Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач проживає в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] [INFO] . Позивач проживала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . 02.12.1993 року Великоолександрівського селищною радою Херсонської області на праві особистої власності, [PERSON] , видане свідоцтво про право особистої власності на будинок за вищевказаною адресою, житловою площею - 38,3 м2, загальною площею 75,2 м2. Вказаний будинок був збудований за власний рахунок подружжя, у ньому на той час проживала вся їхня родина із чотирьох осіб, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] . Після смерті чоловіка, позивач не звернулася до нотаріуса за відкриття спадщини за законом та не зробила ніяких подальших дій по оформленню права власності на будинок. На той час у позивача було скрутне становище, дохід був достатнім лише на прожиття та оплату комунальних послуг, тому всі права на поновлення вступу у спадщину було втрачено за давністю строку, а також з часом ще і було втрачено правовстановлюючий документ на будинок (Свідоцтво про право особистої власності на будинок), у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на будинок, в зв`язку з чим позивач і звернулася до суду з даним позовом. Крім того, у зв`язку із втратою правовстановлюючого документу на будинок позивач позбавлена можливості вільно набувати прав, пов`язаних з її майном, зокрема зареєструвати право власності на цей будинок у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що почав діяти з 2013 року та у подальшому отримати компенсацію за пошкодження будинку. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просить суд задовольнити вимоги позову, з урахуванням обставин викладених у ньому. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи без її участі, задоволення позовних вимог залишили на розсуд суду. Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги наступне. Судом встановлено, що [PERSON] проживає у житловому будинку по [ADDRESS] , який на підставі свідоцтва про право особистої власності від 02.12.1993 року Великоолександрівської селищної ради Херсонської області - належав чоловіку позивача [PERSON] . Позивач проживала у вказаному будинку разом із чоловіком та дітьми, що підтверджується копією домової книги, де в розділі ІІІ зроблено відповідні записи про реєстрацію її та членів родини. З 1987 року, позивач дбала про стан будинку, робила у ньому ремонт, оздоблювала, сплачувала за всі комунікації. З часу проживання у вказаному будинку жодних претензій до позивача зі сторони третіх осіб, з приводу її власності на будинку не було. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25.08.1999 року серії [NUMBER] від 25.08.1999 року, запис за №112-а зареєстроване Великоолександрівським відділом реєстрації актів громадського стану. Після смерті чоловіка, позивач не звернулася до нотаріуса за відкриттям спадщини за законом та не зробила ніяких подальших дій по оформленню права власності на будинок, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину. Крім того, було втрачено правовстановлюючий документ на будинок свідоцтво про право особистої власності на будинок. У зв`язку із втратою правовстановлюючого документу на будинок [PERSON] позбавлена можливості вільно набувати прав, пов`язаних з її майном, зокрема зареєструвати право власності на цей будинок у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, та у подальшому отримати компенсацію за пошкодження будинку, власником якого він являється. Вказаний будинок було пошкоджено внаслідок воєнних дій розпочатих російською федерацією 24 лютого 2022 року. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст.317 Цивільного кодексу України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.319ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, у Постанові Верховного Суду України від 18.02.2015 року у справі № 6-244цс14 зазначається, що за правилами статті 392ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. У Постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 року у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до частини п`ятої статті 11ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст. ст.\~335\~та\~376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1ст. 328\~ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Оскільки суд з`ясував, що позивач не забезпечила нотаріальне посвідчення цього договору, та втратила всі механізми набуття за нею права власності на вказане домоволодіння, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved