Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

07.05.2025 року [PERSON] , через представника Кириченка О.О. , звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю разом з громадянином [PERSON] , який народився [INFO] в селі Староварварівка, Олександрівського району Донецької області, починаючи з 1998 року і до моменту смерті останнього, тобто до [INFO] . Свої вимоги представник [PERSON] мотивує тим, що [INFO] , перебуваючи в лікарні м. Краматорська помер [PERSON] , 1953 року народження. У зв`язку зі смертю спадкодавця на території Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області відкрилася спадщина, до складу якої входить нерухоме майно: житловий будинок, з надвірними побудовами та господарськими спорудами за [ADDRESS] , та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 7,4204 га, кадастровий номер 1420388000:01:000:0577. По своїй смерті спадкодавець заповіту не лишив. Всі витрати на поховання спадкодавця були здійснені громадянкою [PERSON] , яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю протягом 27 років поспіль, коли мати заявниці разом з нею, переїхала з м. Горлівка Донецької області до села Староварварівка Олександрівського (нині Краматорського) району Донецької області, де почала жити разом зі спадкодавцем однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. Незважаючи на той факт, що заявниця на той момент вже була повнолітньою, вона проживала разом з власною матір`ю та спадкодавцем, якого мала за батька, а він, у свою чергу, ставився до неї, як до власної доньки. У 1999 році спадкодавець прописав заявницю до власної оселі, де вона фактично й проживає до теперішнього дня. Разом зі спадкодавцем вони мали спільний побут та взаємні права та обов`язки. Заявниця стверджує, що інші спадкоємці за законом, які б прийняли, чи мали б намір прийняти зазначене вище спадкове майно після смерті спадкодавця, відсутні. Спадкодавець ніколи не був одружений; власних дітей не мав. 02.04.2025 року заявниця звернулась до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочки М.М. з відповідною заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин відсутності документу, який підтверджує факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення факту проживання однією сім`єю заявниці [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] має для неї юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на спадкування. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 12.05.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до слухання на 10 год. 00 хв. 12 червня 2025 року. 12.06.2025 року слухання справи було відкладено на 09 год. 00 хв. 28 липня 2025 рокук, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Заявниця та її представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, та просили суд їх задовольнити. Крім того, представник заявниці заявив клопотання про допит у судовому засідання, в якості свідка, [PERSON] , яка доводиться матір`ю заявниці, та яка проживала з померлим [PERSON] з 1998 по 1999 рік. Представник заінтересованої особи - Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області,- Толстошеєва Т.Я., в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення заявника, та її представника, представника заінтересованої особи, свідків, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у м.Краматорську Донецької області, у віці 71 рік, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 березня 2025 року (а.с.6). Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 239 від 24.03.2025 року, та довідки про причину смерті № 239, [PERSON] помер [INFO] , причина смерті: гостра судинно-мозкова недостатність; інфаркт головного мозку; атеросклеротичний кардіосклероз (а.с.7). Як вбачається з довідки до акту огляду МСЕК серії 10ААБ № 049818, [PERSON] був інвалідом 1-Б групи по зору (а.с.10). Рішенням виконавчого комітету Староварварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області № 12 від 26.04.2010 року, вирішено визнати та оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] гр. [PERSON] . Олександрівському БТІ зареєструвати право власності на нерухоме майно (а.с.13). Як вбачається з копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Ц-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області 31 жовтня 1998 року, заявник - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 21 грудня 1999 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-5). Згідно витягу № 216 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області від 23.04.2024 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно довідки Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області № 117/11-15 від 01.04.2025 року, [PERSON] на день смерті, [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним, за даною адресою, були зареєстровані: [PERSON] , та [PERSON] (а.с.9). Як вбачається із матеріалів справи, після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Староварварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, загальною площею 7,42 га, згідно державного акту серії ІІ-ДН № 082460, виданого 16 вересня 2002 року Олександрівською райдержадміністрацією (а.с.14). Право власності за [PERSON] на вказану земельну ділянку з кадастровим номером 1420388000:01:000:0577, підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.15). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02.04.2025 року, заведено спадкову справу № 35/2025, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ( а.с. 16). 02.04.2025 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочкою М.М. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин відсутності документу, який підтверджує факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини (а.с.17). Факт проживання однією сім`єю заявниці із [PERSON] більше, ніж протягом останніх п`яти років, до дня смерті останньої, підтвердили в судовому засіданні допитані свідки. Так, свідок [PERSON] суду показала, що проживає із заявницею по сусідству, та знає її досить давно. Заявниця з померлим [PERSON] проживала разом в одному будинку, як донька та батько. Разом обробляли город, тримали худобу, вели спільне господарство. [PERSON] власних дітей та рідні не мав. Допитана в судовому засіданні, як свідок, [PERSON] повідомила, що доводиться матір`ю заявниці. Вона разом зі своєю донькою [PERSON] ще у 1998 році переїхала проживати до [PERSON] , проте, не зійшлися характерами, і вона його покинула, та стала проживати у цивільному шлюбу з іншим чоловіком, а донька залишилась проживати з [PERSON] . Донька разом з померлим вели спільне господарство, саджали город, мали спільний бюджет. У [PERSON] власних дітей не було. Донька [PERSON] проживає у будинку [PERSON] по сьогоднішній день. Допитаний в судовому засіданні, як свідок, [PERSON] суду показала, що добре знає заявницю, є сусідкою. [PERSON] проживала з [PERSON] з 1998 року. Разом жили дружньо, вона за ним доглядала. У померлого [PERSON] рідних нікого не було. Відносився [PERSON] до заявниці, як до доньки. Вони разом обробляли город, вели спільне господарство, та заявниця доглядала за померлим. [PERSON] тривалий час хворів, та помер від інсульту. Заявниця його поховала, і після його смерті, дбає про господарство. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Вимогами ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року № 5 (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Так, за приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Як зазначено в Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до статті 1264 ЦК України право на спадщину мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом). Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт проживання однією сім`єю між заявницею та [PERSON] , який помер [INFO] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. На підставі вищенаведених доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви заявника, в інтересах якої діє її представник, та встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки заявник надала достатньо суду належних та допустимих доказів на підтвердження вимог, викладених в заяві. На підставі викладеного,

Outcome: approved