Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 10 серпня 2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] між сторонами сім`я фактично розпалась 2 роки у зв`язку з відсутністю між подружжям взаєморозуміння та наміру зберігати шлюб. Вони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім`ї неможливе. Миритися позивачка та відповідач не бажають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивачки відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, відсутнє нормальне спілкування. З відповідачем спільного господарства не ведуть, втрачені фізичні та духовні зв`язки. На даний момент кожен із подружжя живе своїм життям та своїми інтересами. Позивачка вважає, що з відповідачем шлюб фактично припинив існування. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати, оскільки продовжувати такі шлюбні відносини позивачка не бажає. У позивачки та відповідача є спільна малолітня дочка, яка проживає разом з позивачкою: [PERSON] , [INFO] . Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2025 року вказана позовна заява (справа № 438/921/25) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В. Ухвалою суду від 23 червня 2025 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 438/921/25. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 3 липня 2025 року. Позивач в судове засідання не з`явився. 30 червня 2025 року представник позивача подала заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Також просила позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи положення частини 1 статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями частин 3 та 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про одруження [NUMBER] вбачається, що 10 серпня 2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом ДРАЦС реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 99. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, примирення між сторонами на переконання позивача є неможливим, та враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимогі підлягають задоволенню. Згідно із частиною 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, позивачу з державного бюджету, підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, що складає 605,60 гривень. При цьому, з урахуванням вимог частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню решта частина судового збору в розмірі 605,60 гривень.

Outcome: approved