Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

24 лютого 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №08.07.2024-100000176 від 08.07.2024 у розмірі 12 975 грн та судовий збір 2\~422,40 грн. Позов обґрунтований тим, що 08.07.2024 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] укладено кредитний договір №08.07.2024 -100000176, за умовами якого [PERSON] надано кредит у розмірі 5000 грн строком на 70 днів зі сплатою процентів. ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим на дату позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 12975 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 5000 грн, по процентам 4725 грн, комісії 750 грн, неустойки 2\~500,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР». 28 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у позові просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзив до суду не подав. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 08 липня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] було укладено кредитний договір №08.07.2024 -100000176 шляхом підписання заявки, пропозиції (оферти) та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту) електронним підписом кредитодавця та одноразовим ідентифікатором позичальника [PERSON] . Відповідно до\~умов вказаного\~договоруКредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-1942. Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: Сума Кредиту: 5 000 грн. 00 коп.; Строк користування Кредитом: 70 днів з дати його надання; Дата повернення кредиту 15.09.2024. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 1,2% = (4187,19/5000)/70х100%. Проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність плата за надання Кредиту) 15% від суми Кредиту та дорівнює 750 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Неустойка: 50 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до статей 205, 207 ЦК України, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про електронну комерцію" (тут і далі у редакції на час підписання договору), електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Відповідно до частин 3, 4, 12, 13 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції, а саме, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведеним вимогам кредитний договір №08.07.2024 -100000176 від 08.07.2024 відповідає, що свідчить про належне укладення вказаного договору шляхом проставляння електронного підпису сторін. Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктами 1 та 2 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із частинами першою та третьою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позичку частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 5 000 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 19.02.2025. Всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та має непогашену заборгованість перед ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» за кредитним договором №08.07.2024 -100000176 від 08.07.2024, яка відповідно до довідки-розрахунку складає 12\~975,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 5 000,00 грн, по процентам 4\~725,00 грн, комісії 750,00 грн, неустойки 2500,00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 08 липня 2024 по 15 вересня 2024 р. Вказаний розмір заборгованості відповідає умовам договору. Однак, при здійсненні розрахунку заборгованості позивачем не враховано положення п. 18 ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє дотепер. Отже, з 24 лютого 2022 року [PERSON] звільняється від обов`язку сплатити позивачу нараховану ним неустойку у сумі 2\~500,00 грн, а тому вона підлягає виключенню із розміру заборгованості. Підсумовуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості у сумі 10 475 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 5000,00 грн, по процентам 4725,00 грн, комісії 750,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог (81%), що становить 1962,14 грн

Outcome: partial