Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 червня 2007 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб у відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції, який рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 липня 2013 року було розірвано. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідачка виїхала за кордон і з того часу сином не цікавилася взагалі. Відповідачка не виконує покладених на неї обов`язків по вихованню, піклуванню та догляду за дитиною більше десяти років. Вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, взагалі не спілкується з ним. Син на сьогоднішній день проживають з ним. Стверджує, що він забезпечує його усім необхідним. Дитина знаходяться на його утриманні. У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Януль В.С. позовні вимоги підтримали повністю і просять задовільнити їх. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, підтвердила той фак, що з часу виїзду за кордон вона перестала займатися вихованням та утриманням сина, весь цей час син проживає з батьком, який піклується про нього, займається його вихованням та утриманням. Просить справу розглядати без її участі. Представник служби у справах дітей Здолбунівської міської ради Гуляр М.В. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 липня 2008 року. Згідно ч.1 ст.18 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З роз`яснень, які містяться в пунктах 15-17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, о негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він проживає разом з батьком, [PERSON] . Свою матір він практично не пам`ятає. Мати проживає за кордоном і з ним не спілкується, будь-якої матеріальної допомоги на його утримання не надає. Його вихованням, утриманням та розвитком займається батько. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він проживає поряд з [PERSON] . Відповідачку він не бачив більше п`яти років. [PERSON] самостійно займається вихованням сина. В характеристиці [PERSON] , наданій Здолбунівським ліцеєм №6, зазначається, що [PERSON] приділяє належну увагу вихованню сина, забезпечує усім необхідним для життя та розвитку, цікавиться навчанням сина, відвідує батьківські збори. Мати [PERSON] [PERSON] вихованням сина не займається. Органом опіки та піклування Здолбунівської міської ради Рівненської області надано висновок про доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] своїми діями ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Також з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved