Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] в особі представника - адвоката Ускової І.І., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17 лютого 2025 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя було видано судовий наказ у справі № 334/1125/25 (провадження № 2-н/334/163/25) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.02.2025 року та до досягнення дитиною повноліття. Копію зазначеного судового наказу [PERSON] не отримав, але про існування судового наказу дізнався коли на його поштову адресу надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 77900649, видана старшим державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) яку він отримав 14.05.2025. Про стягнення аліментів йому відомо не було до 14.05.2025 року. Це є підтвердженням того, що судовий наказ не був належним чином йому вручений, що унеможливило своєчасне подання заяви про його скасування. Судовий наказ винесений без урахування обставин, що мають значення для визначення розміру аліментів, а наразі для його зменшення. Так, [PERSON] приховано від суду той факт, що [PERSON] знаходиться в безпорадному стані і є інвалідом ІІ групи та не в змозі платити визначений розмір аліментів . Вважає, що розмір аліментів, встановлений судовим наказом, є необґрунтованим та підлягає зменшенню з наступних підстав. На момент винесення судового наказу судом не було враховано, що [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, безстроково, що суттєво впливає на його матеріальне становище та потребує значних витрат на лікування та підтримку здоров`я. Ця обставина є визначальною та унеможливлює повноцінне виконання судового наказу в його поточному розмірі. Стан здоров`я позивача має тенденцію до погіршення протягом останніх років, що вбачається з численних звернень до лікарів та встановлених діагнозів, які потребують постійного лікування та значних фінансових витрат, що підтверджується відповідними медичними документами. Наведені діагнози та поточний стан здоров`я позивача свідчать про його потребу у постійному медичному догляді, лікуванні, реабілітації, що тягне за собою значні та постійні фінансові витрати. Це безпосередньо впливає на його матеріальне становище та об`єктивно зменшує його спроможність утримувати дитину у розмірі 1/4 частки доходу, оскільки основна частина його коштів витрачається на підтримку власного життя та здоров`я. [PERSON] у зв`язку з поганим самопочуттям не має можливості влаштуватися на роботу, так як постійно проходить лікування та сам потребує сторонньої допомоги. Сума пенсії [PERSON] за період з 01.02.2025 по 30.04.2025 року складає 10090,92 грн. Таким чином, середньомісячний дохід [PERSON] становить приблизно 3363,64 грн. Ця сума є його єдиним та основним джерелом доходу. Після вирахування витрат на лікування та інших обов`язкових витрат (комунальні послуги, харчування), [PERSON] об`єктивно не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Його підтримує мати пенсіонерка, яка також не працює, але допомагає [PERSON] у побуті, так як він самостійно не здатен самообслуговуватися. Значне погіршення стану здоров`я, необхідність постійного лікування, значене погіршення матеріального стану батька може бути підставою для зменшення розміру аліментів. З огляду на наведені обставини просить зменшити розмір аліментів до 1/8 частини всіх видів доходу. Такий розмір буде справедливим, відповідатиме реальному матеріальному стану [PERSON] , стану здоров`я та дозволить виконувати батьківський обов`язок, не ставлячи [PERSON] у вкрай скрутне матеріальне становище. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Мартиненко А.В. подав відзив на позовну заяву, у відзиві просить відмовити у задоволенні позову з підстав недоведеності погіршення майнового стану платника аліментів, стану його здоров`я, неспроможності сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, раніше визначеному судовим наказом, і необхідності зменшення їх розміру. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав. Представник відповідачки просив відмовити у задоволенні позову з підстав, які викладені у відзиві. Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши письмові документи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2025. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2025 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.02.2025 та до досягнення дитиною повноліття. Постановою старшого державного виконавця Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі від 28.04.2025 відкрито виконавче провадження ВП №77900649 з примусового виконання вище зазначеного судового наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.02. 2025 №334/1125/25. Як на підставу позовних вимог про зменшення розміру аліментів, що стягуються за цим судовим наказом, позивач посилається на те, що позивач являється інвалідом ІІ групи, та потребує постійного медичного догляду, лікування, реабілітації, що тягне за собою значні постійні фінансові витрати. Єдиним і основним джерелом доходу позивача є його пенсія по інвалідності. Після вирахування витрат на лікування та інші обов`язкові витрати (комунальні послуги, харчування позивач не має змоги сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі частини заробітку щомісячно, так як йому не вистачає грошових коштів на власне утримання. Так, згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 20105 неврологічного відділення № 1 від 30.11.2015 [PERSON] встановлено діагноз гострий розсіяний енцефаломієліт, двостороння пірамідна недостатність, сенсорні порушення, помірна сенситивна атаксія, порушення ФТО. Згідно виписки медичної карти стаціонарного хворого № 1925 від 13.07.2017 [PERSON] встановлено діагноз демієлінізуючий енцефаломієліт, церебро-спінальна форма, трипарез, більш виражений у нижніх кінцівках, мозжочково-атактичний с-м. 01.11.2022 року при огляді лікаря МСЕК встановлено: остеоартроз кульшового суглоба, біль загальний / множинний локалізації, головний біль, синдром запаморочення. Діагностовано: основний - неврологічні захворювання (ICPS - 2: N99), супутні - остеоартроз кульшового суглоба (L89), атеросклероз/захворювання периф.судин (К92), остеоартроз колінного суглоба (L90). 31.01.2024 згідно огляду невропатолога в КНП «Міська лікарня № 9» Запорізької міської ради, [PERSON] діагностовано G35 розсіяний склероз, ускладнення G83.8 інші уточненні паралітичні синдроми, G90.8 інші розлади вегетативної нервової системи. 10.02.2025, 28.02.2025, 08.05.2025 позивач звертався до сімейного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №9» з причини погіршення здоров`я. [PERSON] діагностовано основний діагноз: N86 Розсіяний склероз (довідка сімейного лікаря від 10.02.2025), 28.02.2025 сімейним лікарем встановлено діагноз: N86 Розсіяний склероз (Демієлінізуючий енцефаломієліт, церебро-спінальна форма, трипарез з порушенням функції лівої верхньої кінцівки - 4 бали, нижніх кінцівок - 3 бали, мозжочково- атактичний синдром з порушенням статико-координаторних функцій та акту ходи. Астенічний синдром, 08.05.2025 сімейним лікарем діагностовано основний діагноз: N86 розсіяний склероз (коментар: демієлінізуючий енцефаломієліт, церебро-спінальна форма, тетрапарез з порушенням функції лівої верхньої кінцівки - 4 бали, нижніх кінцівок - 3 бали, мозжочково- атактичний синдром з порушенням статико-координаторних функцій та акту ходи. Астенічний синдром. Згідно з випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 28.02.2025 після виписки [PERSON] встановлено діагноз (основне захворювання, супутнє захворювання та ускладнення): Демієлінізуючий енцефаломієліт, церебро-спінальна форма, трипарез з порушенням функції лівої верхньої кінцівки - 4 бали, нижніх кінцівок - 3 бали, мозжочково-атактичний синдром з порушенням статико-координаторних функцій та акту ходи. Астенічний синдром. Двобічний коксартроз ІІІ ст. рентгенологічно, ПФ СІІІ ст. Асептичний некроз головок стегнових кісток. Контрактура кульшових суглобів. Двобічний гонартроз ПФС ІІ, рентгенологічно ІІ ст. Згідно з оглядом невропатолога в КНП «Міська лікарня № 9» Запорізької міської ради від 05.05.2025 [PERSON] діагностовано: Розсіяний склероз (коментар: цереброспінальна форма, тріпарез з порушенням Ф-ЦІІ - 3,5 - 3,Б. Переважно Н/К. Мозжочково-атактичний синдром з порушенням статико-координаторних функцій, порушення ФТО по типу натужування при сечовипусканні. Згідно консультативного висновку спеціаліста невролога в МК «Юліс»: розсіяний склероз, рецидивуючий-ремітуючий перебіг, тетрапарез, мозжочково-атактичний, виражений астено-невротичний синдром, порушення функції тазових органів. У Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 244/25/1943/В від 15.04.2025 зазначений діагноз, з яким [PERSON] було направлено, відповідно до національного класифікатора НК 025:2021 «Класифікатор хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я»: Основний діагноз: G04.0- Гострий розсіяний енцефаліт. Супутні діагнози: К00.0-Адентія, G83.0.- Диплегія верхніх кінцівок, М21.80 Інші уточнені набуті деформації кінцівок, множинні локалізації, М14.8 Артропатії при інших уточнених хворобах, класифікованих в інших рубриках, М24.51-Контрактура суглоба, ділянка плеча, М17.0- Первинний гонартроз, двобічний, М16.0 Первинний коксартроз, двобічний. [PERSON] надані рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, номер витягу: 224/25/1943/1, в яких встановлена здатність до самообслуговування: помірний ступінь обмеження; здатність до пересування: виражений ступінь обмеження; здатність до орієнтації: нормальна здатність; здатність до спілкування: легкий ступінь обмеження; здатність до контролю за своєю поведінкою: легкий ступінь обмеження; здатність до здобуття освіти: помірний ступінь обмеження; здатність до трудової діяльності: виражений ступінь обмеження. Встановлена потреба в отриманні реабілітаційної допомоги в сфері охорони здоров`я. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 164538 [PERSON] встановлена друга група інвалідності по загальному захворюванню. Інвалідність встановлена безстроково. [PERSON] призначена пенсія по інвалідності 2 групи, загальне захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] . Згідно довідки про доходи № 8914422347997920 [PERSON] перебуває на обліку в Правобережному об`єднаному управлінні ПФУ м. Запоріжжя в Запорізькій області і отримує пенсію по інвалідності, зокрема за лютий 2025 нараховано 3124,12 грн., за березень 2025 3483,40 грн., квітень 2025 3483,40 грн., Всього сума пенсії нарахована [PERSON] за період з 01.02.2025 по 30.04.2025 складає 10090,92 грн. В судовому встановлено, що [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , яка є пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] . Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що син є інвалідом 2 групи, має ряд захворювань, у зв`язку з чим влаштуватись на роботу не може, отримує пенсію по інвалідності, якої не вистачає на ліки, харчування. Вона зі своєї невеликої пенсії допомагає своєму синові матеріально, здійснює догляд, якого він потребує. Відповідачці про всі ці обставини відомо було при зверненні до суду із заявою про стягнення аліментів. Тому зі сплатою аліментів його важкий матеріальний стан погіршився. Згідно\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2\~статті 51 Конституції України,\~статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~статті 181 Сімейного кодексу України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частинами 1, 2\~статті 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Як встановлено судом, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки на підставі судового наказу. У змісті виданого судового наказу сторони повідомлені судом про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті не розглядається, а боржник має право звернутися із позовом про зменшення розміру аліментів. Отже, процесуальним законодавством врегульовано скорочений порядок розгляду вимог про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину\~однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, шляхом видачі особливої форми судового рішення\~судового наказу (частина 1 статті\~160, пункт 4 частини 1 статті\~161 ЦПК України). В такому разі обставини щодо матеріального і сімейного стану сторін судом не встановлюються, і обґрунтованість заявлених вимог стягувачем не перевіряється, внаслідок чого право боржника на оспорювання розміру аліментів, що з нього стягнуті за судовим наказом, у подальшому регулюється можливістю його звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів без застосування процедури скасування судового наказу за його же заявою (пункт 7\~статті 170 ЦПК України). За такого, твердження представника відповідачки про безпідставність розгляду позовних вимог [PERSON] з огляду на те, що матеріальний стан його як платника аліментів фактично не змінився з моменту видачі судового наказу до подачі ним позову, є неспроможними. Як встановлено судом, позивач є особою з інвалідністю 2 групи безстроково. З медичних документів вбачається, що [PERSON] потребує постійного прийому лікарських препаратів, він має помірний ступінь обмеження щодо здатності до самообслуговування та пересування, виражений ступінь обмеження щодо орієнтації, виражений ступінь обмеження щодо здатності до трудової діяльності. Позивач отримує пенсію по інвалідності, зокрема, за лютий 2025 року йому нараховано 3124,12 грн., за березень 2025 року 3483,40 грн., за квітень 2025 року 3483,40 грн. Інших доходів [PERSON] не має. Важке матеріальне становище позивача зумовлене станом його здоров`я, наразі матеріальну допомогу та догляд він отримує від своєї матері, яка також має доходи лише у вигляді пенсії. За вказаних обставин стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі частини з усіх видів його доходу призвело до погіршення його матеріального становища, оскільки при їх стягненні не було враховано майновий стан позивача, стан його здоров`я, тобто не враховані обставини, передбачені\~статтею 182 СК України. Крім того, ухвалюючи рішення про зменшення розміру аліментів, суд повинен виходити також з інтересів дитини, на утримання якої сплачуються зазначені аліменти. Тому, проаналізувавши вищенаведені докази по справі, суд дійшов висновку, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів, і вважає за можливе зменшити розмір аліментів, що стягнуті на підставі судового наказу, визначивши його у щомісячному розмірі в 1/6 частині від усіх видів заробітку та доходів позивача. При цьому суд зауважує, що зменшенню підлягає розмір аліментів, визначених судом, тобто частки від доходів позивача, яка підлягає стягненню. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Тобто мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. Аліменти сплачуються у новому розмірі з моменту набрання рішенням суду законної сили дня набрання рішенням законної сили Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, враховуючи що позивач як інвалід 2 групи звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: partial