Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У вересні 2024 року позивач Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно зі [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «МТБ Банк» заборгованість за Кредитним договором № 00075/FK від 14 грудня 2006 року, яка утворилася станом на 11 вересня 2024 року в розмірі 56537,01 доларів США та 3 000,00 грн., з яких: 27816,98 дол. США - заборгованість за строковим тілом кредиту; 15494,60 дол. США - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 151,69 дол. США - заборгованість за строковими відсотками; 13073,74 дол. США - заборгованість за простроченими відсотками; 3000,00 грн. - заборгованість за простроченою комісією; стягнути судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначають, що 14 грудня 2006 року між [PERSON] (первісний боржник) та ВАТ «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК», правонаступником якого є ПАТ «МТБ БАНК», був укладений Кредитний договір № 00075/FK у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на суму 120000,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 10% річних за фактичний період користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом. 23 січня 2008 року між [PERSON] та Банком укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору. 02 березня 2012 року укладено Додаткову угоду № 2 визначена заборгованість в сумі 84 084,88 дол. США. 29 квітня 2015 року між [PERSON] , Банком та [PERSON] укладено Договір про переведення боргу за Кредитним договором № 00075/FK від 14 грудня 2006 року, відповідно до умов якого [PERSON] переведені боргові зобов`язання за Кредитним договором на [PERSON] , який замінив [PERSON] у зобов`язанні, що виникає із Кредитного договору. Загальна сума заборгованості станом на день укладення Договору складає 81 639,42 дол. США та 263 079,60 грн., з яких: 71 838,21 дол. США - заборгованість за основним боргом, 9 801,21 дол. США - заборгованість за відсотками , а також 263 079,60 грн. - зафіксована сума пені та штрафів, станом на 29 квітня 2015 року. 29 квітня 2015 року між [PERSON] , Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 3. 29 квітня 2015 року між [PERSON] та Банком укладено Додаткову угоду № 4 до Кредитного договору. 14 серпня 2020 року між [PERSON] та Банком укладено Додаткову угоду № 6 до Кредитного договору, визначено розмір заборгованості 46 349,06 дол. США. 30 квітня 2021 року між [PERSON] та Банком було укладено Додаткову угоду № 7 до Кредитного договору, відповідно до якої були внесені відповідні зміни до умов Кредитного договору, а також підтверджено Сторонами, що на момент укладення цієї Додаткової угоди заборгованість Позичальника перед Банком за основним боргом за Кредитом становить 45 061,58 дол. США. Згідно з пунктом 1.1 Кредитного договору (з урахуванням внесених змін згідно пункту 2 Додаткової угоди № 7) Банк зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти з 14 грудня 2006 року і терміном погашення по 13 грудня 2026 включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії на суму 120000,00 дол. США на наступні цілі: на споживчі цілі, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі: 8,0 % річних за період користування Кредитом з 29 квітня 2015 року по 28 квітня 2016 року включно; 9,0 % річних за період користування Кредитом з 29 квітня 2016 року і до закінчення строку дії Кредитного договору, за фактичний період користування. Згідно з пунктом 3.1.1 Кредитного договору (з урахуванням внесених змін згідно пункту 6 Додаткової угоди № 7) Сторони підтверджують, що на момент укладення Додаткової угоди № 7 до цього Договору заборгованість Позичальника перед Банком за нарахованими та несплаченими процентами становить 5 264,66 дол. США. Проценти за користування Кредитом підлягають сплаті Позичальником у передбачений Кредитним договором Період сплати процентів у такому порядку: 1) Проценти, нараховані та не сплачені на дату укладення Додаткової угоди № 7 до цього Договору, сплачуються Позичальником щомісячно рівними частинами, починаючи з дати укладення Додаткової угоди № 7 до цього Договору до серпня 2022 року включно. 2) Проценти, які будуть нараховані з дати укладення Додаткової угоди № 7 до цього Договору і до закінчення передбаченого Кредитним договором терміну погашення Кредиту, сплачуються Позичальником щомісячно у повному обсязі. Згідно з пунктом 3.1.2 Кредитного договору (з урахуванням внесених змін згідно пункту 7 Додаткової угоди № 7) Позичальник сплачує Банку комісію за моніторинг кредиту та забезпечення у сумі 1 000,00 грн., у тому числі ПДВ у розмірі 166,67 грн., що сплачуються щорічно, починаючи з другого року з дати укладення Додаткової угоди № 7 до цього Договору (в строк до 18 травня 2022 року) та надалі в строку до 18 травня кожного наступного року користування кредитними коштами. При несплаті комісійної винагороди у зазначені терміни, вона вважається простроченою. В якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором були укладені: 1) з [PERSON] - Договір поруки № 06144-CK від 29 квітня 2015 року, за яким Поручитель зобов`язується перед Банком відповідати за виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі; 2) з [PERSON] - Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В.В. 14 грудня 2006 року, реєстр № 2169, у редакції Договору про внесення змін № 4 до Іпотечного договору від 29 квітня 2015 року, предметом іпотеки за яким виступає нерухоме майно - квартира під номером 69, загальною площею 58,50 кв.м., житловою площею 40,20 кв.м., складається з 3 житлових кімнат, розташована на 3 поверсі 9 поверхового будинку, яка знаходиться в будинку за номером [ADDRESS], згідно з яким Банк має право за рахунок предмету іпотеки задовольнити свої вимоги за Кредитним договором в повному обсязі. У відповідності до умов вказаного Договору поруки, Поручитель відповідає перед Банком, як солідарний боржник, за виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і Позичальник, включаючи сплату Кредиту, процентів за користування Кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Позичальником систематично порушуються умови Кредитного договору, в зв`язку з чим станом на 11 вересня 2024 року заборгованість за Кредитним договором складає 56 537,01 доларів США та 3 000,00 грн., яка складається з: 27 816,98 дол. США - заборгованість за строковим тілом кредиту; 15 494,60 дол. США - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 151,69 дол. США - заборгованість за строковими відсотками; 13073,74 дол. США- заборгованість за простроченими відсотками; 3 000,00 грн. - заборгованість за простроченою комісією. ПАТ «МТБ БАНК» неодноразово намагався добровільно врегулювати питання погашення заборгованості, у тому числі й шляхом направлення вимоги за вих. № 00/3384-0/62.1 від 05 липня 2024 року. Однак, вимоги залишилися без виконання. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 вересня 2024 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 30 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 23 жовтня 2024 року. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 27 листопада 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду на 27 січня 2025 року. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 січня 2025 року, стягнуто солідарно зі [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «МТБ Банк» заборгованість за Кредитним договором № 00075/FK від 14 грудня 2006 року, яка утворилася станом на 11 вересня 2024 року в розмірі 56537,01 доларів США, з яких: 27 816,98 дол. США - заборгованість за строковим тілом кредиту; 15 494,60 дол. США - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 151,69 дол. США - заборгованість за строковими відсотками; 13 073,74 дол. США - заборгованість за простроченими відсотками та 3 000,00 грн. - заборгованість за простроченою комісією. Стягнуто в рівних частках зі [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «МТБ Банк» витрати по сплаті судового збору з кожного по 13 973,59 грн. Ухвалою суду від 18 червня 2025 року за заявою представника відповідача - адвоката Прийми М.О. скасовано заочне рішення, справу призначено до розгляду на 29 липня 2025 року. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката Прийми М.О. 29 липня 2025 року надійшло клопотання про відкладення розгляд справи, зупинення провадження у зв`язку із перебуванням [PERSON] у складі ЗСУ, продовження строку на подання відзиву. Відповідач та представник відповідача [PERSON] - адвокат Нейрановський А.О. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином, що свідчить розписка від 19 червня 2025 року. Представник позивача Мирко Р.О. в судовому засіданні 29 липня 2025 підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Заперечував проти задоволення клопотання про відкладення розгляд справи, проти зупинення провадження, а також проти продовження строку для подання відзиву. Суд вислухавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляд справи та зупинення провадження, а також продовження строку для подання відзиву, з наступних підстав. Пунктом 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій. Верховний Суд у постанові від 11 березня 2025 року у справі № 904/4027/22 вказав на відсутність встановлених у справі обставин щодо переведення військової частини на воєнний стан, а також врахував реалізацію в апеляційному суді особою, яка перебуває у складі ЗСУ, своїх процесуальних прав як учасника судового розгляду через представника. Верховний Суд у постанові від 25 квітня 2024 року у справі № 852/2а-1/24 (провадження № А/990/24) зазначив про необхідність під час вирішення питання щодо зупинення судового провадження з`ясувати чи перебуває особа у складі ЗСУ безпосередньо у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та чи виконує вказана частина бойові завдання у зоні бойових дій, а також чи призвів призов особи на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період до об`єктивної неможливості брати участь у судовому провадженні. При цьому Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду звертає увагу, що у наведених постановах касаційні суди, скасовуючи оскаржувані ухвали апеляційних судів про зупинення провадження у справі та направляючи справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, посилаються також на те, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи у стані невизначеності, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. До клопотання про зупинення провадження у справі представник відповідача долучила військовий квиток виданий 24 квітня 2025 року та довідку ВЧ [NUMBER] про те, що рядовий [PERSON] , перебуває на військовій службі у військовій частині. Долучені документи не місять відомостей, що військова частина, в якій проходить службу відповідач переведена на воєнний стан, та що він виконує бойові завдання у зоні бойових дій, тощо. Також суд звертає увагу, що відповідачу не заважає реалізувати свої процесуальні права, як учасника судового розгляду через представника - адвоката Прийму М.О., яка діяла в інтересах відповідача подавала апеляційну скаргу та заяву про перегляд заочного рішення, приймала участь в розгляді заяви. Представник відповідача - Прийма М.О. в поданому клопотанні про відкладення розгляд справи не навела поважних причин неможливості прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та поважність неявки, тому клопотання задоволенню не підлягає. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Клопотання про поновленню (продовженню) строку для подання відзиву також судом залишено без задоволення, з огляду на положення ч. 1,2 ст.121 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Представник відповідача Прийма М.О. до клопотання про продовження строку для подання відзиву не надала переконливих доказів, що заважало впродовж понад місячного строку подати відзив на позовну заяву. Окрім іншого, саме в заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача висловила мотиви та міркування щодо заперечення проти позовної заяви, тому використала право подання заперечень проти заявлених вимог. Фактичні обставини справи Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 грудня 2006 року між [PERSON] та ВАТ «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК», правонаступником по всім правам та обов`язкам якого виступало ПАТ «МАРФІН БАНК», а з урахуванням зміни найменування останнього тепер виступає ПАТ «МТБ БАНК» був укладений Кредитний договір № 00075/FK, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати грошові кошти у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на суму 120 000,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 10% річних за фактичний період користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, комісії, пені та штрафи, що передбачені умовами договору, а також здійснювати погашення заборгованості за договором (а.с.13-15 Том №1). 23 січня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК» було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, відповідно до якої п.1.1. Кредитного договору викладено в наступній редакції: «1.1. Банку зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на суму 120 000,00 доларів США з 14 грудня 2006 року і терміном погашення 14 грудня 2011 року включно на споживчі цілі, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 9% річних за фактичний період користування кредитними коштами на суму залишку кредиту.» (а.с.12 Том №1) 02 березня 2012 року між [PERSON] та ПАТ «МАРФІН БАНК» було укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору, відповідно до якої були внесені відповідні зміни до умов Кредитного договору, а саме: зміна найменування банку з ВАТ «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК» на ПАТ «МАРФІН БАНК», а також, що на момент укладення цієї Додаткової угоди заборгованість Позичальника перед Банком за основним боргом за Кредитом становить 84 084,88 дол. США (а.с.6 Том №1). 29 квітня 2015 року між [PERSON] , Банком та [PERSON] укладено Договір про переведення боргу за Кредитним договором № 00075/FK від 14 грудня 2006 року, відповідно до умов якого Первісний боржник [PERSON] переводить свій борг у розмірі 120 000,00 дол. США, що виник на підставі Кредитного договору, а Новий боржник [PERSON] погоджується виконати зазначене грошову зобов`язання. Загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на день укладення договору складає 81 639,42 дол. США та 263 079,60 грн., з яких: 71 838,21 дол. США - заборгованість за основним боргом за Кредитом; 9 801,21 дол. США - заборгованість за відсотками за користування Кредитом, а також 263 079,60 грн. - зафіксована сума пені та штрафів за порушення Первісним боржником [PERSON] умов Кредитного договору станом на 29 квітня 2015 року (а.с.10-11, Том 2). 29 квітня 2015 року між [PERSON] , ПАТ «МАРФІН БАНК» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 3 до Кредитного договору, відповідно до якої були внесені відповідні зміни до умов Кредитного договору, а також підтверджено Сторонами, що на момент укладення цієї Додаткової угоди заборгованість [PERSON] перед Банком за основним боргом за Кредитом становить 71 838,21 дол. США (а.с.5 Том 1). 29 квітня 2015 року між [PERSON] та ПАТ «МАРФІН БАНК» було укладено Додаткову угоду № 4 до Кредитного договору, відповідно до якої були внесені відповідні зміни до умов Кредитного договору, а також в чергове підтверджено, що на момент укладення цієї Додаткової угоди заборгованість [PERSON] перед Банком за основним боргом за Кредитом становить 71 838,21 дол. США (а.с.5-6 Том 2). 17 жовтня 2017 року між [PERSON] та ПАТ «МАРФІН БАНК» укладено Додаткову угоду № 5 до Кредитного договору, відповідно до якої усунуто технічну помилку при укладенні Додаткової угоди № 4 (а.с.4 Том 2). За рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів (протокол №56 від 28 грудня 2017 року) назву ПАТ «МАРФІН БАНК» змінено на ПАТ «МТБ Банк» (а.с.17 -19, том1). Між [PERSON] та ПАТ «МТБ Банк» 14 серпня 2020 року укладено Додаткову угоду № 6 до Кредитного договору, якою внесені зміни до кредитного договору, та визначена заборгованість [PERSON] за тілом кредиту 46 349,06 дол. США (а.с.1-3 Том 2). 30 квітня 2021 року між [PERSON] та ПАТ «МТБ Банк», та за письмової згоди [PERSON] укладено Додаткову угоду № 7 до кредитного договору, внесені відповідні зміни до кредитного договору, та визначена заборгованість за тілом кредиту 45 061,58 дол. США. Також пункт 1.1 Кредитного договору викладено в наступній редакції: «1.1. Банк зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти з 14 грудня 2006 року і на суму 120 000,00 дол. США на споживчі цілі із сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі: 8,0% річних за період користування кредитом з 29 квітня 2015 року по 28 квітня 2016 року включно; 9,0% річних за період користування кредитом з 29 квітня 2016 року і до закінчення строку дії кредитного договору, за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом та зі сплатою комісій та можливих штрафних санкцій у випадках та розмірі, передбачених кредитним договором.» Крім того, пункт 3.1.1 Кредитного договору викладено в наступній редакції: «3.1.1. Сторони затверджують, що на момент укладення Додаткової угоди № 7 до цього Договору заборгованість Позичальника перед Банком за нарахованими та несплаченими процентами становить 5 264,66 дол. США. Проценти за користування Кредитом підлягають сплаті Позичальником у передбачений Кредитним договором Період сплати процентів у такому порядку: 1) проценти, нараховані та не сплачені на дату укладення Додаткової угоди № 7 до цього Договору, сплачуються Позичальником щомісячно рівними частинами, починаючи з дати укладення Додаткової угоди № 7 до цього Договору до серпня 2022 року включно; 2) проценти, які будуть нараховані з дати укладення Додаткової угоди № 7 до цього Договору і до закінчення передбаченого Кредитним договором терміну погашення Кредиту, сплачуються Позичальником щомісячно у повному обсязі». Також кредитний договір доповнено п.п 3.1.2 Кредитного договору наступного змісту: «3.1.2. Позичальник сплачує банку комісію: а) за моніторинг кредиту та забезпечення у сумі 1 000,00 грн., у тому числі ПДВ у розмірі 166,67 грн., що сплачуються щорічно, починаючи з другого року з дати укладення Додаткової угоди № 7 до цього Договору (в строк до 18 травня 2022 року) та надалі в строку до 18 травня кожного наступного року користування кредитними коштами. При несплаті комісійної винагороди у зазначені терміни, вона вважається простроченою.» (а.с.246 Том 1). В якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором між ПАТ «МАРФІН БАНК» та [PERSON] 29 квітня 2015 року укладений договір поруки №06144-CK, за умовами пункту 1.1. якого поручитель зобов`язався в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання у повному обсязі позичальником зобов`язань по Кредитному договору № 00075/FK від 14 грудня 2006 року зі всіма додатковими угодами до нього в повному обсязі (а.с.245 Том 1). Банк виконав зобов`язання, надавши кредитні кошти, що підтверджується випискою по особовим рахункам з 01 вересня 2019 року по 11 вересня 2024 року (а.с. 23-237). Відповідачі не виконали належним чином зобов`язання за кредитним договором та не повернув кредитні кошти у визначений строк, внаслідок чого станом на 11 вересня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 56 537,01 доларів США та 3 000,00 грн., з яких: 27 816,98 дол. США - заборгованість за строковим тілом кредиту; 15 494,60 дол. США - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 151,69 дол. США - заборгованість за строковими відсотками; 13 073,74 дол. США - заборгованість за простроченими відсотками; 3 000,00 грн. - заборгованість за простроченою комісією, відповідно до наданого позивачем розрахунку борг (а.с. 238-240). 05 липня 2024 року за вих. № 00/3384-0/62.1 позивачем направлено відповідачам вимогу про погашення заборгованості (а.с.244 Том 1). Між сторонами виник спір щодо належного виконання позичальником та поручителем умов кредитного договору. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1 статті 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 4 статті 559 Цивільного кодексу України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Одним із видів акцесорного зобов`язання є порука (частина перша статті 546 ЦК України). Відповідно до частин першої та третьої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Згідно із частиною першою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі № 2-1268/11, провадження № 14-2 цс23, зазначено, що припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, чи встановлено договором або законом строк її дії, його сплив припиняє відповідне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Умови договору про дію поруки до повного виконання зобов`язань боржника не свідчать, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі № 2-1268/11, провадження № 14-2 цс23). З аналізу частини четвертої статті 559 ЦК України можна зробити висновок, що строк поруки відноситься до преклюзивних, це строк існування самого зобов`язання поруки, а застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов`язання. Тому і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Такі висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27 березня 2019 року у справі № 200/15135/14-ц (провадження № 14-23цс19), які суд в порядку ч.4 ст.263 ЦПК України застосовує до спірних правовідносин. Пунктом 5.1. договору поруки передбачено, що договір діє до повного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором із всіма додатковими угодами до нього та до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором із всіма додатковими угодами до нього. На дату пред`явлення даного позову порука є чиною та банк в праві вимагати від поручителя виконання забезпечених порукою зобов`язань. За умовами Додаткової угоди №7 до кредитного договору, від 30 квітня 2021 року сторони узгодили новий графік погашення кредиту та відсотків зі строком погашення до 13 грудня 2026 року. Додаткова угода від 30 квітня 2021 року також узгоджена зі [PERSON] . Позивач направляв вимогу поручителю [PERSON] про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором 05 липня 2024 року. Вимагав протягом 60 днів з дати одержання вимоги виконати в повному обсязі зобов`язання, погасивши заборгованість, яка виникла станом на 04 липня 2024 року в сумі 56186,64 грн. Отже, банк скористався правом вимоги на дострокове повернення кредиту, що врегульовано положенням п2.3.3 Кредитного договору (а.с.241-244 том1). Згідно штампу вхідної кореспонденції суду позовна заява ПАТ «МТБ Банк» надійшла до суду 23 вересня 2024 року. На підставі досліджених матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заперечення сторони відповідача про пропуск кредитором строку звернення до суду з вимогою до поручителя суперечать дослідженим доказам. Кредитор з вимогою про дострокове погашення заборгованості звернувся в липні 2024 року та через два місці звернувся до суду з позовом про стягнення достроково заборгованість за кредитним договором. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів того, що відповідачі виконали належним чином зобов`язання та повернули грошові кошти суду не надано, розрахунок заборгованості не спростовано. Суд вважає слушними заперечення представника відповідача про нарахування позивачем заборгованості за відсотками після звернення зі заявою про дострокове повернення усієї заборгованості за період з липня 2024 року по 11 вересня 2024 року. 05 липня 2024 року ПАТ «МТБ Банк» звернувся до [PERSON] та [PERSON] з вимогою про дострокове погашення усієї заборгованості впродовж 60 днів. Вимога отримана позичальником 12 липня 2024 року. Відповідно до п. 4.8.1. Додаткової угоди № 7 від 30 квітня 2021 до Кредитного договору № 00075/FK від 2006 року, сторони домовились, що зокрема, з моменту пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення кредиту на підставах передбачених цим договором або законом вся заборгованість позичальника за кредитом, процентами за користуванням кредитом, комісіями, передбаченими цим договором, вважається простроченною і позичальник зобов`язаний повернути таку заборгованість у повному розмірі та сплатити на користь банку платежі згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, які дорівнюють 16,2% річних. Дослідивши розрахунок заборгованості, наданий позивачем, нарахування ПАТ «МТБ Банк» заборгованість за відсотками в період з 12 липня 2024 року по 11 вересня 2024 року за ставкою 9%, передбаченої п.2 умов Додаткової угоди №7 до кредитного договору, суперечить положенням п.4.8.1 цієї угоди, тому суд вважає нарахування відсотків за липень, серпень, вересень 2024 року в розмірі 815,94 грн, неправомірними, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. З огляду на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 00075/FK від 14 грудня 2006 року в розмірі 55721,07 доларів США, з яких: 27 816,98 дол. США - заборгованість за строковим тілом кредиту; 15 494,60 дол. США - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 12409,49 дол. США - заборгованість за простроченими відсотками; 3 000,00 грн. - заборгованість за простроченою комісією. В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 815,94 грн за період липень, серпень, вересень 2024 року слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення в рівних частках з кожного з відповідачів на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору відповідно до платіжної інструкції №32143988 від 18 вересня 2024 року у сумі 27 947,19 грн. З урахуванням частково задоволення позовних вимог, з кожного з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору по 13 763,98 грн.

Outcome: partial