Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

У лютому 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 46175 грн неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] , які вона зобов`язана сплачувати відповідно до судового рішення від 30.08.2022 у розмірі 1500 грн щомісячно. Проте, відповідач ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим з її вини утворилася заборгованість за період з травня 2022 року по грудень 2024 року. Сторони в судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про слухання справи, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, у зв`язку з чим розгляд справи проведено у їхній відсутності. Представник позивача в заяві до суду просила позов розглянути без їх участі та задовольнити його. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася, втім її адвокатом була подана заява 30.07.2025, в якій він зазначив про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. З 20.05.2016 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, у зв`язку з чим шлюб був розірваний рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду №285/757/20 від 01.04.2020. Місце проживання дитини судом було визначено разом із матір`ю. Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду №285/6154/21 від 19.04.2022 місце проживання спільної дитини сторін змінено та визначено його місце проживання разом із батьком, [PERSON] . Окрім того, заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду №285/2018/22 від 30.08.2022 позивача [PERSON] звільнено від сплати аліментів, які стягувались із нього на утримання сина на користь колишньої дружини [PERSON] . Також цим рішенням з останньої стягаються аліменти на користь [PERSON] на утримання їх спільного сина в розмірі 1500 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.05.2022. На виконання вказаного рішення 01.11.2022 видано виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем 07.11.2022 відкрито виконавче провадження ВП№70234892. Відповідно до розрахунку Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області від 16.12.2024, заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 16.12.2024 становить 46175 грн. З останнього слідує, що [PERSON] аліменти не сплачувала взагалі, при тому, що попереджалась виконавцем про наявність заборгованості та необхідності її погашення у 2024 та 2025 роках. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, посилаючись на вимоги ст.196 СК України, яка передбачає відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати, вважав, що відповідач має сплатити неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, розрахунок якої долучено до позовної заяви. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.155 СК України). Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від неї, та захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для життєдіяльності. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, наслідком чого є відповідальність у вигляді неустойки. Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення, але не більше 100 % заборгованості. Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). У сімейному законодавстві не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то він є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Ні відповідач, ні її представник не надали суду належних\~доказів про\~відсутність вини [PERSON] у простроченні сплати аліментів. Таким чином,\~в судовому\~засіданні встановлено\~факт невиконання\~платником аліментів\~ [PERSON] \~рішення суду\~про стягнення\~аліментів на\~утримання неповнолітньої\~дитини,\~що підтверджено\~розрахунком заборгованості,\~складеним державним\~виконавцем,\~а тому,\~враховуючи презумпцію\~вини платника\~аліментів у\~виникненні заборгованості\~з їх\~сплати,\~суд приходить\~висновку про\~наявність підстав\~для застосування\~до неї відповідальності, передбаченої ст.196 СК України Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: розмір аліментів, який підлягає стягненню, Х кількість днів з початку місяця в якому утворилась заборгованість по останній місяць, в якому утворилась заборгованість, Х 1%. Рішенням суду з відповідача стягуються аліменти з 30.05.2022, а тому вони підлягають стягненню 30 числа кожного місяця. Відтак, неустойку по аліментах в цій справі слід обраховувати за формулою: розмір аліментів, який підлягає стягненню, Х кількість днів з початку місяця, в якому утворилась заборгованість, по останній місяць, в якому утворилась заборгованість, Х 1%. Кількість прострочених днів із 30.05.2022 по 16.12.2024 становить 931 день і сукупний розмір неустойки (пені) складає за 2022 рік 88 863,07 грн: травень 903,07 грн (97х931х1%); червень 13935 грн (1500х1%х929); липень 13485грн (1500х1%х899); серпень 13020 грн (1500х1%х868); вересень 12570грн (1500х1%х838); жовтень 12105 грн (1500х1%х807); листопад 11655 грн (1500х1%х777); грудень 11190 грн (1500х1%х746); за 2023 рік 98 835 грн: січень 10725 грн (1500х1%х715); лютий 10305 грн (1500х1%х687); березень 9840 грн (1500х1%х656); квітень 9390 грн (1500х1%х626); травень 8925 грн (1500х1%х595); червень 8475 грн (1500х1%х565; липень 8010 грн (1500х1%х534); серпень 7545 грн (1500х1%х503); вересень 7095 грн (1500х1%х473); жовтень 6630 грн (1500х1%х442); листопад 6180 грн (1500х1%х412); грудень 5715 грн (1500х1%х381); за 2024 рік 35 124,04 грн: січень 5593 грн (1598х1%х350); лютий 5129,58 грн (1598х1%х321); березень 4634,2 грн (1598х1%х290); квітень 4154,8 грн (1598х1%х260); травень 3659,42 грн (1598х1%х229); червень 3180,02 грн (1598х1%х199); липень 2684,64 грн (1598х1%х168); серпень 2189,26 грн (1598х1%х137); вересень 1709,86 грн (1598х1%х107); жовтень 1214,48 грн (1598х1%х76); листопад 735,08 грн (1598х1%х46); грудень 239,7 грн (1598х1%х15). Отже, з [PERSON] підлягає стягненню неустойка (пеня) у загальному розмірі 222 822,11 грн. Частиною 9 статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Встановлено, що розмір неустойки (пені) за спірний період значно перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами, а відтак, враховуючи загальні засади справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, суд вважає за необхідне застосувати положення ст.196 СК України та стягнути з відповідача 46175 грн. Саме такий розмір є правомірним, так як зазначена санкція за ухилення від сплати аліментів стимулюватиме відповідача дотримуватися належної дисципліни щодо сплати аліментів та погашення наявної заборгованості. Підстав для зменшення розміру неустойки суд не вбачає. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved