Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

13 серпня 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «Бурдейний В. Ю.» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та пені за несвоєчасну сплату орендної плати, в якій позивач просить розірвати договір оренди землі від 04 лютого 2020 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бурдейний В. Ю.» на земельну ділянку кадастровий 0523282600:02:001:0545 площею 1,000 га, дата державної реєстрації 24.02.2020, номер запису про інше речове право 35668930. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурдейний В. Ю.» на користь [PERSON] орендну плату за користування земельною ділянкою в період з 2022 по 2023 рік в сумі 3275 грн. 90 коп. та 1321 грн. 82 коп. пені за невнесення плати у строки визначені договором оренди землі від 04 лютого 2020 року. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурдейний В. Ю.» на користь [PERSON] судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 13 серпня 2024 року, зазначену справу було передано на розгляд судді Гринишиній А.А. Ухвалою судді Піщанського районного суду Вінницької області від 19 серпня 2024 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариство з обмеженою відповідальністю «Бурдейний В. Ю.» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та пені за несвоєчасну сплату орендної плати. Розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 11 годину 00 хвилин 16 вересня 2024 року. Ухвалою суду 02 грудня 2024 року постановлено закрити підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] до Товариство з обмеженою відповідальністю «Бурдейний В. Ю.», яке знаходиться в с. Голубече Тульчинського району Вінницької області, вул. Польова, 4, про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та пені за несвоєчасну сплату орендної плати та призначити справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Кучерявий В.В. позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, стягнувши з відповідача невиплачену орендну плату, пеню та судові витрати, зокрема правничу допомогу, обгрунтувавши її розмір в окремій заяві про стягнення понесених судових витрат. Позивач також вважає, що невиконання відповідачем договірних зобов`язань є істотним порушенням договору, що значною мірою позбавляє його можливості використовувати земельну ділянку та отримувати передбачену договором орендну плату. Це є достатньою підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку та стягнення належних платежів. Представники відповідача Каїта В.П. та Купрій О.М. просили відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач [PERSON] навмисно відмовлявся від отримання орендної плати. В товаристві існує порядок, за яким з орендодавцями узгоджується, в якій формі ( грошовій чи натуральній) вони бажали би отримати орендну плату за певний рік, тоді формуються списки людей і відповідно розвозиться "пай" кожному до дому. Для тих людей, хто бажав отримувати в грошовій формі плату за користування землею, товариство просить надати номер картки чи рахунку для перерахування в безготівковій формі. [PERSON] по виплаті оренди у 2021 році не мав зауважень, однак у 2022 році заявив про нестачу декількох кілограмів зерна у кожному мішку, потім скаржився на якість продукції, потім відмовився від отримання орендної плати в натуральній формі, однак не надав реквізитів для її перерахування в грошовій формі, тому виплата не відбулась, вважають представники, з вини позивача. Відзив на позов відповідачем не подано. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює в ТОВ "Бурдейний В.Ю." різноробочим впродовж п`яти років. Декілька років поспіль привозив [PERSON] зерно до дому в с.Попелюхи. Зерно привозив відразу після жнив, на початку осені. Перший раз [PERSON] зерно отримав, другий раз скаржився на якість, третій раз зерно не взяв, акти відмови не оформляли. Заслухавши представників сторін, свідка, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені сторонами обґрунтування, суд дійшов таких висновків. Згідно із частиною першоюстатті 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм статей 12,13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України«Про орендуземлі»,Земельним кодексомУкраїни та загальними нормами Цивільного кодексуУкраїни щодо плата за оренду майна. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,000 га, кадастровий номер 0523282600:02:001:0545, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Рудницької сільської ради Піщанського району Вінницької області. 04 лютого 2020 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бурдейний В. Ю.» було укладено Договір оренди землі, за умовами якого [PERSON] надав, а Відповідач прийняв строкове платне користування зазначену вище земельну ділянку, строком на 10 років відповідно п. 1, п. 8 Договору на а.с.9,10. 24 лютого 2020 року державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області Костаревичем Андрієм Валентиновичем було зареєстровано речове право - право оренди земельної ділянки за ТОВ «Бурдейний В. Ю.» згідно вищезазначеного Договору. Відповідно до п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у натуральній або грошовій формі за погодженням сторін у розмірі не менше 8 % від вартості земельної ділянки на суму 1 637 грн. 95 коп. за повний календарний рік. У разі видачі орендної плати у натуральній формі, орендар за свій рахунок здійснює доставку зерна орендодавцю, або компенсує витрати в грошовій формі по його доставці. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації (п. 10 Договору оренди). За змістом п. 11 Договору орендна плата вноситься до 30 грудня поточного року. Передача грошей та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами (п. 12 Договору оренди). Згідно п. 14 Договору оренди у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» (надалі - Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною першою статті 15 Закону встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі. Відповідно до статті 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Пунктом «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Положеннями частини 1 статті 32 Закону визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України . У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті З ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18). Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61- 41932сво18). Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2023 року у справі № 385/1679/21 (провадження № 61-10703 св 23). З часу використання ТОВ «Бурдейний В.Ю.» належної позивачеві на праві власності земельної ділянки, відповідач систематично не сплачує йому, як орендодавцю, орендну плату за користування земельною ділянкою, ні в натуральній, ні в грошовій формі, чим порушує істотні умови договору оренди та позбавляє позивача права отримувати прибуток від земельної ділянки сільськогосподарського призначення. За таких обставин наявні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки від 04 лютого 2020 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Бурдейний В. Ю.» та стягнення з відповідача на користь позивача орендної плати за 2022-2023 роки в розмірі 3275, 90 грн. (1 637,95*2) та пені за невнесення орендної плати у строки, визначені Договором, в розмірі 1321,82 грн., яку розраховано в такому порядку: з 30.12.2022 по 29.12.2023 включно (365 днів) пеня = 1 637,95*1*0,1 %*365/100= 597,85 грн.; з 30.12.2023 по 06.08.2024 включно (221 день) пеня = 1 637,95*2*0,1%*221/100= 723,97 грн. При цьому, вказана орендна плата підлягає стягненню без врахування податків та зборів, передбачених чинним законодавством. Так, відповідно до підпункту 16.1.4пункту 16.1статті 16 Податкового кодексуУкраїни платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом України (пункт 36.1 статті 36 Податкового Кодексу України). Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента (пункт 36.4 статті 36 Податкового кодексу України). Підпунктом 170.1.1.пункту 170.1статті 170Податкового КодексуУкраїни передбачено, що податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі. Враховуючи, що у справі відсутні докази виконання відповідачем обов`язку податкового агенту позивачу як платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, то відсутні підстави для відрахування податків і зборів при стягненні заборгованості з орендної плати, оскільки податки і збори мають бути сплачені при фактичній виплаті заборгованості. Крім того, враховуючи, що у даних правовідносинах має місце систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати, а позивач заявив відповідні вимоги, вказаний Договір оренди слід розірвати. Таким чином, зважаючи на систематичне невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати за 2022, 2023роки за договором оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, який укладений між сторонами та діяв впродовж вказаного періоду часу, а також враховуючи недоведення відповідачем факту виконання умов вказаного договору, суд дійшов висновку про необхідність стягнення вказаної заборгованості та розірвання договору, у зв`язку з чим позов слід задовольнити. Відповідно до статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позов задоволено, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно з частиною першою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналізуючи вказані норми ЦПК України про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, Верховний Суд дійшов висновку, що до понесених стороною витрат на професійну правову допомогу відносяться як витрати, які оплачені стороною/ третьою особою до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору. Відповідні правові висновки сформульовані Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, провадження № 61-21442св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, провадження № 61-21197св19, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, провадження № 61-44217св18, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 640/4126/19, провадження № 61-14735св20 та в судових рішеннях Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 та Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, провадження № К/9901/13036/19, від 08 вересня 2020 року у справі № 640/10548/19, провадження № К/9901/33762/19, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20, провадження № К/9901/22452/20. Відповідно до умов договору про надання правничої допомоги від 01 липня 2024 року (надалі - договір) сторони домовились, що порядок обчислення гонорару визначається за взаємною угодою сторін. Розмір та строк оплати гонорару визначаються сторонами в додатковій угоді. В пункті 1 та 2 додаткової угоди № 1 від 27 грудня 2024 року до договору сторони визначили, що розмір гонорару адвоката за надання професійної правничої допомоги по справі є фіксованим та становить 8000 гривень. Оплата гонорару здійснюється протягом п`яти банківських днів з дати ухвалення рішення по справі. Отже, витрати на професійну правничу допомогу, які очікує понести Позивач, у зв`язку з розглядом справи в Піщанському районному суді Вінницької області складають 8000 гривень, які належить стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи складність даної справи, у відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, суд приходить до висновку, що складання повного рішення суду слід відкласти не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи з метою забезпечення процесуальних прав та інтересів учасників процесу, вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення в судовому засіданні 23 липня 2025 року, в якому закінчився розгляд справи. На підставі наведеного та

Outcome: approved