Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останньої заборгованість за договором позики № 74892184 від 14.02.2022 у розмірі 21590,45 грн, з яких: 14000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, а також 7590,45 грн - сума заборгованості за відсотками. Позовна заява мотивована тим, що 14.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних ресурсів» та [PERSON] укладено договір позики № 74892184, на підставі якого відповідач отримала кредит в сумі 14000,00 грн. Позивач набув право вимоги до [PERSON] за договором позики № 74892184 відповідно до реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, в сумі 21590,45 грн, з яких: 14000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, а також 7590,45 грн - заборгованість сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за договором позики № 74892184 не погашена. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 23.05.2025 прийнято цю позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Зі змісту позовної заяви вбачається, що у разі неявки в судове засідання відповідача, представник позивача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.8\~ст.128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч.3\~ст. 131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 22.07.2025 проведено заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини. ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є фінансовими установами, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію фінансової установи від 25.04.2018 та 28.02.2012 відповідно. 14.02.2022 між відповідачем та первинним кредитором товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір позики № 74892184, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти від позикодавця у розмірі 14000,00 грн строком на 30 днів із базовою процентною ставкою 1,99 % шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника (п.1, п. 2 Договору). В пункті 28 договору зазначений рахунок позичальника [NUMBER] . Відповідач підписав вказаний договір одноразовим електронним ідентифікатором 6Ow8yWjVx7. 14.06.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) було укладено договір факторингу №14/06/21. Згідно із п.1.1 укладеного договору, клієнт зобов`язується відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників. Згідно п.1.2. договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту відповідного реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників. 27 жовтня 2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) підписаний акт прийому-передачі реєстру боржників №11. Відповідно до цього витягу з реєстру боржників №11 до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за договором позики № 74892184. Сума заборгованості 21590,45 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 14000,00 грн та заборгованість за відсотками 7590,45 грн, що узгоджується з відомостями, які містяться в розрахунку заборгованості за договором позики № 74892184 від 14.02.2022 за період з 27.10.2023 по 31.03.2025. Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Положеннями частини 1 статті 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч. 3 ст. 207 ЦК України). Згідно із підпунктом п`ять частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідач уклав електронний договір позики № 74892184 від 14.02.2022 із Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів». Зазначений договір відповідач підписала у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором), а тому за правовими наслідками цей договір прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі. Як регламентовано ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження (ст.1080 ЦК України). За сформованою позицією Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору факторингу (глава 73 ЦК України). Оскільки сторонами дотримані умови зазначеного вище договору факторингу, що встановлює порядок та процедуру відступлення права вимоги за договором, то суд дійшов висновку, що позивач набув право вимоги до відповідача за договором позики № 74892184 від 14.02.2022. Положеннями ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач при укладенні договору разом із своїми паспортними даними надав номер карткового рахунку на який було здійснено переказ коштів, суд вважає, що позивачем доведено факт надання грошових коштів. Зважаючи на те, що всупереч умовам спірного договору, відповідач не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а тому вимога щодо стягнення простроченої заборгованості за сумою кредиту підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до витягу з реєстру боржників №11 до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за договором позики № 74892184. Сума заборгованості 21590,45 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 14000,00 грн та заборгованість за відсотками 7590,45 грн, що узгоджується з відомостями, які містяться в розрахунку заборгованості за договором позики № 74892184 від 14.02.2022 за період з 27.10.2023 по 31.03.2025. Суд зауважує, що зважаючи на вимоги статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували поданий позивачем розрахунок заборгованості за вищевказаним договором, а тому суд не має підстав піддавати його сумніву. Відтак, вимога щодо стягнення простроченої заборгованості за відсотками підлягає задоволенню в повному обсязі. У порядку визначеному ч.1 ст.141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved