Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

ТОВ «Коллект центр», в особі свого представника звернувся до суду з позовною заявою до\~ [PERSON] , в якій просить суд, стягнути заборгованість за кредитним договором № 014/380805/82/409548 від 01.06.2018 року в розмірі 220787,63 грн., понесені витрати на сплату судового збору та правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.06.2018 року між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк» був укладений кредитний договір №014/380805/82/409548, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит у сумі 150000 грн., а відповідач зобов`язався повернути використану суму в строк до 01.06.2022 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами. 11.10.2019 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-19-F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №014/380805/82/409548. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №014/380805/82/409548. Відповідач не виконав умови договору №014/380805/82/409548 від 01.06.2018 року та допустив утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погашає. Загальний розмір заборгованості станом на 21.05.2025 року складає 220787,63 грн., з яких 126083,72 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 79477,56 грн. - аборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 15226,35 грн. -заборгованість за пенею. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 220787,63 грн., судовий збір у розмірі 2649,45 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 25000,00 грн. Ухвалою судді від 06.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 27.06.2025 року постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями\~43,\~211 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, шляхом публікації оголошення, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст.\~178, ч. 4 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом\~\~встановлено,\~\~що\~01.06.2018 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №014/380805/82/409548, за умовами якого [PERSON] отримав кредитні кошти шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на поточний рахунок в розмірі 150000,00 грн., строком на 48 місяців; фіксована процентна ставка становить 21,9% річних. До матеріалів справи долучено виписку по рахунку [PERSON] , з якої вбачається факт отримання останнім від АТ «Райффайзен Банк» кредитних коштів в сумі 150000,00 грн. Згідно договору відступлення прав вимоги №114/2-19-F від 11.10.2019 року, АТ «Райффайзен Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 11.10.2019 року до договору відступлення прав вимоги №114/2-19-F, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 014/380805/82/409548 на загальну суму 132634,46 грн. Згідно договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, ТОВ «Коллект центр» набуло право вимоги до боржників ТОВ «Вердикт капітал». Відповідно до Реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення права вимоги, ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №014/380805/82/409548. За розрахунком ТОВ «Коллект центр»\~\~станом на 21.05.2025 року заборованість за кредитом становить 220787,63 грн., з яких: 126083,72 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 79477,56 грн. - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 15226,35 грн. -заборгованість за пенею. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. За змістом\~ст. 207 ЦПК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою\~ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої\~ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~Відповідно до ч.2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Частиною 1\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512\~ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.514\~ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516\~ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст. 627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» отримало право вимоги до [PERSON] згідно зазначеного укладеного договору відступлення прав вимоги, оскільки відбулось процесуальне правонаступництво у зв`язку із зміною кредитора. Як вбачається із наданих розрахунків заборгованості, внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 21.05.2025 року виникла заборгованість, яка складає 220787,63 грн., з яких: 126083,72 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 79477,56 грн. - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 15226,35 грн. - заборгованість за пенею. Доказів щодо неправильності складеного ТОВ «Коллект центр» розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачем, який належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, до суду не надано. Інший розрахунок заборгованості, суду не представлено. Отже, виходячи з таких встановлених принципів цивільного судочинства, як змагальність та диспозитивність, що передбачені ст.12,13 ЦПК України, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, суд, оцінюючи докази окремо кожний та в їх сукупності, приходить до висновку про належність та допустимість представленого ТОВ «Коллект центр» на обґрунтування вимог розрахунку заборгованості. А отже, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 014/380805/82/409548 від 01.06.2018 року в розмірі 220787,63 грн. Згідно з п. 6 ч. 1ст. 264\~ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Питання розподілу судових витрат у частині витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 2649,45 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті\~133\~та частин першої - третьої статті\~137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Судові витрати позивача на оплату послуг адвоката підтверджуються наявними в матеріалах справи договором про надання правової допомоги № 01-07/2024, укладеним 01.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та адвокатським бюро «Лігал Ассістанс», відповідно до п. 4.1 якого вартість послуг бюро узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. В додатку до договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року зазначено детальний опис виконаних робіт. Згідно частини четвертої\~статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача на його користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 25000 грн. Від відповідача заперечень щодо розміру понесених судових витрат не надходило. При цьому, аналізуючи обґрунтованість та пропорційність розміру таких витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, суд, з урахуванням складності справи, яка не є складною, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), вважає, що надані представником позивача документи не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, а розмір витрат на правову допомогу у цій справі в 25000 грн. на дотримання вимог співмірності є необґрунтованим та явно завищеним. Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн., що буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності.

Outcome: approved