Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 квітня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3616201, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора М137. Відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 12 000,00 грн і зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Згідно з п. 1.3. договору строк кредиту становить 360 днів. Відповідач всупереч умов договору взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, а здійснював лише часткові платежі, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 57 743,60 грн, з яких: 11 980 грн - сума заборгованості за тілом позики, 45763,60 грн - сума заборгованості за відсотками. 28 листопада 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем було укладено договір факторингу № 01.02-77/23, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 3616201 від 20 квітня 2023 року. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 28 листопада 2023 року до вказаного договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 57 743,60 грн, з яких: 11 980,00 грн - сума заборгованості за тілом позики, 45 763,60 грн - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 21 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 33893-04/2023, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W2025. 03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу № 3072023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «Стар Файненс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 3072023 від 03 липня 2023 року ТОВ «Стар Файненс Груп» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 33893-04/2023. 29 листопада 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і позивачем було укладено договір факторингу № 01.02-79/23, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-79/23 від 29 листопада 2023 року позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 33893-04/2023 в сумі 58110,00 грн, з яких: 14900,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 43210,00 грн - сума заборгованості за відсотками. У зв`язку з вказаними обставинами, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами № 3616201 від 20 квітня 2023 року та № 33893-04/2023 від 21 квітня 2023 року в загальному розмірі 115 853,60 грн і судові витрати. За ухвалою суду від 04 червня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання; відповідач відзив на позов суду не направив. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20 квітня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3616201, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора М137. Відповідно до вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 12 000,00 грн, зі сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 2,00% в день, зі строком кредитування на 360 днів (а.с. 11-25). Відповідач всупереч умов договору взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, а здійснював лише часткові платежі, у зв`язку з чим виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 57 743,60 грн, з яких: 11 980,00 грн - сума заборгованості за тілом позики, 45 763,60 грн - сума заборгованості за відсотками. Сплачені відповідачем кошти враховані в розрахунку заборгованості (а.с. 32-35). 28 листопада 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем було укладено договір факторингу № 01.02-77/23, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 3616201 від 20 квітня 2023 року (а.с. 36-47). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 від 27 листопада 2023 року до вказаного договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 57 743,60 грн, з яких: 11 980 грн - сума заборгованості за тілом позики, 45 763,60 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 46). Згідно з розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3616201 від 20 квітня 2023 року, станом на 28 листопада 2023 року, становить 57 743,60 грн, з яких: 11 980,00 грн - сума заборгованості за тілом позики, 45 763,60 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.32-35). 21 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 33893-04/2023, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W2025. Відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 14 900,00 грн, зі сплатою відсотків у розмірі 1,50% в день, строк кредиту становить 25 днів до 15 травня 2025 року (а.с.48-51, 52). Відповідно до п.2.3 у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п.1.2 договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. 03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм Груп» і ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу № 3072023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «Стар Файненс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 3072023 від 03 липня 2023 року ТОВ «Стар Файненс Груп» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 33893-04/2023 (а.с.63-67). 29 листопада 2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і позивачем було укладено договір факторингу № 01.02-79/23, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників (а.с. 68-81). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-79/23 від 29 листопада 2023 року позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 33893-04/2023 в сумі 58 110,00 грн, з яких: 14 900,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 43 210,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 79-80, 81). Згідно з розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 33893-04/2023 станом на 29 листопада 2023 року становить 58 110,00 грн і складається із: 14 900,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 43 210,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 58-62). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаних договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з абз. другим частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними договорами не виконав, у передбачений у договорах строк кошти (суми позики) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основними зобов`язаннями, яка складається із суми позики: - за договором, укладеним 20 квітня 2023 року з ТОВ «Лінеура Україна» № 3616201 - 11 980,00 грн з урахуванням часткової сплати в рахунок погашення заборгованості в сумі 20 грн; - за договором, укладеним 21 квітня 2023 року з ТОВ «ФК «Інвеструм» № 33893-04/2023 - 14 900,00 грн (а.с. 32-35, 58-62). Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту по вказаних договорах становить 26 880,00 грн і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладених між фінансовими установами та відповідачем договорів дані фінансові установи надали позичальнику суми позики, а останній зобов`язувався повернути надані позики в повному обсязі у визначені договорами строки: - за договором, укладеним 20 квітня 2023 року з ТОВ «Лінеура Україна» № 3616201 (строк кредитування 360 днів) - до 14 квітня 2024 року; - за договором, укладеним 21 квітня 2023 року з ТОВ «ФК «Інвеструм» № 33893-04/2023 (строк кредиту 25 днів) - до 15 травня 2023 року. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 3616201 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20 квітня 2023 року (а.с. 32-35), заборгованість [PERSON] станом на 28 листопада 2023 року становить 57 743,60 грн і складається із: 11 980,00 грн - сума заборгованості за тілом позики, 45 763,60 грн - сума заборгованості за відсотками. З даного розрахунку заборгованості вбачається, що розмір відсотків за користування кредитом у сумі 45 763,60 грн нарахований у межах строку кредитування визначеного умовами договору, тому підлягає задоволенню. Щодо розрахунків заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 33893-04/2023 від 21 квітня 2023 року слід зазначити наступне. Як убачається зі змісту договору № 33893-04/2023 від 21 квітня 2023 року, відповідач отримав кредит у розмірі 14 900,00 грн, строком кредитування 25 днів до 15 травня 2023 року (а.с. 48-50). Згідно з розрахунком заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 33893-04/2023 від 21 квітня 2023 року (а.с. 58-62), заборгованість [PERSON] станом на 29 листопада 2023 року становить 58 110,00 грн, яка складається із: 14 900,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 43 210,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Вказаний розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування позикою включає періоди, які виходить за межі строку кредитування. За умовами вказаного договору у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п.1.2 договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору (п.2.3 Договору). За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення відсотки за договором № 33893-04/2023 від 21 квітня 2023 року у розмірі 9 312,50 (14 900,00 x 25 днів x 2,5 %). Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаних договорів належним чином не виконував, право вимоги за цими договорами перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість: - за договором № 3616201 від 20 квітня 2023 року в розмірі 57 743,60 грн, яка складається із: 11 980,00 грн - сума заборгованості за тілом позики, 45 763,60 грн - сума заборгованості за відсотками; - за договором № 33893-04/2023 від 21 квітня 2023 року в розмірі 24 212,50 грн, яка складається із: 14 900,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 9 312,50 грн - сума заборгованості за відсотками, в загальному розмірі 81 956 гривень 10 копійок. Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1713,63 грн, виходячи з розрахунку: 81 956,10 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 2422,40 грн (сума сплаченого судового збору) / 115 853, 60 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial