Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

У жовтні 2024 р. [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики від 03.02.2023 р. у розмірі , еквівалентній 10000 доларів США. В обгрунтування позову посилається на те, що 03 лютого 2023 з відповідачем укладено договір позики грошових коштів.За умовами договору, відповідач зобов`язаний був повернути борг в повному обсязі до 03.02.2024. [PERSON] взяті на себе зобов`язання з повернення отриманих коштів за договором не виконала, що змусило [PERSON] звернутися до суду. Не погодившись з позовом [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що з позивачем, громадянином США, відповідач стала спілкуватися у 2021 р., він допомагав у вирішенні виниклих проблем, надавав своїх адвокатів та сплачував їх послуги, пообіцяв створити умови для роботи. Зустрічі з [PERSON] проходили на курортах закордоном, він надав подарунки у вигляді одягу, гроші на оренду квартири, залицявся, запрошував до США. Перед складанням розписки, за переконанням відповідача, позивач хотів створити умови для унеможливлення розриву зв`язку з ним, повідомив, що вона втратить адвоката у її судовій справі або має сплатити за послуги позивачеві. [PERSON] , як стверджує відповідач, прислав юриста, під диктовку якого [PERSON] складена розписка.Гроші в сумі 10000 доларів США позивач не передавав, на той час перебував на території іншої країни.Мета розписки була у відшкодування витрат на адвоката, але вона відмовилась від нього, юридична допомога їй не була надана. Визнає, що протягом всього періоду спілкування [PERSON] надавав [PERSON] гроші, оплачував поїздки закордон на курорт, проте ці подарунки не сягали 10000 доларів США. Влітку 2024 року, позивач змусив її зустріти його в аеропорті Бухаресту, вони приїхали до м.Харкова, посварилися, відповідач викликала поліцію. Пояснила, що позивач звернувся до суду, оскільки вона побралася з іншим чоловіком [PERSON] для того, щоб припинити відносини з позивачем ( а.с. 37-38). У додаткових письмових поясненнях у справі [PERSON] зазначив, що кошти передавались відповідачці траншами у декілька етапів , в період до написання розписки. Перший транш передано у розмірі 7000 доларів, а потім по 1000-1500 доларів США. Користуючись довірою позивача, [PERSON] постійно просила у нього кошти в борг під різним приводом та на різні потреби, маніпулювала на питаннях утримання її дітей, війни, небезпеки, відсутності коштів, роботи.Кошти відповідач отримувала у його товариша [PERSON] від імені, за рахунок та вказівкою позивача.Коли вчергове, на початку 2023 р., [PERSON] у телефонній розмові попросила кошти в борг, він наголосив, що вона вже отримала достатньо у позику загальною сумою 10 тис. доларів і так їх не повернула, тому попросив зафіксувати раніше видану позику в розписці , визначитись з датою повернення боргу та передати документ позивачу.У липні 2023 р., коли позивач приїхав до Харкова по особистим справам, відповідач передала йому розписку, датовану 03.02.2023 , з обов`язком повернути 10000 доларів США до 03.02.2024 р.( а.с. 76-77). В судовому засіданні представник позивача стверджував, що [PERSON] також проінвестував бізнес проект відповідачки та її матері на суму 46 тис. доларів США по створенню підприємства, гроші не повернуті, є звернення до поліції. Суд, вислухавши вступне слово і пояснення представників сторін, відповідача [PERSON] перевіривши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 3.02.2023 між [PERSON] і [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] , перебуваючи, як зазначено у розписці, при здоровому глузді і ясній пам`яті, без будь-якого примусу, розуміючи значення своїх дій, отримала у борг від [PERSON] 10\~000 доларів США. Позичальник [PERSON] зобов`язалася повернути отримані кошти в повному обсязі своєчасно до 03.02.2024 без відсотків ( а.с. 8,51). Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Таким чином, договір або розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який підтверджує укладення договору, визначає його умови, а також засвідчує отримання позичальником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і, залежно від установлених результатів, робити відповідні правові висновки. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц . Заперечуючи проти\~позовних вимог\~ відповідач\~посилався на\~те,\~грошів сумі 10000 доларів США їй одноразово не передавались, але не заперечувала, що у [PERSON] -друга позивача, отримувала від позивача гроші, оплачувались [PERSON] послуги адвоката у справі за її позовом, проте юридичними послугами вона нібито не користувалась , відмовилась від адвоката. Як встановлено\~судом,\~ [PERSON] \~ дійсно\~звернулась у\~2020\~р.\~з позовом\~до [PERSON] , ТОВ «Паллант-Груп», треті особи: приватний нотаріус ХМНО Малахова Г.І., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна - нежитлових приміщень загальною площею 253,5 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] .Протягом розгляду справи інтереси [PERSON] представляв адвокат. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 травня 2023 року\~м. Харків у задоволенні позову відмовлено. Адвокатом складено апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду, що суперечить твердженням відповідача про неотримання юридичних послуг та відмову від правничої допомоги в суді першої інстанції. Відповідач [PERSON] визнала, що власноруч склала та підписала розписку, ніякого примусу на неї не чинилось і вона зобов`язалася повернути борг до 03.02.2024 р. Представлений позивачем\~оригінал розписки\~містить прізвище,\~ім`я,\~по батькові\~позичальника та\~позикодавця,\~адресу їх\~проживання,\~номер,\~серію паспорта,\~дату видачі,\~цифрові \~та продубльовані\~ в\~дужках рукописні\~позначення про передану відповідачу суму в борг, дату написання розписки, строк повернення грошей. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін\~(частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З метою захисту майнових інтересів позичальника від недобросовісного позикодавця згідно зі статтею 1051 ЦК України позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Обставину стосовно передання, чи навпаки, непередання грошових коштів або речей доводить та сторона, яка посилається на таку обставину. При встановленні судом факту неотримання Відповідачем [PERSON] належними та допустимими доказами не підтверджено факт безгрошовості укладеного договору позики. Відповідачем не оспорюється отримання від позивача грошових коштів до підписання нею розписки. З урахуванням встановлених обставин справи суд приходить до висновку про наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умови. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підтвердження наявності боргових зобов`язань за договором позики, позивачем надала письмову розписку від 03.02.2023, за змістом якої [PERSON] взяла у борг у Вербицького В. 10\~000 доларів США, які зобов`язувалась повернути в строк до 03.02.2024. Розписка підтверджує як факт укладення договору позики, так і факт отримання відповідачем від позивача обумовленої у розписці грошової суми. Заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема, позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не у всіх випадках та безумовно в національній валюті України. Саме до таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та в постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18). Відтак, враховуючи викладене, стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають кошти в іноземній валюті, а саме, в доларах США , без зазначення еквіваленту цієї суми в національній валюті. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша\~статті 141 ЦПК України). Враховуючи, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 4119,63 грн. ( а.с. 12), позовні вимоги задовольняються повністю, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved