Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

В травні 2025 року АТ «Комерційний банк «Глобус» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 23\~609,79\~грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6\~000,00 грн. та судового збору. Як на підставу позовних вимог вказано, що 11.01.2020 між АТ «КБ «Глобус» та [PERSON] укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки, шляхом подання заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, у якій позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав [PERSON] грошові кошти. Проте відповідач за кредитним договором свої зобов`язання не виконував належним чином, у зв`язку з чим станом на 01.01.2025 утворилась заборгованість за договором в сумі 23\~609,79 грн., яка складається з: 7\~895,55\~грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 15\~714,24 грн. - прострочена заборгованість по процентам, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати. Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 07.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача АТ «Комерційний банк «Глобус» в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином. Від нього 18.07.2025 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів, а також шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, зазначений в позовній заяві, яке не було доставлено. Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 11.01.2020 між AT «КБ «Глобус» та відповідачем [PERSON] укладено договір про відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки в AT\~«КБ\~«Глобус» - шляхом подання заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, у якій позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та порядок здійснення платежів. Сума ліміту дозволеного овердрафту 8\~000,00 грн.; строк кредитування 12 місяців, фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період 46 % річних (а.с. 9). Відповідно до умов вказаної заяви-анкети на приєднання до договору, відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами договору, тарифами, умовами програми кредитування, які йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення та складають договір про надання споживчого кредиту. Банк виконав свої зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами договору, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 01.01.2021 по 01.01.2025 (а.с. 27-35). Проте відповідач взяті на себе грошові зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 01.01.2025 утворилась заборгованість за договором в сумі 23\~609,79 грн., яка складається з: 7\~895,55 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 15\~714,24 грн. - прострочена заборгованість по процентам, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь (а.с. 22-26). 24.01.2024 Банк на адресу відповідача направив вимогу про погашення заборгованості, що утворилася станом на 31.12.2023 в сумі 19\~919,89 грн., яка залишена без виконання (а.с. 16). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною першою статті 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 628\~ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Підписана відповідачем анкета-заява про приєднання до умов договору, розрахунок заборгованості та виписка з особового рахунку є належними і допустимими доказами на підтвердження наявності між сторонами кредитних правовідносин. Судом встановлено, що в порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Сторонами в належний спосіб досягнуто домовленість про умови кредитування, що свідчить про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості в розмірі, вказаному позивачем, яка відповідачем не спростована, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення заборгованості підлягають задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору № 010224 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.02.2024, укладеного між адвокатом Прохоренко В.П. та АТ\~«Комерційний банк «Глобус»; копію Акту № ВРП/610 прийому-передачі послуг від 26.03.2025; копію платіжної інструкції № 15711 від 28.03.2025 про оплату витрат на правничу допомогу; копію довіреності. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем у галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії. Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі №569/17904/17, від 13.12.2018 у справі №816/2096/17. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №826/15063/18. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну відсутність участі представника позивача при розгляді даної справи, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають частковому задоволенню, в розмірі 2\~000,00 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено, відповідно до статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028,00 грн.

Outcome: partial