Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Чабан Ірина Володимирівна звернулася до суду із заявою, у якій просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивачки [PERSON] : 255600,00 грн. - страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника; 42600,00 грн. - моральної шкоди; 13250,00 грн. - страхового відшкодування пов`язаного з відшкодуванням витрат на поховання; 27000,00 грн. - судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 18 березня 2024 року, близько 17 год. 20 хв. у денну пору доби, водій автомобіля марки "VOLKSWAGEN GOLF", реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушуючи вимоги підпункту б) пункту 2.3, підпункту а) пункту 2.9, пунктів 11.3, 12.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 та рухаючись на 89 км. автодороги Р-76 Прикладники-Зарічне-Дубровиця, в межах Сарненського району Рівненської області, зі сторони с. Лісове в напрямку с. Золоте, на заокругленні проїзної частини дороги вправо по ходу свого руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та неправильно її оцінив, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням автомобіля, допустив виїзд транспортного засобу вліво на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з зустрічним автомобілем марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який не мав технічної можливості уникнути зіткнення з незалежних від нього причин. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки "VOLKSWAGEN GOLF", р.н. [NUMBER] [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події. Порушення водієм [PERSON] вимог пунктів Правил дорожнього руху перебувають в прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали. За даним фактом, 18 березня 2024 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за №12024180000000345 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України. На даний час досудове розслідування в кримінальному провадженні завершено та розпочато судовий розгляд даного кримінального провадження. На момент ДТП, загиблий [PERSON] офіційно працював у військовій частині [NUMBER] , на посаді номер обслуги гранатометного відділення 1 штурмового взводу 10 штурмової роти штурмового батальйону військової частини. Проходячи військову службу, він отримував сукупний дохід, який був достатній для утримання себе та своєї непрацездатної матері, яка є пенсіонеркою та особою з інвалідністю, має недостатній розмір пенсії, а тому є особою, яка потребує матеріальної допомоги. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "VOLKSWAGEN GOLF", р.н. [NUMBER] , була застрахована у Приватному Акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (надалі ПрАТ "УПСК"), відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AT4820730, чинного на дату ДТП. Внаслідок вищевказаної ДТП, було завдано матеріальної та моральної шкоди матері загиблого - [PERSON] , у зв`язку з чим у неї виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача, а саме: відповідно до п 27.2. ст.27 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV (надалі Закон №1961-IV) за шкоду пов`язану із втратою годувальника, що становить 255 600,00 грн.; відповідно до п 27.3. ст.27 Закон України №1961-ІV від 01.07.2004 р., за моральну шкоду у розмірі 42000,00 грн. та відповідно до п 27.4. ст.27 Закон України №1961-ІV від 01.07.2004 р., за витрати на поховання її сина у розмірі 13250,00 грн. 18 квітня 2024 року представник позивачки повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся до нього із заявами на виплату вказаних страхових відшкодувань. Проте відповідач безпідставно припинив строк прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та станом на 22 січня 2025 року, так і не здійснив виплату страхового відшкодування у строки встановлені пунктом 36.2 статті 36 Закону України №1961-IV. З цих підстав просила задоволити позовні вимоги та стягнути з відповідача заявлені нею суми страхових відшкодувань. До початку розгляду справи від представника позивачки - адвоката Чабан І.В. надійшла заява про розгляд справи без її та позивачки участі, позовні вимоги підтримує. Від представника відповідача Нелин Т.М. до початку розгляду справи надійшов відзив на позову заяву, в якому просить позовні вимоги залишити без розгляду. Вказує, що ПрАТ «УПСК» позовні вимоги не визнає у повному обсязі та вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. ПрАТ «УПСК» не приймало рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування, але оскільки кримінальне провадження №1202418000000345 за фактом ДТП ще розглядається, тому відповідно до абз. 4 п.36.2 ст.36 Закону №1961-ІV розгляд справи щодо виплати страхового відшкодування було призупинено до набрання рішення по кримінальному провадженню №1202418000000345 законної сили, про що листом від 14 травня 12024 року було повідомлено позивачку. З цих підстав звернення позивачки з даним цивільним позовом до ПрАТ «УПСК» є передчасним. Також вказує, що позовні вимоги в частині стягнення з ПрАТ «УПСК» шкоди, пов`язаної із смертю годувальника, не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт її перебування на утриманні свого загиблого сина на день смерті останнього, а також того, що дохід померлого, був для позивачки основним і постійним джерелом існування. При цьому, для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць. Проте, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про потребу позивачки, у матеріальній допомозі, оскільки остання отримує пенсію, яка є значно вищою за прожитковий мінімум. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачка перебуває у шлюбі та проживає разом із чоловіком [PERSON] , який є працездатною особою та не досяг пенсійного віку (53 роки), а тому вона могла перебувати на утриманні свого працездатного чоловіка. Представник відповідача, будучи двічі належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення (а.с. 75, 78) в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 березня 2024 року судом встановлено, що [INFO] у віці 27 років помер [PERSON] , про що складено актовий запис №123 (а.с.12 зворот). Згідно копії обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12024180000000345 від 18 березня 2024 року відносно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, смерть [PERSON] настала на місці події від отриманих тілесних ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце на 89 км. автодороги Р-76 Прикладники-Зарічне-Дубровиця, за участі автомобіля марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , яким перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та порушуючи вимоги підпункту б) пункту 2.3, підпункту а) пункту 2.9, пунктів 11.3, 12.1 ПДР України, керував [PERSON] . Порушення водієм автомобіля [PERSON] вимог п. 12.1, 11.3 Правил дорожнього руху, знаходилися у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали (а.с.10-12). Смерть [PERSON] , відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть №70 від 19 березня 2024 року, настала від отриманих травм на місці події внаслідок ДТП, яка мала місце поблизу с. Золоте Сарненського району (а.с.13). Позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 лютого 1997 року (а.с.14) та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 24 лютого 2003 року, де після одруження вона змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.14 зворот). Також із зазначеного свідоцтва про народження вбачається, що членом сім`ї загиблого першого ступеня спорідненості є також його батько - [PERSON] . Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "Volkswagen Golf", р.н. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ "УПСК", відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AT4820730 чинного на дату ДТП, що підтверджується копією витягу з Централізованої бази даних МТСБУ (а.с.18 зворот), а також копією полісу № [NUMBER] (а.с.24 зворот). У квітні 2024 року [PERSON] в особі представника [PERSON] , відповідно до статей 33, 33-1 Закону №1961-ІV подано до ПрАТ "УПСК" повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.15). Того ж дня, відповідно до ст.35 та п.41.1 ст. 41 Закону №1961-ІV, також подано заяви на виплату страхових відшкодувань, де містились вимоги: про відшкодування моральної шкоди у розмірі 42600,00 грн., передбаченої п. 27.3 ст.27 Закону №1961-IV (а.с.15 зворот); про відшкодування витрат пов`язаних із втратою годувальника для матері в розмірі 255600,00 грн., передбачених п 27.2 ст.27 Закону №1961-IV (а.с.16) та про відшкодування витрат пов`язаних із витратами на поховання в розмірі 13250,00 грн., передбачених п 27.4. ст. 27 Закону №1961-ІV (а.с.16 зворот). 14 травня 2024 року представник позивача отримав від страхової компанії відповідь, де значилося, що оскільки дорожньо-транспортна пригода, яка трапилась 18 березня 2024 року та в результаті якої загинув [PERSON] розглядається у кримінальній справі, тому у відповідності до вимог п.36.2 ст.36 Закону №1961-ІУ, ПрАТ "УПСК", прийнято рішення про призупинення перебігу строку прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування до дати коли страховій компанії стане відомо про набрання вироком законної сили. Крім того, зазначено на необхідності надання додаткових документів на підтвердження вимог заяви щодо виплати страхового відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю годувальника, підтверджуючих документів для визначення кола осіб, що мають право на отримання частини відшкодування моральної шкоди в зв`язку з смертю [PERSON] (довідка про коло спадкоємців, тощо), а також довідок про доходи [PERSON] та [PERSON] за останній календарний рік до дати ДТП. Також зазначено, що після одержання вказаних документів, з яких зокрема буде відомо про набрання рішення у кримінальній справі законної сили, ПрАТ "УПСК" поновить розгляд страхової справи (а.с.18 зворот-19). Таким чином, між сторонами виник спір щодо відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичною особи в дорожньо-транспортній пригоді [PERSON] . Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в ДТП, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюється у порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК України та Законом № 1961-IV. Згідно з п.3 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Закон №1961-IV, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно зі ст. 3 Закону № 1961-IV, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Статтею 6 Закону № 1961-IV визначено, що страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 23 Закону № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у ст.27 Закону № 1961-IV. Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст. 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Таким чином обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика. У пункті 35.1 ст. 35 Закону № 1961-IV зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно з пунктом 36.1 ст. 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved