Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 45917,99 грн основного боргу за послуги з постачання теплової енергії, суму пені в розмірі 1226,53 грн, суму інфляційних витрат в розмірі 4693,84 грн, суму трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 1079,08 грн, витрати у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 3028 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 31 жовтня 2016 року між ТОВ «Рівнетеплоенерго» та [PERSON] було укладено договір № 170 на постачання теплової енергії. Відповідно до п.1.4 догвоору, теплова енергія подається споживачу за адресою: [ADDRESS] . 01 травня 2021 року набрав чинності Закон України від 03 грудня 2020 року № 1060, яким внесені зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема передбачено запровадження публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Текст типового договору було розміщено на офіційному сайті ТОВ «Рівнетеплоенерго» 28 вересня 2021 року. З набранням чинності постанови КМУ від 08 вересня 2021 року № 1022 типові договори з індивідуальними споживачами послуги з постачання теплової енергії вважаються укладеними з відповідною категорією споживачів. На виконання умов договору ТОВ «Рівнетеплоенерго» наддало послуги з постачання теплової енергії у приміщення магазину-кав`ярні за адресою: [ADDRESS] , власником (споживачем) якого є [PERSON] , на підставі типового індивідуального договору «Про надання послуги з постачання теплової енергії» за період з листопада 2021 року по січень 2025 року загальною варістю послуг постачання теплвоої енергії у розмірі 45917,99 грн. Проте, договірні зобов`язання відповідач в повному обсязі не виконав, внаслідок чого станом на 27 лютого 2025 року за ним обліковується борг в сумі 45917,99 грн. Враховуючи той факт, що у відповідача є обов`язок перед теплопостачальною організацією щодо оплати за послуги з постачання теплової енергії, відповідач отримує рахунки на оплату за послуги з постачання теплової енергії, останній зобов`язаний оплатити заборгованість. Загальна сума пені за заборгованістю [PERSON] за період з січня 2024 року по грудень 2024 року складає 1226,53 грн. Сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційнийх процесів, за період з січня 2024 року по січень 2025 року становить 4693,84 грн, сума 3 % річних - 1079,08 грн. Загальна сума, включаючи суму основного боргу, пеню, збитки від інфляції, 3 % річних, становить 52917,44 грн. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] просить позов задовольнити частково в розмірі вартості фактичного надання послуг у сумі 9472,26 грн. Заперечення протии решти позовних вимог мотивує тим, що станом на дату розміщення типового догвоору на сайті позивача 28 вересня 2021 року, а також на даний час договір № 170 на постачання теплової енергії, що укладений 31 жовтня 2016 року між ТОВ «Рівнетеплоенерго» та [PERSON] , є діючим, оскільки в силу п.9.4 розділу ІХ договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії про його припинення не було письмово заявлено однією з сторін, що повністю узгоджується з положеннями ч.3 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Позивачем в період з 28 вересня 2021 року донині на адресу [PERSON] не надіслано жодних письмових повідомлень про припинення дії договору № 170 на постачання теплової енергії від 31 жовтня 2016 року, а отже, вказаний договір пролонгувався неодноразово до данного часу. Жодна з обставин, передбачених п.9.2 розділу ІХ договору, яка б свідчила про припинення договору № 170 на постачання теплової енергії від 31 жовтня 2016 року, не настала. Положеннями Закону України № 1060 від 03 грудня 2020 року чи постанови КМУ № 1022 від 08 вересня 2021 року не встановлено, що у зв`язку із прийняттям даних нормативних актів, змін до них, а також затвердженням Типового договору, укладені та діючи договори на постачання теплової енергії припиняють свою дію. Положеннями договору № 170 на постачання теплової енергії від 31 жовтня 2016 року не передбачено право сторін на одностороннюю відмову від договору. На виконання договору відповідачем щомісячно надавалися позивачу для підписання довідки про кількість використаної теплової енергії на вводі споживача із зазначенням показників приладу обліку теплоової\\ енергії на початок та кінець відповідного місяця. Вказані довідки підписані представником позивача без зауважень. Положеннями договору № 170 на постачання теплової енергії від 31 жовтня 2016 року не передбачено обов`язок споживача здійснювати оплату частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, як і не передбачено нарахування мінімальної частки споживання у разі відсутності фактично наданих послуг теплопостачання. Відтак, нараховані обсяги наданих послуг за опалення МЗК та розрахунок наданих послуг по об`єкту споживання в розмірі мінімальної частки споживання суперечить умовам договору № 170 на постачання теплової енергії від 31 жовтня 2016 року, а також положенню ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Фактично наданий обсяг послуг з теплопостачання по об`єкту магазин-кав`ярня [ADDRESS] згідно з показниками вузла обліку становить 0,198 Гкал. З урахуванням формули розрахунку за спожиту теплову енергію за звітний місяць, яка міститься в робочому проекті встановлення вузла обліку енергіх з реконструкцією системи централізованого опалення кв. [ADDRESS] , вартість наданих послуг за період з 01 жовтня 2021 року по 01 лютого 2025 року становить 9472,26 грн. У листі ТОВ «Рівнетеплоенерго» № 04-05/497/500 від 14 лютого 2022 року проведено розрахунок, виходячи з технічних показників п`ятиповерхового будинку, а саме: загальна площа - 800 кв.