Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

ОСББ «Стародарницький» звернулося до суду із позовом у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість з оплати внеску на доплату для виконання технічних умов по підключенню будинку до мереж ДТЕК. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.12.2015 року співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький». Функції з управління та обслуговування багатоквартирного будинку [ADDRESS] ОСББ «Стародарницький» розпочало з 31.10.2016 року. Відповідач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] . В результаті несплати [PERSON] внеску на доплату для виконання технічних умов по підключенню будинку за постійною схемою до мереж ДТЕК, та внеску на роботи з підготовки обліку, обладнання електрощитових та підключення кабельних ліній 0,4 кв., перед ОСББ «Стародарницький» за період з вересня 2023 року по січень 2024 року включно, станом на 29 січня 2024 року обліковується заборгованість у розмірі 11 366,03 грн. У зв`язку із простроченням сплати відповідачем внесків позивачем також нараховано 3 % річних у розмірі 88,75 грн. та інфляційні втрати у розмірі 151,46 грн. Крім того позивач просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами надсилалась на адресу відповідача, та вручена 07.03.2024 року, що підтверджується зворотнім повідомлення з Укрпошти. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. 05.03.2024 року від відповідача до суду надійшли письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що відповідач заперечує проти позовних вимог з підстав в них викладених. Розпорядженням керівника апарату суду від 24.03.2025 року №259 призначений повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з неможливістю судді Арапіної Н.Є. продовжувати розгляд справи відповідно до п. 2.3.50 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О. від 28 березня 2025 року прийнято до свого провадження матеріали цивільної справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 17 грудня 2015 року співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький». Відповідно до протоколу загальних зборів № 4-3, від 31.10.2016 року, функції з управління та обслуговування багатоквартирного будинку [ADDRESS] ОСББ «Стародарницький» розпочало з 31.10.2016 року. Згідно пункту 2.1. Статуту ОСББ «Стародарницький», метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників та дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна Об`єднання, своєчасного надходження коштів від співвласників багатоквартирного будинку для сплати всіх платежів, передбачених законодавством, цим Статутом та правочинами, що укладені Об`єднанням. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Пунктом 2.2. Статуту визначено, що завданням Об`єднання є забезпечення: належного утримання будинку та прибудинкової території; реалізація прав власників приміщень та квартир будинку на володіння, користування та розпорядження спільним майном; сприяння співвласникам Об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; виконання власниками приміщень та квартир будинку своїх зобов`язань та обов`язків, пов`язаних з діяльністю Об`єднання; здійснення господарської діяльності для забезпечення власних потреб. Відповідно положень ст. ст. 14, 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. Співвласник серед іншого зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини об`єкта нерухомого майна № 293619788 від 04.01.2022 року. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати внеску на доплату для виконання технічних умов по підключенню будинку за постійною схемою до мереж ДТЕК, та внеску на роботи з підготовки обліку, обладнання електрощитових та підключення кабельних ліній 0,4 кв. відповідачу станом на 29.01.2024 року нараховано заборгованість у розмірі 11 366,03 грн. за період з вересня 2023 року по січень 2024 року, що підтверджується розрахунком заборгованість наданих послуг по квартирі [ADDRESS] . Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. За змістом ст. ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно норми частини 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», кожний співвласник багатоквартирного будинку несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно частини 4 ст. 2 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, серед іншого, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання (частина 2 ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Згідно положень ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вищевказана заборгованість з оплати внесків на доплату для виконання технічних умов по підключенню будинку за постійною схемою до мереж ДТЕК, та роботи з підготовки обліку, обладнання електрощитових та підключення кабельних ліній 0,4 кв. у розмірі 11 366,03 грн. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Таким чином, у зв`язку з простроченням оплати з оплати за внесок на виконання технічних умов ДТЕК та внесків та роботи з підготовки обліку, обладнання електрощитових та підключення кабельних ліній, відповідач зобов`язаний сплатити на користь ОСББ «Стародарницький» 3 % річних у розмірі 88,75 грн. та інфляційні втрати у розмірі 151,46 грн. У спростування зазначеного будь яких доказів, які б могли спростувати наведені у позовній заяві доводи позивача та наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем суду не надано. Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 600,00 грн та гонорар адвоката у сумі 1 160,62 грн, суд виходить із наступного. Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 143 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, 09.02.2024 між ОСББ «Стародарницький» та Адвокатським бюро Калашнюк і Партнери, укладено договір про надання правової допомоги №04-02, за умовами якого, за цим договором регулюються правовідносини щодо надання виконавцем правової допомоги, а саме: ознайомлення зі статутними документами ОСББ, ознайомлення з рішеннями загальних зборів, проведення розрахунку заборгованості та підготовка позовної заяви з додатками та документами для звернення до суду в порядку позовного провадження за період боргу боржника [PERSON] , власника приміщення кв. [ADDRESS] , та подача до суду позовної заяви не пізніше 25.02.2024 через засоби поштового зв`язку або безпосередньо через канцелярію Дніпровського районного суду м. Києва або через електронний суд, орієнтовний обсяг витраченого часу - 5 годин. Відповідно до п.2.1 договору, виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги згідно умов договору на підставі усних чи письмових доручень замовника та зобов`язується у строк до 15.02.2024 ознайомлення зі статутними документами ОСББ, ознайомлення з рішеннями загальних зборів, проведення розрахунку заборгованості та підготовка позовної заяви до Дніпровського районного суду м. Києва до боржника, та подача до суду не пізніше 25.02.2024 через засоби поштового зв`язку або безпосередньо через канцелярію Дніпровського районного суду м. Києва або через електронний суд. За умовами п.5.1 договору, за надання послуг згідно п.2.1 договору замовник сплачує виконавцеві винагороду у розмірі 3 600 грн за 5 години часу витраченого на збір доказів, підготовку матеріалів для звернення до суду та підготовку позовної заяви і подачу її до суду, з розрахунку 1 година 720 грн. Гонорар успіху - додаткова винагорода - форма винагороди адвоката за позитивне вирішення справи та досягнення мети, визначеної довірителем. Сторони за взаємною згодою вирішили встановити гонорар успіху адвоката за позитивне вирішення даної справи згідно договору в розмірі 10% від суми задоволених Дніпровським районним судом м. Києва позовних вимог. На підставі рахунку на оплату №7 від 09.02.2024 Адвокатського бюро «Калашнюк і партнери», ОСББ «Стародарницький» на підставі платіжної інструкції №1143 від 19.02.2024 сплатило адвокатському бюро 3 600 грн. 14.02.2024 між Адвокатським бюро «Калашнюк і партнери» та ОСББ «Стародарницький» складений акт надання послуг №7 від 14.02.2024. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. З урахуванням наведеного, з огляду на долучений стороною обсяг доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку про обґрунтованість таких вимог позивача про стягнення з відповідача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 600,00 грн. Вирішуючи позовні вимоги позивача про стягнення гонорару успіху адвоката у сумі 1 160,62 грн., суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині, виходячи з наступного. Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,90 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72). З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункти 5.43, 5.44). Таким чином, враховуючи встановлені обставини судом, складність справи, надані по справі докази, аналізуючи договір про надання правової допомоги, укладений між позивачем та адвокатом, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення гонорару успіху адвоката, оскільки вирішуючи позовні вимоги у межах даного спору, судом не було встановлено про відповідність такої складової гонорару адвоката критеріям розумності, співмірності та справедливості, тому у стягненні з відповідача витрат, пов`язаних з досягненням адвокатом успіху, тобто «гонорару успіху» слід відмовити. При цьому, суд дійшов висновку про те, що з відповідача слід стягнути судові витрати, пов`язані із оплатою правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги, про що судом зазначено вище. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стародарницький» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3 028 гривень 00 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи наведене та

Outcome: partial