Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

АТ «Ідея Банк» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 01 вересня 2021 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем було укладено Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної карти (надалі - кредитний договір) №С-001-119866-980, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлено в розмірі 200000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний відповідачу на момент укладення угоди 30000 грн. Процентна ставка за користування коштами становить 24% річних. Свої зобов`язання в частині відкриття кредитної лінії та надання відповідачу користуватися її коштами банком було виконано у повній мірі. Станом на дату подання позовної заяви відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки, комісію та інші платежі. Останній платіж здійснено 23 квітня 2024 року. Внаслідок таких діянь відповідач допустив порушення умов кредитного договору та спричинив утворення простроченої заборгованості, яка станом на 10 жовтня 2024 року становить 85816 грн 14 коп та складається з простроченого боргу в сумі 33147 грн 03 коп та прострочених процентів в сумі 52668 грн 84 коп. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору, шляхом направлення на адресу відповідача вимоги про виконання взятих на себе зобо`язань. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 09 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.\~Представник позивача Акціонерного товариства «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, а саме шляхом направлення рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки за адресою місця реєстрації. Також про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин не з`явився, не повідомив причини неявки, не подав відзиву, а також позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 14 травня 2025 року, є дата складення повного судового рішення 23 травня 2025 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Судом встановлено, що 01 вересня 2021 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем було укладено Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної карти № С-001-119866-980, відповідно до умов якої відповідачу надано кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку. Пунктами 3.1, 3.2, 3.3 кредитного договору сторонами визначено: максимальний ліміт кредитної лінії в розмірі 200000 грн; ліміт кредитної лінії, доступний відповідачу на момент укладення угоди, 30000 грн; процентну ставку за користування коштами кредитної лінії встановлено в розмірі 24% річних. Разом з кредитним договором [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, яким встановлено строк кредитування 12 місяців, а також заяву про ознайомлення з умовами кредитування. Судом встановлено, що свої зобов`язання за умовами договору щодо відкриття кредитної лінії Банком було виконано, після відкриття кредитної лінії відповідач користувався кредитними коштами в межах встановлених лімітів. Згідно з довідкою-розрахунком за кредитним договором № С-001-119866-980, станом на 10 жовтня 2024 року у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 85816 грн. 14 коп., що складалася з простроченого боргу в сумі 33147 грн. 03 коп. та прострочених процентів в сумі 52668 грн. 84 коп. \~Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору, шляхом направлення на адресу відповідача вимогу про виконання взятих на себе зобов`язань. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частиною 1статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 2 статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 611 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено при розгляді справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення у виписці з особового рахунка за Кредитним договором №С-001-119866-980. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України\~відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань станом на 10 жовтня 2024 року року у нього утворилася заборгованість за договором в сумі 85816 грн 14 коп та складається з простроченого боргу в сумі 33147 грн 03 коп та прострочених процентів в сумі 52668 грн 84 коп. Статтею 629\~ЦК\~України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З урахуванням вищевикладеного та наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за договором кредиту №С-001-119866-980, в розмірі 85816 грн. 14 коп., що складається з простроченого боргу в сумі 33147 грн. 03 коп. та прострочених процентів в сумі 52668 грн. 84 коп. Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 3 028, 00 грн. що підтверджено платіжною інструкцією. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 3 028, 00 грн. судового збору. На\~ підставі\~ викладеного,

Outcome: approved