м, опалювальна площа квартир та нежитлових приміщень, підключених до систем теплопостачання - 761,9 кв.м. Позивач ні в позовній заяві, ні долученими документами не наводить джерело походження технічних характеристик багатоквартирного будинку [ADDRESS] . ОСББ «Полісяночка» до ТОВ «Рівнетеплоенерго» технічний паспорт багатоквартирного будинку не надавався. Окрім того, відповідно до технічного паспорту багатоповерхового будинку [ADDRESS] , загальна площа МЗК житлового будинку за виключенням підвальнихї приміщень становить 154,4 кв.м, а загальна площа житлових та нежитлових приміщень, що перебувають у власності (користуванні) співвласників будинку становить 1806,3 кв.м. Відтак, технічні показники, які використовувалися позивачем, значно відмінні від технічних показників відповідно до технічного паспорту багатоквартирного будинку, що істотно впливають на достовірність визначення розміру вартості спожитих відповідачем послуг теплопостачання. Ухвалою від 13 лютого 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Протокольною ухвалою від 22 травня 2025 року суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що текст типового договору було розміщено на сайті товариства 20 вересня 2021 року. Оскільки в 30-денний термін співвласники будинку не уклали договір з ТОВ «Рівнетеплоенерго», між позивачем та відповідачем укладений типовий договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який передбачає нарахування за місця загального користування та мінімальної частки споживання. Договір, який розміщений на сайті, є типовим і при зверненні споживача до виконавця укладається індивідуальний договір. Нарахування обсягів спожитої енергії здійснювалося згідно з документами (технічними показниками), які були наявні у товариства. Відповідач не зверталася з вимогою внести зміни та нових технічних паспортів не надавала. Спірне приміщення відповідач використовує для здійснення підприємницької діяльності та в ньому не проживає, а тому відносить до категорії «інші споживачі». Приміщення відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, має суміжні стіни з місцями загального користування, а отже, відповідач отримує послуги з постачання теплової енергії. Представник відповідача позов визнав частково, посилаючись на зазначені у відзиві на позовну заяву мотиви. Додатково пояснив, що 28 вересня 2021 року на сайті товариства була розміщена лише публікація про необхідність укладення договору. Проекту публічного договору із зазначенням виконавця, виду послуги, реквізитів, інших істотних умов договору розміщено не було. Обсяги спожитих об`ємів теплової енергії не підтверджені належними доказами. Опалювальна площа будинку не відповідає занальній площі та безпідставно зменшена, що впливає на розмір нарахувань. Відповідач є фізичною особою, яка зареєстрована та постійно проживає в м.Рівне, а відтак є жителем міста і відносить до його населення. Застосування до відповідача тарифу як для «інших споживачів», а не як для «населення» є неконституційним, оскільки жодний нормативний акт не визначає категорію споживачів по виду приміщення, яке перебуває у їх власності. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 58206315 від 26 квітня 2016 року. 31 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» та [PERSON] укладений договір № 170 на постачання теплової енергії (далі договір № 170). Відповідно до п.1.1 договору № 170, товариство зобов`язується надавати споживачеві теплову енергію, а споживач, в свою чергу, зобов`язується прийняти та оплатити теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором. Згідно з п.1.4 договору № 170, теплова енергія подається споживачу за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.1.6 договору № 170, тарифи на теплову енергію змінюються за умови їх затвердження (погодження) в установленному законодавством порядку. Нові тарифи є обов`язковими до застосування та набувають чинності для сторін без укладення додаткових угод. Пунктом 4.2 договору № 170 передбачено, що облік споживання теплової енергії проводиться за показниками приладів обліку або розрахунковим методом згідно з «Нормами та вказівками по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» та даними, вказаними в додатку № 2 до цього договору, а також з урахуванням вимог діючих нормативно-правових актів України (норм, правил і таке інше) в сфері теплопостачання. Обсяг спожитої теплової енергії визначається за показаннями приладів обліку або, при їх відсутності, несправності, пропуску споживачем строків проведення державної метрологічної повірки або на період відсутності приладу обліку, пов`язаної з проведенням державної метрологічної повірки розрахунковим методом згадно з «Нормами та вказівками по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» та даними, вказаними в додатку № 2 до цього договору, а також з урахуванням вимог діючих нормативно-правових актів України (норм, правил і таке інше) в сфері теплопостачання (п.4.6 договору № 170). Відповідно до додатків № 1, № 2 та № 3 до договору № 170, теплова енергія для опалення та транзит подається на об`єкт споживача [PERSON] магазин-кав`ярня, [ADDRESS] . Відомості про об`єкт підтверджуються технічним паспортом на громадський будинок, виготовленим КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 21 вересня 2016 року, та робочим проектом встановлення вузла обліку теплової енергії з реконструкцією системи централізованого опалення в кв. [ADDRESS] , що підлягає реконструкції під магазин продтоварів житлового будинку по [ADDRESS] . За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за теплопостачання за період з 01 листопада 2021 року до 01 лютого 2025 року становить 45917,99 грн. Вказані в розрахунку показники лічильника та показники будинку для МЗК підтверджуються довідками про кількість використаної теплової енергії на вводі споживача, довідками про кількість використаної теплової енергії ж/б [ADDRESS] . Нарахування за теплопостачання за адресою [ADDRESS] здійснюються відповідно до показників загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії, про що свідчить лист ТОВ «Рівнетеплоенерго» № 03-05/2061 від 16 липня 2025 року. 20 вересня 2021 року на сайті ТОВ «Рівнетеплоенерго» розміщено публікацію «Нові правила постачання тепла» за посиланням з текстами договору обслуговування внутрішньобудинкових систем, договору постачання теплової енергії, коллективного договору, договору з колективними споживачами. 28 вересня 2021 року в публікації «Укладіть договір!» позивач повторно роз`яснив споживача необхідність визначитись щодо типу договору з теплопостачаючим підприємством. 01 жовтня 2021 року на сайті ТОВ «Рівнетеплоенерго» розміщено текст постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1022, в тому числі текст публічного договору приєднання. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За приписами ч.1\~ст.526 Цивільного кодексу України, \~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст.610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги», який введений в дію з 01 травня 2019 року. Відповідно до ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач\~(співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором (ч.4 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства. За положенням ч.7 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 затверджені Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Правила). Відповідно до п.13 Правил, надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14\~Закону України Про житлово-комунальні послуги. З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої\~статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. За п.14 Правил, відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) здійснюється за рішенням співвласників багатоквартирного будинку у порядку, встановленому Мінрегіоном. Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку визначається система подальшого забезпечення такого будинку теплопостачанням з дотриманням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Рішення співвласників багатоквартирного будинку приймається відповідно до вимог Закону України\~Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку. Відокремлення (відключення) квартир та нежитлових приміщень від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води без дотримання встановленого Мінрегіоном порядку не допускається. Відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315.\~ В п.24 Правил передбачено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу. Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою\~статті 9 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10\~Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання. Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води. Якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у місцях загального користування та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком (п.24 Правил). Розподіл обсягів спожитої у будівлі послуги здійснює виконавець або визначена власником (співвласниками) будівлі інша особа, що здійснює розподіл обсягів послуги відповідно до обраної моделі договірних відносин (п.27 Правил). Відповідно до п.38 Правил, споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Відповідач є співвласником реконструйованого під магазин-кав`ярню нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, а отже, відповідно до п.5 ч.1 ст.1, ч.2 ст.4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» є співвласником багатоквартирного будинку. Як співвласник багатоквартирного будинку, відповідач зобов`язана пропорційно до її частки забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги (ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Відповідно до ч.3 ст.8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором про надання комунальної послуги визначається відповідно до Закону України\~"Про житлово-комунальні послуги". Постановою Кабінету Міністрів України № 1022 від 08 вересня 2021 року внесені зміни до постанови КМУ від 21 серпня 2018 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», зокрема передбачено, що індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Відомості про обрання співвласниками житлового будинку [ADDRESS] моделі договірних відносин та укладення з виконавцем послуги з теплопостачання відповідного договору у справі відсутні. 20 вересня 2021 року на офіційному сайті ТОВ «Рівнетеплоенерго» розміщений типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії у рубриці новини, публікація «Нові правила постачання тепла» (https://rivneteploenergo.com/novi-pravyla-postachannja-tepla/). Оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на веб-сайті позивача співвласники багатоквартирного будинку [ADDRESS] не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з ТОВ «Рівнетеплоенерго», між сторонами у справі 20 жовтня 2021 року укладений індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, відповідно до вимог ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Враховуючи, що датою припинення договору № 170 є 31 жовтня 2021 року, а договір про надання послуги з постачання теплової енергії за правилами, визначеними Законом України «Про житлово-комунальні послуги», укладений між сторонами 20 жовтня 2021 року, безпідставними є доводи представника відповідача про пролонгацію договору № 170 відповідно до абз.1, 2 п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлового-комунальні послуги». Доводи представника відповідача про те, що відповідач не вчиняла дій, які свідчать про приєднання до публічного договору, суд до уваги не приймає. Відповідач з 26 квітня 2016 року є співвласником квартири, реконструйованої у магазин-кав`ярню, в багатоквартирному будинку [ADDRESS] , а отже, як співвласник багатоквартирного будинку, отримує послугу з постачання теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення та на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання. За умовами типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1022), цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно до п.5 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загально будинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення. Пунктом 11 укладеного між сторонами індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315. Таким чином, з 01 листопада 2021 року нарахування споживачу [PERSON] плати за спожиту теплову енергію здійснюється відповідачем відповідно до умов укладеного між сторонами шляхом приєднання споживача до публічного договору типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії з врахуванням Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Частина перша статті 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору. Разом з тим, закріплена в ЦК України свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до ст.627 ЦК України при укладенні договору, виборі контрагента, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, однак договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Тобто, при укладенні договору про надання житлово-комунальних послуг свобода договору обмежується чинним законодавством, що регулює відносини, які виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. До липня 2021 року тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для різних категорій споживачів для ТОВ «Рівнетеплоенерго» встановлювались Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг». З липня 2021 року такі повноваження передані до органів місцевого самоврядування. Рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради «Про встановлення тарифів ТОВ «Рівнетеплоенерго» № 98 від 12 жовтня 2021 року установлено ТОВ «Рівнетеплоенерго» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання на рівні: 1) для потреб населення; 2) для потреб бюджетних установ; 3) для потреб інших споживачів (крім населення); 4) для потреб релігійних організацій. Такі ж категорії споживачів зазначені у рішеннях виконавчого комітету Рівненської міської ради № 151 від 28 жовтня 2022 року, № 125 від 19 грудня 2023 року. Відповідно до п.1.5 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання», затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1174 від 25 травня 2019 року, тарифи формуються для таких категорій споживачів: населення; бюджетні установи; релігійні організації (крім обсягів, що використовуються для провадження виробничо-комерційної діяльності); інші споживачі. При цьому, таку ж норму містив і чинний на час укладення договору № 170 Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 377 від 24 березня 2016 року. В роз`ясненнях від 29 березня 2013 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, повідомила, що згідно зі\~статтею 2 Бюджетного кодексу України, бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими. До категорії споживачів "населення" відносяться споживачі, що проживають в будинках житлового фонду незалежно від відомчого підпорядкування, в кооперативних будинках, у гуртожитках підприємств, організацій, установ та учбових закладів, а також у будинках, квартирах, що належать громадянам на правах приватної власності. Всі інші споживачі, які не підпадають під вище зазначені категорії, відносяться до категорії споживачів "інші". Враховуючи, що відповідач є співвласником приміщення в багатоквартирному будинку, яке не використовує для проживання, вона відноситься до категорії споживачів «інші споживачі». Станом на 01 лютого 2025 року за відповідачем обліковується заборгованість за договором на постачання теплової енергії в сумі 45917,99 грн. Розрахунок заборгованості здійснений позивачем відповідно до Методики розподілу та відповідачем не спростований. Наданий відповідачем розрахунок суд до уваги не приймає, оскільки він здійснений на підставі тарифів для категорії споживачів «населення» та не містить нарахуванн МЗК та мінімальної частки споживання. Доводи представника відповідача про недостовірні відомості щодо опалювальної площі будинку належними доказами не підтверджені. Наданий відповідачем поповерховий план будинку на [ADDRESS] виготовлений станом на 1983 рік та очевидно є не актуальним. ОСББ «Полісяночка» не надавало копію технічного паспорту будинку [ADDRESS] ТОВ «Рівнетеплоенерго», про що зазначено у відповіді на адвокатський запит, а тому позивач вправі розраховувати опалювальну площу на підставі наявних у нього технічним характеристик приміщень будинку. При цьому, відповідач не позбавлена можливості звернутися до позивача з вимогою перерахувати заборгованість за наявності належних доказів дійсної опалювальної площі будинку. За таких обставин наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, а отже, позов належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 3028 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved