Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути на свою користь з [PERSON] загальну суму заборгованості за кредитним договором №1195-6600 від 26.04.2023 у розмірі 72900,00 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом 15000,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 57900,00 грн, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування\~вимог позивач\~вказує,\~що 26.04.2023 між\~ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та\~ відповідачем за\~ допомогою Веб-сайту\~(creditkasa.ua),\~який є\~ сукупністю інформаційних\~ та телекомунікаційних\~ систем ТОВ\~ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № №1195-6600. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Відповідач свої зобов`язання по договору не виконала, не повернула своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості. У зв`язку з цим виникла заборгованість. Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. Заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 31.03.2025 позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором № 1195-6600 від 26.04.2023 в розмірі 72 900,00 грн, та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 18.04.2025 від представника [PERSON] [PERSON] до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення, у якій представник відповідача вказує, що [PERSON] позов не визнає, заперечує укладання договору з позивачем та заперечує факт отримання коштів згідно з вищевказаним договором. Доводи позивача з приводу того, що без дій відповідача укладання договору неможливе є надуманими, такими, що нічим не підтверджуються та спростовуються самим позивачем. Так, в самому позові зазначено, що раніше відповідач [PERSON] вже укладала два кредитних договори з позивачем, тобто, в розпорядженні цієї кредитно-фінансової установи були абсолютно всі вихідні дані відповідача, необхідні для укладання такого роду договорів і в майбутньому. Зазначене не виключає можливості укласти кредитний договір позивачем в односторонньому порядку, тобто без участі відповідача. За таких обставин, з урахуванням того, що на будь-якому наданому в якості доказу позивачем документі відсутній підпис відповідача, в тому числі і електронний, логічно дійти висновку про те, що договір відповідачем не укладався. Обґрунтовуючи позов позивач зазначає, що ТОВ Укр кредит фінанс не є банківською установою, таким чином товариство при здійсненні своєї діяльності не відкриває банківські рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунків, тобто готівкою. Такі твердження позивача спростовують його доводи про те, що ним перераховано кошти на рахунок відповідача, оскільки, в даному випадку, єдино можливим способом перерахувати кошти є їх перерахування через банківський термінал. Однак, доказів того, що кошти позивачем відповідачу було перераховано через банківський термінал не надано. Твердження позивача стосовно того, що ним перераховано кошти відповідачу через систему послуг LigРаy також ніяким належним та допустимим доказом не підтверджено. Позивачем в якості доказу перерахування коштів додано довідку, складену самим позивачем про нібито перерахування коштів. Довідка позивача не є фінансовим чи банківським документом, визначеним законом, тобто вона не може бути розцінена як належний та допустимий доказ здійснення безготівкового чи готівкового перерахування коштів. В доданій до позову довідці АТ КБ «Приватбанк» не зазначено отримувача коштів, там є лише номер платежу, канал, дата видачі, сума, номер договору, неповний (зашифрований) номер картки. [PERSON] стверджує, що вказаний номер картки ніколи не належав і не належить їй. Натомість, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано доказів того, що вказана банківська картка належить відповідачу, тим більше, позивачем дані про платіж не деталізовані, тобто не вказано ПІБ отримувача, навіть номери карток є зашифрованими. За таких обставин у суду не було доказів того, що вказана банківська картка належить саме відповідачу [PERSON] та що саме на її банківський рахунок було перераховано кошти. Також зазначено, що надані позивачем письмові докази не засвідчені у порядку, визначеному ст. 95 ЦПК України, отже суд мав визнати їх недостовірними та не допустимими. Ухвалою суду від 28.05.2025 заяву представника [PERSON] [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення від 31.03.2025, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Інших заяв по суті справи до суду не надійшло. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, до позовної заяви долучено клопотання представника позивача ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" Резуєва Є.В. про розгляд справи за відсутності представника позивача, відповідно до змісту якої позивач позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача у\~судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у заяві про перегляд заочного рішення. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 частини першої ст.3 ЦК України. Приписи частин першої та третьої ст.509 ЦК України передбачають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої та другої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною третьою ст.207 ЦК України, визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно з частиною другою ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». У статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Статтею 611 та частиною першою ст.612 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.\~12,\~13 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно зі ст.76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено,\~щоТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" є фінансовою установою, що здійснює діяльність з інших видів кредитування, отримало Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи № 2565 від 01.08.2013, видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. 26.04.2023 [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором А1836 підписала паспорт споживчого кредиту, який містить основні умови видачі кредиту, інформацію про реальну відсоткову ставку, порядок повернення кредиту, тощо. 26.04.2023 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1195-6600. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту\~15 000,00 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 21 день; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна відсоткова ставка - 3,00 % в день. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом не буде перевищувати 150 000 грн. Договір про\~відкриття кредитної\~лінії №1195-6600\~від 26.04.2023\~підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором А1836. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Представник позивача вказує, що кредитний договір [PERSON] з позивачем не укладала, надані позивачем письмові докази не містять підпису відповідача. Суд зазначає, що відповідно до п. 3.2.-3.4. договору про відкриття кредитної лінії №1195-6600 від 26.04.2023,0 для укладання цього договору, у порядку встановленому правилами, позичальник надає Кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати Кредит, шляхом заповнення на веб-сайті Кредитодавця https://creditkasa.com.ua/ усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, Позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб-сайту Кредитодавця та які необхідні для укладення даного Договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних. \~ \~ \~ \~При поданні інформації відповідно до п.3.2. Договору Позичальником вперше, відбувається реєстрація Позичальника на веб-сайті Кредитодавця та формується Позичальнику його особистий розділ на веб-сайті Кредитодавця (Особистий Кабінет). Доступ до Особистого Кабінету здійснюється Позичальником після авторизації шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який надсилається Кредитодавцем Позичальнику в СМС- повідомленні або надається шляхом дзвінку на номер телефону, який вказаний Позичальником відповідно до п.3.2. на веб-сайті Кредитодавця, і який має юридичне значення ідентифікації Позичальника в розумінні ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». За результатами розгляду наданої Позичальником інформації, Кредитодавець здійснює перевірку дійсності та достовірності зазначених Позичальником особистих даних, у тому числі, але не обмежуючись проводить аутентифікацію банківської платіжної картки та/або банківського рахунку Позичальника відповідно до стандартів міжнародних платіжних систем. Позичальник зобов`язаний вказати реквізити банківської платіжної картки та/або банківського рахунку, що належать особисто йому, для можливості належного виконання Кредитодавцем своїх зобов`язань за Договором. Кредитодавець має право додатково вимагати від Позичальника надання документів/копій документів, зокрема документів та проходження процедур ідентифікації та верифікації визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та нормативними документами Національного банку України у сфері фінансового моніторингу, а також інших дій, які Кредитодавець визнає необхідними для прийняття рішення про можливість укладання цього Договору. Отже, договір про відкриття кредитної лінії №1195-6600 від 26.04.2023 підписаний позичальником за допомогою одноразового пароля ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочинів. Без заповнення на веб-сайті кредитодавця відповідної форми, без надання позичальником особистих даних, без отримання доступу до особистого кабінету позичальником після авторизації шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який надсилається кредитодавцем позичальнику у порядку, передбаченому договором, кредитний договір між позичальниками та позикодавцем не був би укладеним. Зазначеним спростовуються доводи відповідача про те, що вона не укладала з позивачем договору про відкриття кредитної лінії №1195-6600 від 26.04.2023. 26.04.2023 через систему платежів LigPay на виконання договору №1195-6600 на платіжну картку відповідача № [NUMBER] перераховано кошти в сумі 15000,00 грн, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів. Заперечуючи проти вимог позову, відповідач вказує, що зазначена довідка не є належним доказом перерахування коштів, оскільки вона не містить повного номеру картки, а також не зазначено отримувача коштів. Суд зазначає, що у договорі про відкриття кредитної лінії №1195-6600 від 26.04.2023 у розділі «Реквізити сторін» зазначено номер особистого електронного платіжного засобу [PERSON] [NUMBER] . Як вже зазначалось, п. 3.4. договору передбачено, що за результатами розгляду наданої позичальником інформації, кредитодавець здійснює перевірку дійсності та достовірності зазначених позичальником особистих даних, у тому числі але не обмежуючись проводить аутентифікацію банківської платіжної картки та/або банківського рахунку позичальника відповідно до стандартів міжнародних платіжних систем. Підписуючи договір про відкриття кредитної лінії №1195-6600 від 26.04.2023, [PERSON] зазначила номер картки [NUMBER] , тому суд не має підстав вважати, що зазначена картка відповідачу не належить. Суд зауважує, що відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Будь-яких доказів на спростування того, що картка № [NUMBER] належить [PERSON] , сторона відповідача не надала. Отже, суд доходить висновку, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач використала кредитні кошти, однак, умов договору не виконала і не погасила боргу. Таким чином, позивач надав належні і допустимі докази укладення із відповідачем договору про відкриття кредитної лінії №1195-6600 від 26.04.2023 та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 15000,00 грн. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Станом на день розгляду справи заборгованість за договором кредиту відповідачем не погашена, тому сума простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 15000,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками, суд дійшов такого висновку. Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами договору, вони погодили розмір відсотків, який буде нараховуватись на залишок неповернутої суми кредиту 3,00 % - стандартна процентна ставка за кожен день користування кредитом. Тобто, підписуючи кредитний договір, у якому зазначені сума кредиту, строки його повернення, а також вказані відсотки за користування кредитом, відповідач погодилася із вказаними умовами договору та розміром відсоткової ставки за користування кредитними коштами, тому зобов`язана його (договір) виконувати в повному обсязі. Відповідно до змісту позову, станом на 11.07.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 141 600,00 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 15 000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 126 600,00 гривень. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 68 700,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 72 900,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить стягнути з позичальника прострочену заборгованість за кредитом 15 000,00 гривень; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 57 900,00 гривень, що разом становить 72 900,00 грн. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується доданим до позову розрахунком заборгованості. Як встановлено судом зі змісту розрахунку позивача по відсоткам за наданим кредитом, позивач не перевищував встановлені договором ставки по відсоткам за наданим кредитом. Так само суд констатує, що нарахування відсотків позивачем проведено виключно в межах строку дії кредитного договору. Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем отриманих коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування, також стороною відповідача не надано належного спростування наданого позивачем розрахунку. Щодо посилання представника відповідача на те, що надані позивачем письмові докази не засвідчені належним чином, суд зазначає наступне. Відповідно до відповідно до приписів ч. 2, 3 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Позов ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до [PERSON] поданий до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи через електронний кабінет позивача. Процедура реєстрації Електронного кабінету фізичної особи та фізичної особи - підприємця здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису такої особи (п. 11 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 №1845/0/15-21. У разі подання до суду документів з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи через електронний кабінет учасника справи, ці документи є такими, що підписані накладенням кваліфікованого електронного підпису, тому посилання представника відповідача на недостовірність та недопустимість на цих підставах наданих позивачем доказів є безпідставними. Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів вважає, що позові вимоги слід задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ч.2\~ст.141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого у розмірі 2422,40 грн при зверненні з позовною заявою.

Outcome: approved