Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

12.03.2024 року [PERSON] звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області із позовом до [PERSON] третя особа: Служба у справах дітей Стриївської сільської ради про визначення місця проживання дитини. 14 березня 2024 року ухвалою Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Стриївської сільської ради про визначення місця проживання дитини було передано для розгляду за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. 08 квітня 2024 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Стриївської сільської ради про визначення місця проживання дитини з батьком. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.03.2025 року у задоволенні позовної заяви відмовлено повністю, а зустрічну позовну заяву задоволено повністю. 02.06.2025 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача адвоката Захарчука І.А. про ухвалення додаткового рішення, в якій останній вказує на те, що судом не вирішено питання про стягнення з Позивача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу. Просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст.\~270\~ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У судове засідання 29.07.2025 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Представник відповідача за первісним позовом подав заяву про розгляд його заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу без участі представника відповідача за первісним позовом. Позивач за первісним позовом подав заяву про відмову у винесенні додаткового рішення на користь відповідача, ообґрунтовуючи це тим, що таке звернення із заявою надумане і абсолютно безпідставне та таке яке не підлягає задоволенню. У зв`язку із чим просив відмовити відповідачу у винесенні додаткового рішення. Просив суд розгляд заяви провести без участі позивача за первісним позовом. Позивач за первісним позовом заяву про зменшення адвокатських витрат не подав. Відповідно до частини 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до частини 5ст.\~268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Вивчивши подану до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 285/1436/24, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем у відзиві було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Відповідачка понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи в суді дорівнює: 10 000 грн. витрат на правничу допомогу (докази їх понесення будуть надані у відповідності до процесуальних норм). Частиною 8 ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стаття 133\~ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved