Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення кредитної заборгованості, вказавши суду, що 24.09.2019 р. між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту та страхування №Р07.26124.005734146, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 12270 грн. 00 коп. для власних потреб. Однак всупереч підписаній угоді, відповідач не виконав умови кредитного договору, не сплатив відсотки за користування кредитом, своєчасно не здійснив повне погашення кредиту, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. Ухвалою судді Тальнівського районного суду Черкаської області від 13.06.2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідача було повідомлено про вказаний позов, шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за місцем її реєстрації. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом об`єктивно встановлено, що відповідач зобов`язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладеної угоди від 24.09.2019 р. № Р07.26124.005734146 не виконав в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України: Зобов`язання має виконуватися належним чином... За умовами даного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 12270,00 грн. строком на 48 місяців, з процентною ставкою 15,00 % річних. Підписанням вказаного договору відповідач погодився з усіма його умовами. Матеріалами справи встановлено, що 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» (попереднє найменування - «Росвен Інвест Україна») було укладено договір факторингу №01.02-31/23, за умовами якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) фактору (ТОВ «Свеа Фінанс») свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. З витягу з Реєстру боржників №1 до договору факторингу №01.02-31/23 від 25.07.2023 року вбачається, що АТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «Свеа Фінанс» (попереднє найменування - «Росвен Інвест Україна») прийняло право вимоги за договором №Р07.26124.005734146 від 24.09.2019 р. З розрахунку заборгованості по позичальнику\~\~ [PERSON] вбачається, що сума заборгованості за кредитним договором №Р07.26124.005734146 від 24.09.2019 р. становить 31906,63 грн, з яких: 12270,00 грн - сума заборгованості за основним боргом; 5912,36 грн - сума заборгованості по відсоткам; 13724,27 грн заборгованість за іншими процентними платежами. Вказаний розрахунок відповідає умовам кредитного договору. Розмір процентів за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому\~ст. 627 ЦК України. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Вирішуючи питання про можливість стягнення коштів з відповідача по вищевказаному договору, суд виходить із такого. Відповідач зобов`язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладеного договору не виконав в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України: Зобов`язання має виконуватися належним чином... Проте відповідач не повернув суму позики, тим самим порушив умови договору. Ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Ч.1\~ст.634\~ЦК України\~встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Ч.1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір.

Outcome: approved