Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

30.07.2021 позивач - КП "Харківські теплові мережі" завернулось до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначено, що КП «ХТМ» надає послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а\~ відповідачі отримують ці послуги і за період з 01.11.2012 по 30.06.2021 не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 16197,49 грн, також позивачем нараховані інфляційні витрати у сумі 423,78 грн та три відсотки річних у розмірі 159,48 грн. У зв`язку з чим, позивач просить задовольнити позов, стягнувши з відповідачів зазначені суми та судовий збір. 09.11.2021 заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова позовну заяву КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] «Про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання»- задоволено частково. Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.08.2018 по 30.06.2021 у сумі 6868 (шість тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн 51 коп. Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» інфляційні витрати у сумі 423,78 грн, три відсотки річних 159,48 грн, а всього 583 (п`ятсот вісімдесят три) грн 26 коп. Компенсовано КП «Харківські теплові мережі» судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно до задоволених вимог у розмірі 887,60 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У задоволені позову КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.11.2012 по 31.07.2018 у сумі 9328 (дев`ять тисяч триста двадцять вісім) грн 98 коп відмовлено. 07.05.2025 [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 05.06.2025 заочне рішення від 09.11.2021 скасовано, справу призначено до судового розгляду. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.06.2025 справу передано в провадження судді Семіряд І.В. ЗУ «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-IX\~від 26.02.2025, який набрав чинності 25.04.2025, змінено найменування місцевих загальних судів, зокрема Дзержинський районний суд м. Харкова змінено на Шевченківський районний суд м. Харкова. Зміна найменування місцевого загального суду не призвела до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду. 30.06.2025 від представника КП «ХТМ» надійшла заява, у якій представник позивача просила виключити з кола відповідачів [PERSON] , у з`язку з його смертю. Стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованість за період з 01.04.2017 по 30.06.2021, інфляційні витрати, 3% річних та судовий збір. Від представника позивача КП «ХТМ» - Пономаренко Т.І. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №10619. Відповідно до ст. 24 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті. Представником позивача виключено [PERSON] з кола відповідачів. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. \~ Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до\~ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Згідно п.5ст.\~20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором або законом. Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України\~і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього\~Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. З матеріалів справи вбачається, що КП «ХТМ» звернулось до суду з позовом 30.07.2021, заборгованість позивач просить стягнути за період з 01.11.2012 по 30.06.2021. Позивачем при звернені до суду з заявою від 30.06.2025 заявлено вимогу про стягнення заборгованості за період з 01.04.2017 по 30.06.2021 та про поновлення строку позовної давності. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя\~статті 267 ЦК України). Разом з тим,\~постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга\~статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року. У пункті 12\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~у редакції\~Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX\~перелічені всі\~статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22), від 19 квітня 2023 року у справі № 199/782/21 (провадження № 61-1323св23), від 31 травня 2023 року у справі № 938/632/20 (провадження № 61-16716св21). З цього можна зробити висновок, що у разі закінчення строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину. Як встановлено судом КП «Харківські теплові мережі» з квітня 2017 року по теперішній час надавались послуги з теплопостачання, які відповідачі повинні оплатити. Щодо наданої КП «ХТМ» копії ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.12.2020 №638/15706/15-ц про скасування судового наказу, яким було стягнуто заборгованість з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «ХТМ» за період з 01.12.2012 по 31.07.2015, суд зазначає. Подання виконавцем послуг, в даному випадку КП «ХТМ», в порядку передбаченому ЦПК України заяви про видачу судового наказу не перериває перебігу позовної давності. Переривання позовної давності відбувається у разі пред`явлення саме позову до відповідача. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №712/8916/17. Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів за період з 02.04.2017 по 30.04.2021 підлягають задоволенню. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що борг відповідачів [PERSON] , [PERSON] за спожиту теплову енергію за період з 02.04.2017 по 30.04.2021 становить 8828,99 грн. Оскільки, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг, зазначена сума боргу за період з 02.04.2017\~по 30.04.2021 (в межах позовної давності) підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] , [PERSON] солідарно. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, трьох відсотків річних та інфляційних витрат, сума становить 159,48 грн та 423,78 грн відповідно, вказані суми нараховані за період з 01.07.2018 по 30.6.2021. При цьому позивачем зазначені витрати нараховані позивачем у межах строку позовної давності, тобто на суму заборгованості за період з 01.07.2018 по 30.6.2021. Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню солідарно на користь позивача три відсотки річних та інфляційні витрати у розмірі. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з теплопостачання в межах позовної давності, інфляційних витрат та трьох відсотків річних. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідачів пропорційно до задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги КП «ХТМ» задоволені повністю, з урахуванням уточненої заяви про зменшення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню у розмірі 2270 грн. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільненні від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, оскільки є особами з інвалідністю I та II груп. Ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачає - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приймаючи до уваги викладене суд приходить до висновку, що судові витрати у розмірі 2270 грн, підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України \~

Outcome: approved