Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 09 серпня 1997 року Відділом реєстрації реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 157. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 09 серпня 1997 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що було зроблено актовий запис 09 серпня 1997 року №157 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 10 серпня 1997 року. У шлюбі у сторін народилась малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина фактично проживає разом з позивачем, за адресою: [ADDRESS] .\~ Спору щодо місця проживання дитини, яка й надалі проживатиме за місцем реєстрації з матір`ю у сторін не має. Спільне життя подружжя не склалося через діаметрально-протилежні характери, різні погляди за багатьма життєвими обставинами на сімейне життя та побут, через фізичну та психологічну несумісність. Хоч протягом певного часу в сім`ї було порозуміння та взаємна повага, але зараз такого констатувати неможна. Сторони намагалися зберегти сім`ю, але це не дало результату через зв`язки відповідача з іншими особами жіночого полу та неспроможність зробити правильний вибір на користь існування сім`ї та укріплення стосунків. Спільне господарство сторони не ведуть з квітня 2024 року, подружні стосунки не підтримують, бо вони розлагодились, зникли взаєморозуміння та взаємоповага. Шлюбні відносини та спільне проживання фактично вже в минулому - припинення шлюбних відносин має стійкий характер через те, що ні чоловік, ні дружина не бажають їх продовжувати та взагалі підтримувати. Більше того, позивач не бажає підтримувати з чоловіком будь-які близькі стосунки і вважає, що це взаємно. Примирення є неможливим, так як крім інших обставин позивач вважає неналежною поведінку чоловіка. [PERSON] перестав більше ніж рік з`являтися вдома, дитині увагу не приділяє, на займається його вихованням та не бере участі у фінансовому забезпеченні життя та розвитку сина. І через це шлюб потрібно розірвати, так як подальше перебування в ньому суперечить інтересам позивачки та дитини, адже незадовільний, напружений мікроклімат через невизначеність в особистих стосунках та неможливість вільно планувати своє майбутнє окремо від чоловіка не на користь, в тому числі і дитині. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, - чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України - шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, виходячи із принципу добровільності (вільної згоди чоловіка і жінки) шлюбу, подальше перебування подружжя у шлюбі буде мати наслідком примушування Позивача до шлюбних відноси, та втратить одну із основних ознак шлюбу добровільність. Таким чином, висновок про наявність підстав для розірвання шлюбу є закономірним і обґрунтованим . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 02 червня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у поданій заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у поданій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, час на примирення не надавати. Інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 серпня 1997 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, що знаходить своє підтвердження свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис 09 серпня 1997 року №157 та видано свідоцтво про шлюб\~ відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області. Під час державної реєстрації позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04 лютого 2014 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. За час спільного проживання між сторонами втрачено взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, бажання їх поновити в подружжя відсутнє, спільне господарство вони не ведуть. За змістом ч. 1\~ст. 24 СК України\~та\~ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4\~\~ст. 56 СК України\~\~закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~з ч. 2 ст. 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд доходить висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.\~113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved