договір про надання правової допомоги. Вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Сума, визначена актом про надання юридичної допомоги цього договору є гонораром адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає. З огляду на прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», затверджений рішенням загальних зборів № 01-11/2023 від 01 листопада 2023 року, ціна роботи фіксована та погодинна. Згідно з заявкою на надання юридичної допомоги № 368 від 14.08.2024 між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» та витягу з акту №1 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024, погоджено надання таких правових (юридичних) послуг: надання усної консультації - вартість за 2 години 3 000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду на 2 годин 6 000,00 грн. Загальна сума понесених витрат за надані послуги становить 9 000,00 грн. У відповідності до п.4 ч.1 ст.1 Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) від 5 липня 2012 року, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до ч.2 ст.137ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.4 ст.137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи наведені приписи, складність справи, розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та судового/судових засідань, часткове задоволення позову, cуд вважає необґрунтованим та таким, що виходить за розумні межі, розмір витрат на правничу допомогу в сумі 9 000,00 грн, який є неспівмірним розміру задоволених позовних вимог, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн, що є достатнім та справедливим. У відповідності до статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 364,76 грн (3 960,00 грн/32 873,10 грн х 3 028,00 грн).

Outcome: partial