Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 1 червня 2005 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 572. Від шлюбу подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , та дитину від першого шлюбу позивачки - [PERSON] , [INFO] . Спір про поділ майна, станом на дату позовної заяви, відсутній. Посилається на те, що з червня 2024 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Отже, просила позов задовольнити та розірвати шлюб. Ухвалою Оболонського районного суду від 11 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. У судовому засіданні позивачка підтримала позов та додатково пояснила, що сімейні відносини з відповідачем значно погіршились у 2024 році у зв`язку з проявами агресивної поведінки з боку відповідача. Просила врахувати, що від першого шлюбу має сина, який є інвалідом 2 групи з дитинства. Рішенням Дарницького районного суду від 31 березня 2014 року син визнаний недієздатним і перебуває під її опікою, що також впливає на неможливість спільного життя через погані взаємовідносини між чоловіком та сином від першого шлюбу. Отже, збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки між сторонами втрачене почуття взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо розірвання шлюбу, пояснив, що з позивачкою прожив 20 років, за увесь час шлюбу його вклад у сім`ю є значним, а тому розірвання шлюбу суперечить його інтересам. Також відповідач зазначив, що шлюбні стосунки погіршились через його хворобу та інвалідність. Просив відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що 1 червня 2005 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 572, від якого мають спільного сина та сина від першого шлюбу позивачки. Згідно з поясненнями сторін, станом на час розгляду справи, спір щодо поділу майна відсутній. Також встановлено, що станом на дату розгляду справи, сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними фактично припинені з червня 2024 року, спільне господарство не ведеться, втрачено почуття взаємної поваги, любові та порозуміння. Відповідно до статей 21 та 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною 3 та 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, вислухавши пояснення учасників, приймає до уваги усі доводи сторін, фактичні взаємовідносини та обставини спільного життя, та вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Враховуючи положення статті 112 СК України, суд дійшов до виснвоку, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно вимогами статей 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору. На підставі статей 21, 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved