Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 16.04.2025 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами в сумі 38\~351,60 грн, з яких за кредитним договором: № 3616589 від 20.04.2023 в розмірі 8\~800,00 грн, за кредитним договором № 1010276 від 03.05.2023 в розмірі 29\~551,60 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 20.04.2023 між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено Договір №3616589. На виконання умов договору ТОВ «Лінеура Україна» надав відповідачу грошові кошти у сумі 5 500,00 грн строком на 360 днів з фіксованою процентною ставкою за користування кредитними коштами 2 % в день. 28.11.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено Договір факторингу № 01.02-77/23. Окрім того, 03.05.2023 між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1010276. На виконання умов договору ТОВ «Слон кредит» надав відповідачу кошти у сумі 4\~000,00 грн строком на 360 днів, періодичність сплати процентів кожні 30 днів. Стандартна процента ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту. 24.07.2024 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 2407-24. Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконав. У зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитними договорами в сумі 38\~351,60 грн, з яких за кредитним договором: № 3616589 від 20.04.2023 в розмірі 8\~800,00 грн, за кредитним договором № 1010276 від 03.05.2023 в розмірі 29\~551,60 грн. В добровільному порядку заборгованість відповідачем не погашена, внаслідок чого представник позивача змушений звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку. Ухвалою суду від 13.05.2025 відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Копія позовної заяви з додатками та ухвалою суду була направлена відповідачу за місцем реєстрації останнього рекомендованим поштовим відправленням. 13.06.2025 до суду повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого ухвала суду була отримана особисто 07.06.2025. Таким чином, судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.04.2023 відповідач [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором С462 підписав з ТОВ «Лінеура Україна» Договір № 3616589 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 8-18). Згідно п 1.1 Договору, укладання цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході Клієнта в особистий кабінет в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Відповідно до п.1.2 договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту складає 5\~500,00 грн. Строк кредиту 360 днів (п.1.3 договору). Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процента ставка становить 2 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3. Договору (п.п.1.4, 1.4.1 договору). Відповідно до п.2.1. Договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту у випадку не можливості зарахування платежу на зазначену платіжну картку з будь-яких причин, які не залежать від Товариства. Відповідно до довідки від надавача платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення», (ліцензія від НБУ від 29.05.2023 № 21/990-РК на послуги з переказу коштів без відкриття рахунків), між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено Договір про організацію переказу грошових коштів №210222-1 від 21.02.2022. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта № [NUMBER] на суму 5\~500,00 грн. Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого визначено суму кредиту, спосіб та строк надання кредиту, строк кредитування, процентну ставку та порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення. (а.с. 19-20) Доказів повернення отриманих коштів відповідачем матеріали справи не містять. За даними розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 3616589 від 20.04.2023 станом на 28.11.2023 становить 8\~800,00 грн, та складається з наступного: заборгованість за основним боргом 4\~400,00 грн грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 4\~400,00 грн. (а.с. 21-23) 28.11.2023 між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір факторингу № 01.02-77/23, за умовами якого ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (Фактор) набувало за плату права вимоги за первинними договорами до боржників ТОВ «Лінеура Україна», які визначені в реєстрі боржників. Рішенням єдиного учасника від 25.03.2024 змінено назву ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до Договору Факторингу 01.02-77/23 від 28.11.2023, заборгованість відповідача складає 8\~800,00 грн. Також, 03.05.2023 відповідач [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р312 підписав з ТОВ «Слон Кредит» Договір № 1010276 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» (а.с. 24 -29). Згідно п 1.1 Договору, укладання цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Вебсайт. Електронна ідентифікація Споживача в ІТС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, що є електронним підписом Споживача та направлений Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході. Відповідно до п.1.2. товариство надає Споживачу у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. П.п.1.3., 1.4. встановлено суму кредиту 4\~000,00 грн, строк кредиту -360 днів. Періодичність платежів кожні 30 днів. Відповідно до п. 1.5. визначено тип процентної ставки фіксований. Стандартна процента ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. (п. 1.5.1 Договору) П.1.5.2 визначена знижена процента ставка 0,010% в день та умови її застосування. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача , уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (п. 2.1 Договору). Відповідно до довідки від надавача платіжних послуг ТОВ «Універсальні платіжні рішення», (ліцензія від НБУ від 29.05.2023 № 21/990-РК на послуги з переказу коштів без відкриття рахунків), між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Слон Кредит» укладено Договір про організацію переказу грошових коштів №ФК-П19/09-06 від 30.09.2019. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта № [NUMBER] на суму 4 000,00 грн. Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого визначено суму кредиту, спосіб та строк надання кредиту, строк кредитування, процентну ставку та порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення. (а.с. 28-29) Доказів повернення отриманих коштів відповідачем матеріали справи не містять. За даними розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 1010276 від 03.05.2023 становить 29\~551,60 грн та складається з: заборгованість по тілу кредиту 4\~00,00 грн грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 25\~551,60 грн. (а.с. 31-32) 24.07.2024 між ТОВ «Свеа Фінанс» та ТОВ «Слон Кредит» укладено договір факторингу № 2407-24, за умовами якого ТОВ «Свеа Фінанс» (Фактор) набувало за плату права вимоги за первинними договорами до боржників ТОВ «Слон Кредит», які визначені в реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до Договору Факторингу 2407-24 від 24.07.2024, заборгованість відповідача складає 29\~551,60 грн. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Враховуючи вище викладене ТОВ "Свеа Фінанс" набуло право вимоги за договором № 3616589 від 20.04.2023 в сумі 8\~800,00 грн та договором №1010276 від 03.05.2023 в розмірі 29\~551, 60 грн. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин між сторонами, визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Так, судом встановлено, що відповідач був повністю ознайомлений з умовами кредитних договорів до його підписання, інформаційно-телекомунікаційна система побудована таким чином, що без попереднього ознайомлення з умовами кредитного договору клієнт не може перейти до наступного етапу. З урахуванням вказаного, встановивши, що без здійснення вказаних дій Березовим кредитний договір не міг бути укладений сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Вищезазначене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що кредитні договори укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст.11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. За змістом ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 ЦПК України, статтею 36 ГПК України та статтею 79 КАС України. Отже, подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитними договорами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач свої зобов`язання за договороми не виконує. Відповідно до ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Інших доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договорів, отримання коштів, стороною відповідача суду не надано. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджені відповідними доказами, які досліджені судом. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved