Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

У грудні 2024 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Єфремову Ірину Іванівну, звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 24 070,50 грн. В обґрунтування позову вказано, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2013 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.07.2013 і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в ДВС. Відповідач своєчасно не сплачує аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 74 539,68 грн, у зв`язку з чим у позивача наявне право на стягнення неустойки (пені), відповідно до правил ч. 1 ст. 196 СК України. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 14.01.2025 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання 12.02.2025. Судове засідання за клопотаннями сторін відкладалось неодноразово. 16.07.2025 в судовому засіданні суд на місці ухвалив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, з огляду на те, що розгляд відкладався неодноразово, при цьому стороною відповідача не надано доказів про поважність неприбуття відповідача та його представника в судове засідання. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Пояснила, що довідки відповідача про сплату аліментів не мають значення, оскільки стосуються боргу за попередні періоди, а предметом цього позову є пеня. Загалом борг складає 74 539,68 грн, але позивач просить стягнути лише суму, заявлену в позові. Зауважила, що проплати заборгованості почались після пред`явлення позову. Заявила про подання протягом п`яти днів доказів про понесені витрати на правничу допомогу. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив (заперечення) на позовну заяву не направив, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] з 21.08.2001 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.01.2014 у справі № 357/13315/13-ц. Від спільного проживання сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями повторно виданих свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 09.04.2021 та серії [NUMBER] від 09.04.2021. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.09.2013 у справі № 357/9841/13-ц 2/357/3144/13 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09.07.2013 і до досягнення дітьми повноліття. Вказане рішення 23.09.2013 набрало законної сили та 16.10.2013 судом видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у Білоцерківському відділі державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області. Відповідно до розрахунку Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області № 222758 від 29.11.2024, сукупний розмір заборгованості [PERSON] за вказаним виконавчим документом у виконавчому провадженні за період 01.06.2021 по 31.10.2024 становить 74 539,68 грн. Сторонами в процесі розгляду справи надано суду копії платіжних документів про сплату відповідачем боргу по аліментах: 03.03.2025 - 9 000 грн; 11.03.2025 - 5 000 грн; 31.03.2025 - 3 000 грн; 13.05.2025 - 4 000 грн; 20.06.2025 - 2 000 грн; 16.07.2025 - 2 500 грн. Всього сплачено 25 500 грн. В матеріалах справи також міститься копія довідки МСЕК серії АВ № 0095903 від 26.03.2021 про встановлення [PERSON] першої групи інвалідності підгрупи «А» з дитинства з ураженням ОРА, потребує постійного стороннього догляду. При вирішенні справи суд зазначає наступне. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 549 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Частиною 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є особою працездатного віку, доказів щодо поважності причин несплати аліментів у справі відсутні. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %, за цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд виходить з розрахунку заборгованості по аліментам Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області № 222758 від 29.11.2024, відповідно до якого заборгованість [PERSON] за вказаним виконавчим документом за період з 01.06.2021 по 31.10.2024 включно становить 74 539,68 грн. За розрахунками позивача неустойка за прострочення сплати ним аліментів за вказаний період становить 24 070,50 грн, що не перевищує 100% розміру заборгованості по аліментам. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинство. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, виходячи з принципу диспозитивності, а також положень частини 1 статті 196 СК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову про стягнення з відповідача заявленого позивачем до стягнення розміру неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2021 по 31.10.2024 у розмірі 24 070,50 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору в дохід держави. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави за подання даного позову в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved