Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп» (далі - ТОВ «Стар файненс груп») та відповідачем укладено кредитний договір №33313-03/2024, на підставі якого відповідач отримала кредит та зобов`язалася його повернути разом із процентами за користування ним. 29.07.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №29072024, відповідно до якого ТОВ «Стар файненс груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Позивач набув право вимоги за кредитним договором №33313-03/2024 до відповідача в сумі 23000 грн., з яких 8000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 15000 грн. - заборгованість по відсотках. 05.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» (далі - ТОВ «Аванс кредит») та відповідачем укладено кредитний договір №08479-04/2024, на підставі якого відповідач отримала кредит та зобов`язалася його повернути разом із процентами за користування ним. 20.08.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №20082024, відповідно до якого ТОВ «Аванс кредит» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Позивач набув право вимоги за кредитним договором №08479-04/2024 до відповідача в сумі 20400 грн., з яких 5100 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 15300 грн. - заборгованість по відсоткам. 06.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів») та відповідачем укладено договір позики №2263799, на підставі якого відповідач отримала кредит та зобов`язалася його повернути разом із процентами за користування ним. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Позивач набув право вимоги за договором позики №2263799 до відповідача в сумі 18144 грн., з яких 11200 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1344 грн. - заборгованість по відсотках, 5600 грн. - заборгованість по процентам за понадстрокове користування позикою. 22.02.2022 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №74621541, на підставі якого відповідач отримав кредит та зобов`язався його повернути разом із процентами за користування ним. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Позивач набув право вимоги за договором позики №74621541 до відповідача в сумі 3081,42 грн. - заборгованість за основною сумою боргу. Кредитні договори укладено з відповідачем в електронній формі на умовах публічної пропозиції (оферти) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України. Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. 12.02.2025 постановлено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження. 27.03.2025 постановлені ухвали про витребування доказів. 01.03.2025 представник відповідача адвокат Кірюшин А.А. подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що усі твердження позивача у позовній заяві є надуманими, бездоказовими та такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях, суб`єктивних міркуваннях позивача. Позивачем не надано жодного доказу щодо укладення кредитних договорів, перерахування первісними кредиторами та отримання відповідачем коштів у кредит на виконання вищезазначених кредитних договорів. 01.03.2025 представник відповідача адвокат Кірюшин А.А. подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що надані позивачем договори факторингу, витяги з реєстрів боржників та акти прийому-передачі реєстрів боржників. не можна вважати належними та допустимими доказами переходу права такої вимоги, оскільки останні надані суду не в повному обсязі. 19.03.2025 представником позивача Дергуновою А.В. подані додаткові пояснення, в яких вона просила задовольнити позовні вимоги. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 26.03.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №33313-03/2024, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 8000 грн. строком на 100 днів, тобто до 03.07.2024, з процентною ставкою 2,50% на день, а остання зобов`язалася повернути кошти кредиту та сплатити проценти за користуванням ним. Відповідно до п. 1.6. вищезазначеного договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта № [NUMBER] хх-хххх-3957. Відповідно до листа АТ КБ «Приват банк» від 12.05.2025 на ім`я [PERSON] в банку емітовано кредитну картку № [NUMBER] , на яку 26.03.2024 зараховано 8000 грн. 29.07.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №29072024, відповідно до якого ТОВ «ТОВ «Стар файненс груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №29072024 від 29.07.2024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу №29072024 від 29.07.2024, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №29072024 від 29.07.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача за договором позики №33313-03/2024 від 29.07.2024, заборгованість за основною сумою кредиту 8000 грн. та заборгованість по відсоткам 15000 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №33313-03/2024 від 26.03.2024 заборгованість відповідача становить 23000 грн., з яких 8000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 15000 грн. - заборгованість по відсоткам. 05.04.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №08479-04/2024, згідно з умовами якого ТОВ «Аванс кредит» надало фінансовий кредит у розмірі 5100 грн. строком на 120 днів, тобто до 02.08.2024 перерахованих у безготівковій формі на банківську картку, з процентною ставкою 2,50% на день, яка зобов`язалася повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користуванням ним. Відповідно до п. 1.6. вищезазначеного договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта № 4441-11хх-хххх5384. Відповідно до листа АТ «Універсал банк» від 13.05.2025 на ім`я [PERSON] в банку емітовано кредитну картку № [NUMBER] , на яку 05.04.2024 зараховано 5100 грн. 20.08.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №20082024, відповідно до якого ТОВ «Аванс кредит» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу від 20.08.2024 №20082024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №08479-04/2024, заборгованість за основною сумою кредиту 5100 грн. та заборгованість по відсоткам 15300 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №08479-04/2024 від 05.04.2024 заборгованість відповідача становить 20400 грн., з яких 51000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 15300 грн. - заборгованість по відсоткам. 06.04.2024 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №2263799, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 11200 грн. строком на 24 днів зі строком повернення до 30.04.2024 з процентною ставкою 0,5% на день, а остання зобов`язалася повернути кошти кредиту та сплатити проценти за користуванням ним. Відповідно до п. 6 договору позики №2263799 від 06.04.2024 позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди. Відповідно до листа АТ КБ «Приват банк» від 12.05.2025 на ім`я [PERSON] в банку емітовано кредитну картку № [NUMBER] , на яку 06.04.2024 зараховано 11200 грн. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Згідно з витягом з реєстру боржників №29 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача за договором позики №2263799 від 06.04.2024, заборгованість за основною сумою кредиту 11200 грн., заборгованість по відсоткам 1344 грн. та 5600 грн. - заборгованість по процентам за понадстрокове користування позикою. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №2263799 від 06.04.2024 заборгованість відповідача становить 18144 грн., з яких 11200 грн., заборгованість по відсоткам 1344 грн. та 5600 грн. - заборгованість по процентам за понадстрокове користування позикою. 22.02.2022 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №74621541, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 9600 грн. строком на 7 днів зі строком повернення до 01.03.2022 з процентною ставкою 0,597% на день, а остання зобов`язалася повернути кошти кредиту та сплатити проценти за користуванням ним. Відповідно до п. 6 договору позики №74621541 від 22.02.2022 позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди. Відповідно до листа АТ «Універсал банк» від 13.05.2025 на ім`я [PERSON] в банку емітовано кредитну картку № [NUMBER] , на яку 22.02.2022 зараховано 9600 грн. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а останнє зобов`язався прийняти права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та передати за це кошти. Згідно з витягом з реєстру боржників №11 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача за договором позики №74621541 від 22.02.2022, заборгованість за основною сумою кредиту - 3081, 42 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №74621541 від 22.02.2022 заборгованість відповідача становить 3081, 42 грн. - заборгованість за основною сумою боргу. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. В порядку визначеному ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Положеннями ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Такий правовий висновок щодо застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладено Верховним Судом України у постановах від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 та від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Судом встановлено, що 26.03.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №33313-03/2024, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 8000 грн. строком на 100 днів, тобто до 03.07.2024, з процентною ставкою 2,50% на день. Відповідно до п. 1.6. вищезазначеного договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта № [NUMBER] хх-хххх-3957. Відповідно до листа АТ КБ «Приват банк» від 12.05.2025 на ім`я [PERSON] в банку емітовано кредитну картку № [NUMBER] , на яку 26.03.2024 зараховано 8000 грн. 05.04.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №08479-04/2024, згідно з умовами якого ТОВ «Аванс кредит» надало фінансовий кредит у розмірі 5100 грн. строком на 120 днів, тобто до 02.08.2024 перерахованих у безготівковій формі на банківську картку, з процентною ставкою 2,50% на день. Відповідно до п. 1.6. вищезазначеного договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта № 4441-11хх-хххх5384. Відповідно до листа АТ «Універсал банк» від 13.05.2025 на ім`я [PERSON] в банку емітовано кредитну картку № [NUMBER] , на яку 05.04.2024 зараховано 5100 грн. 06.04.2024 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №2263799, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 11200 грн. строком на 24 днів зі строком повернення до 30.04.2024 з процентною ставкою 0,5% на день. Відповідно до листа АТ КБ «Приват банк» від 12.05.2025 на ім`я [PERSON] в банку емітовано кредитну картку № [NUMBER] , на яку 06.04.2024 зараховано 11200 грн. 22.02.2022 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №74621541, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 9600 грн. строком на 7 днів зі строком повернення до 01.03.2022 з процентною ставкою 0,597% на день. Відповідно до листа АТ «Універсал банк» від 13.05.2025 на ім`я [PERSON] в банку емітовано кредитну картку № [NUMBER] , на яку 22.02.2022 зараховано 9600 грн. Суд звертає увагу, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Також встановлено, що ТОВ «Стар файненс груп», ТОВ «Аванс кредит», ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за укладеним договорами виконали, на відміну від позичальника, який своєчасно до встановленого графіку не повертав платежі в строк та розмірі, визначених умовами кредитного договору, тобто не виконував свої зобов`язання належним чином, що призвело до виникнення заборгованості. Доводи представника відповідача до уваги судом не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи. Будь-яких доказів про повне або часткове спростування позовних вимог відповідачем не надано, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №33313-03/2024 від 26.03.2024, розмір якої становить 23000 грн., з яких 8000 грн. - тіло кредиту та 15000 грн. - проценти за користування кредитом; заборгованості за кредитним договором №08479-04/2024 від 05.04.2024 розмір якої становить 20400 грн., з яких 5100 грн. - тіло кредиту та 15300 грн. - проценти за користування кредитом та заборгованості за кредитним договором №74621541 від 22.02.2022 розмір якої становить 3081, 42 грн. - тіло кредиту. Щодо стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №2263799 від 06.04.2024, розмір якої становить 18144 грн., з яких 11200 грн. - тіло кредиту, 1344 грн. - проценти за користування кредитом, 5600 грн. - проценти за понадстрокове користування позикою суд виходить з наступного. Позовні вимоги в цій частині обґрунтовані тим, що розмір заборгованості за договорами позики №2263799 від 06.04.2024 становить суму, що зазначена у розрахунках заборгованості та витягах з реєстру боржників до договору факторингу. Разом з тим, суд зазначає, що доказів звернення відповідача до ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» щодо пролонгації граничного строку повернення позики до суду не надано, а тому строк кредитування за договором позики №2263799 від 06.04.2024 не змінювався і становить 24 дні. ТОВ «ЄАПБ» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 30.04.2024, відповідно, а тому вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими процентами поза межами строку кредитування задоволенню не підлягають. Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за договором позики №2263799 від 06.04.2024 за процентами понадстрокове користування позикою на суму 5600 грн. поза межами строку кредитування є безпідставними. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 6.20. цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Згідно пункту 20 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі №5017/1987/2012 зазначено, що така правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК. За таких обставин, суд з вважає, що позивач, до якого перейшло право вимоги за договорами позики, також обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача заборгованості за договором позики №2263799 від 06.04.2024 розмір якої становить 12544 грн., з якої 1344 грн. - проценти за користування кредитом, 11200 грн. - тіло кредиту, З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (91,33%) в сумі 2765,47 грн.

Outcome: partial