Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

02.07.2025р. [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить розірвати шлюб зареєстрований між сторонами 07.07.2020р. Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 863. Також позивачка просила залишити судові витрати за нею. Позов обґрунтований тим, що подружні відносини між сторонами припинені з січня 2025 року через несумісність характерів. Сторони весь цей час проживають окремо, сімейні відносини, як подружжя, не підтримують, не ведуть спільного господарства. Також позивачка вказує, що у сторін є спільна неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Між сторонами відсутній майновий спір. Позичка просить не надавати строку для примирення. Позивачка та її представниця [PERSON] в судове засідання 30.07.2025р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили. Водночас 25.07.2025р. представниця позивачки звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її та позивачки відсутності, в якій підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання 30.07.2025р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Водночас 30.07.2025р. звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій визнає позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідив матеріали справи, судом встановлено таке. 07.07.2020р. Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 863, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 07.07.2020р. цим же відділом реєстрації актів цивільного стану. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного [PERSON] було змінено на [PERSON] . Сторони мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 14.05.2021р., актовий запис № 2069). Фактично сторони припинили шлюбні відносини з січня 2025р., кожен живе своїм особистим життям, не ведуть спільного господарства та не мають спільного побуту подальше примирення неможливе. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 141 ЦПК України, з урахуванням думки позивачки, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211 грн. 20 коп. покладаються на позивачку.

Outcome: approved