Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Приватне акціонерного товариства «Київський шовковий комбінат» (надалі за текстом - позивач) звернулось до суду з даним позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 01.10.2021 між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди № 01-10/03-2021, згідно якого орендар прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення площею 33 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується підписаним актом приймання-передачі об`єкту оренди від 01 жовтня 2021 року. У пункті 3.1. договору визначено, що загальний розмір орендної плати в місяць за користування приміщенням складає 4 620 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Пункт 3.3. договору встановлює, що орендна плата сплачується орендарем щомісяця до першого числа розрахункового місяця шляхом перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця, що вказаний у цьому Договорі. На підставі виставленого (- их) рахунку (-ів) орендар відшкодовує орендодавцю вартість фактично спожитих комунальних послуг (надалі - «Комунальні послуги»): водопостачання та водовідведення, вартість спожитої електроенергії та інші) у періоді фактичного споживання цих послуг до 15-ого числа наступного за розрахунковий місяць споживання цих послуг орендарем (пункт 3.5 договору). Відповідно до пункту 3.6. договору орендодавець розраховує вартість фактично спожитих орендарем комунальних послуг виходячи із вартості послуг третіх осіб, що надають комунальні послуг пропорційне до площі, що передається орендарю в користування. Згідно з пунктом 3.7. договору орендар зобов`язаний щомісячно відшкодовувати орендодавцеві вартість експлуатаційних витрат, щодо послуг з дезінфекції, компенсації протипожежної автоматики, прибирання, вивезення сміття, обслуговування території та функціонування ліфтів, послуг з охорони прибудинкової/прилеглої території та/чи зовнішньої охорони, тощо, за наявності, на підставі рахунків орендодавця протягом двох днів з моменту їх отримання, до 15 числа наступного за розрахунковим місяцем. У пункті 3.8. договору визначено, що розрахунок суми відшкодування комунальних послуг орендодавець може щомісячно надавати орендарю до акту наданих послуг. Пунктом 3.10. договору передбачено, що орендар самостійно отримує від орендодавця рахунки на сплату орендної плати, комунальних послуг та експлуатаційних витрат. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 2.1 розділу 2 цього договору, та закінчується 30.09.2022 (пункт 10.2. договору). Отже, з підстав невиконання умов договору позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 20.02.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Станом на дату розгляду справи, на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 01.10.2021 між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди № 01-10/03-2021, згідно якого орендар прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення площею 33 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується підписаним актом приймання-передачі обєкту оренди від 01 жовтня 2021 року. У пункті 3.1. договору визначено, що загальний розмір орендної плати в місяць за користування приміщенням складає 4 620 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Пункт 3.3. договору встановлює, що орендна плата сплачується орендарем щомісяця до першого числа розрахункового місяця шляхом перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця, що вказаний у цьому Договорі. На підставі виставленого (- их) рахунку (-ів) орендар відшкодовує орендодавцю вартість фактично спожитих комунальних послуг (надалі - «Комунальні послуги»): водопостачання та водовідведення, вартість спожитої електроенергії та інші) у періоді фактичного споживання цих послуг до 15-ого числа наступного за розрахунковий місяць споживання цих послуг орендарем (пункт 3.5 договору). Відповідно до пункту 3.6. договору орендодавець розраховує вартість фактично спожитих орендарем комунальних послуг виходячи із вартості послуг третіх осіб, що надають комунальні послуг пропорційне до площі, що передається орендарю в користування. Згідно з пунктом 3.7. договору орендар зобов`язаний щомісячно відшкодовувати орендодавцеві вартість експлуатаційних витрат, щодо послуг з дезінфекції, компенсації протипожежної автоматики, прибирання, вивезення сміття, обслуговування території та функціонування ліфтів, послуг з охорони прибудинкової/прилеглої території та/чи зовнішньої охорони, тощо, за наявності, на підставі рахунків орендодавця протягом двох днів з моменту їх отримання, до 15 числа наступного за розрахунковим місяцем. У пункті 3.8. договору визначено, що розрахунок суми відшкодування комунальних послуг орендодавець може щомісячно надавати орендарю до акту наданих послуг. Пунктом 3.10. договору передбачено, що орендар самостійно отримує від орендодавця рахунки на сплату орендної плати, комунальних послуг та експлуатаційних витрат. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 2.1 розділу 2 цього договору, та закінчується 30.09.2022 (пункт 10.2. договору). Факт передачі майна в оренду підтверджується підписаним сторонами актом приймання - передачі об`єкту оренди від 01.10.2021 року. Натомість, за відповідачем утворилась заборгованість з орендної плати та наданих комунальних послуг станом на 14.01.2025 у сумі 49 578 грн. згідно з актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за період з липня 2022 року - травень 2023 року. Крім того, позивач звертався до відповідача 27.05.2024, із претензіями про сплату заборгованості з направленням відповідних рахунків на оплату та актів здачі-приймання робіт (надання послуг), що підтверджується відповідними описами вкладення та поштовими накладними. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. ст. 525 - 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У відповідності зі ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Ураховуючи викладене, оскільки сума боргу відповідача становить 49578 грн. та підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню. Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою. За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Відповідно до пункту 8.2. договору орендар несе наступну відповідальність, зокрема, за прострочення внесення орендної плати понад 20 (двадцяти) календарних днів з орендаря додатково стягується штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків від суми заборгованості по орендній платі; за прострочення відшкодування вартості фактично спожитих комунальних послуг та компенсації експлуатаційних витрат понад 5 (п`ять) календарних днів з орендаря додатково стягується штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків від суми заборгованості по відшкодуванню комунальних послуг та/або компенсації експлуатаційних витрат. Згідно вимог ст. ст. 76 - 77, 79 - 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач порушив умови договору оренди, а відтак, з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 49 578 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору у розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved