Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~20.06.2025 позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 16.04.2024 між ТОВ «Аванс кредит», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ» та [PERSON] укладено кредитний договір №19252-07/2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На виконання умов договору кредитором надано відповідачу 12000 грн строком на 120 днів з 16.07.2024 по 12.11.2024. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, не повернув грошові кошти, відсотки. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 39600 грн, яка складається з 12000 грн тіло кредиту, 21600 грн відсотки, 6000 грн штраф, а також судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу 10000 грн та судові витрати, які складаються з судового збору 3028 грн та витрат, пов`язаних з розглядом справи 1514 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2025 вказану справу передано в провадження судді Семіряд І.В. Відповідно до ст. 187 ЦПК України судом направлено запити. 24.04.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Представник позивача до судового засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Ухвала про відкриття провадження, судова повістка надсилалася відповідачу до електронного кабінету, про що свідчать довідки про доставку електронного документу. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 16.07.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №19252-07/2024, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором W3565. П. 1.1 договору між сторонами погоджено, що Товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 12000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.2 договору тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 16.07.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний повернути в останній день строку кредитування 12.11.2024. За умовами п. 1.4 за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Дена процента ставка складає 1,5%. Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки 5169-36хх-хххх-4830 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. В день укладення кредитного договору між сторонами погодженого графік платежів, яким передбачено, що перший платіж по кредиту [PERSON] повинен внести 09.08.2024 у сумі 4500 грн частина суми кредиту та 4500 грн відсотки, наступний платіж 03.09.2024 у сумі 4500 грн частина суми кредиту та 4500 грн відсотки, потім 28.09.2024 у сумі 4500 грн частина суми кредиту та 4500 грн відсотки, наступний платіж 23.10.2024 у сумі 4500 грн частина суми кредиту та 4500 грн відсотки та остаточно кредит повинен бути сплачено 12.11.2024 у сумі 15600 грн та відсотки 3600 грн. Згідно з довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 23.04.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене у державний реєстр фінансових установ та отримало ліцензії. Національного банка України. Між ТОВ «аванс кредиту» та ТОВ «Українські платіжні рішення» укладено договір на переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 12.01.2022. Відповідно до зазначеного договору було успішно прийнято платежі на користь ТОВ «Аванс кредиту». 16.07.2024 на суму 12000 грн на картку [NUMBER] перераховано кошти. Тобто, позивачем доведено факт перерахування коштів у сумі 12000 грн [PERSON] на його банківську картку [NUMBER] , яку відповідачем зазначено у договорі про надання фінансового кредиту. Щодо переходу права вимоги за кредитним договором, суд зазначає. 19.11.2024 мж ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №191124/2, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.11.2024 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] у сумі 39600 грн, з яких 12000 грн сума заборгованості за основним боргом, 21600 грн проценти та 6000 грн штрафи. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] був повідомлений про зміну кредитора за кредитним договором, проте неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. За змістом ч.1ст. 627 ЦК України\~відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 ЗУ « Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. За змістом\~статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 611 ЦК України\~уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ч. 1 ст.1048\~та ч. 1ст.1054 ЦК України передбачають, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1ст.1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно\~статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, позивачем доведено факт перерахування грошових коштів у сумі 11000 грн на рахунок відповідача, який вчасно не повернув грошові кошти, порушивши умови договору. Позивачем нараховано відсотки у загальній сумі 65725 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення відсотків, суд дійшов наступного. ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено\~статтю 8 ЗУ «Про споживче кредитування»\~пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17\~Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування»\~передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %. Тобто, розмір денної процентної ставки поетапно зменшувався. За таких обставин, суд, реалізуючи свій процесуальний обов`язок уважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості за відсотками за кредитним договором № 19252-07/2024. Суд звертає увагу на те, що сторони погодили між собою, що строк дії кредитного договору становить 120 днів календарних, з 16.07.2024 по 12.11.2024. При цьому, графіку платежів зазначено, що у перший місяць кредитування, тобто з 16.07.2024 по 09.08.2024 нарахування процентів не здійснюється. Вказане також підтверджено розрахунком заборгованості, наданим позивачем, де нарахування відсотків у період з 16.07.2024 по 09.08.2024 не здійснено. Отже, суд враховує вказане та не здійснює нарахування відсотків у період з 16.07.2024 по 09.08.2024. Нарахування відсотків у період з 10.08.2024 по 20.08.2024 становить 1,5%, як передбачено договором та не суперечить нормам ЗУ «Про споживче кредитування». Відсотки у період з 21.08.2024 по 12.11.2024 здійснюється з розрахунку 1%. Отже, у період з 16.07.2024 по 09.08.2024 сума відсотків становить 0 грн. У період з 10.08.2024 по 20.08.2024, минуло 11 днів, сума відсотків становить 1980 грн (12000 грн*1,5%*11 днів). У період з 21.08.2024 по 12.11.2024 минуло 84 днів, сума відсотків становить 10080 грн (12000 грн*1%*84 днів). Загальна сума відсотків становить 12060 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення штрафу у сумі 6000 грн. 17.03.2022\~набрав чинності\~ЗУ «Про\~внесення змін\~до Податкового\~кодексу України\~та інших\~законодавчих актів\~України щодо\~дії норм\~на період\~дії воєнного\~стану»,\~яким розділ\~"Прикінцеві\~та перехідні\~положення"\~ЦК України\~ \~доповнено,\~зокрема,\~пунктом 18\~ \~такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Загальновідомим є факт того, що відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє до теперішнього часу. Між ТОВ «Аванс кредиту» та [PERSON] договір укладено 16.07.2024, тобто під час дії воєнного стану, нарахування штрафу позивачем здійснено під час діє воєнного стану, у зв`язку з чим [PERSON] звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) штраф у сумі 6000 грн, позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме тіло кредиту 12000 грн + відсотки 12060 грн = 24060 грн. Щодо стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи у сумі 1514 грн. За правилами ч. 1 ст. 140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат. Разом з тим, позивачем не подано доказів здійснення відповідних витрат на отримання довідки, у зв`язку з чим вимога про стягнення витрат у розмірі 89,62 грн не підлягає задоволенню. При звернені до суду позивачем не надано доказів понесених витрат, які пов`язані з розглядом справи. У зв`язку з чим сума у розмірі 1514 грн не підлягає стягненню з відповідача. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених вимог. Позовні вимоги заявлено на суму 39600 грн (100%), судом задоволено на суму 24060 грн (60,8%). При звернені до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн (100%), оскільки позов задоволено на 60,8%, судовий збір підлягає стягненню у розмірі 1841 грн (3028грн*60,8%). На підставі викладеного,

Outcome: partial