Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] з належними до нього господарськими будовами та спорудами в порядку спадкування за законом за матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого у спадщину залишився житловий будинок [ADDRESS] . Так як на момент смерті [PERSON] її мати [PERSON] постійно проживала разом зі спадкодавцем, то у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину за померлим чоловіком. Її мати [PERSON] померла [INFO] , при цьому на випадок смерті заповіту не залишила. У лютому 2024 року з метою оформлення спадщини за покійною [PERSON] вона звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Конончук В.Ю., яка листом № 60/01-16 від 04 листопада 2024 року повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок, що розміщений у [ADDRESS] , та відсутні відомості про реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відтак їй рекомендовано звернутися в суд з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування. Звертає увагу на те, що рішенням виконкому Перечинської районної Ради депутатів трудящих від 25 листопада 1960 року «Про відвід земельних ділянок під будівництво нових житлових будинків в безстрокове користування громадян с. Перечин» відведено земельну ділянку під будівництво нового житлового будинку [PERSON] по [ADDRESS] у кількості 700 кв.м. Згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з числом кімнат від одної до п`яти включно, [PERSON] було надано земельну ділянку по [ADDRESS] площею 700 кв.м. для будівництва житлового будинку. Згідно архівної довідки № 43 від 23 січня 2024 року, виданої відділом «ЦНАП» Перечинської міської ради, в архіві РКП «Бюро технічної інвентаризації», що переданий на зберігання Перечинській міській раді, відсутні відомості щодо проведення реєстрації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Оскільки у неї існують перешкоди в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку, тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2024 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Восьмого квітня 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Зизич Н.Ю. подала заяву про зміну позовних вимог, у якій просила визнати за позивачем: право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будовами та спорудами [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будовами та спорудами [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . У підготовче судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Зизич Н.Ю. не з`явилися, однак остання подала клопотання про розгляд справи за їх відсутності, змінені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити, а також не вирішувати питання розподілу судових витрат. Представник Перечинської міської ради Закарпатської області як відповідача [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення змінених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Суд встановив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 14 листопада 2023 року, актовий запис № 343 (а. с. 7, 8, 9, 10). Рішенням виконкому Перечинської районної Ради депутатів трудящих від 25 листопада 1960 року № 328 «Про відвід земельних ділянок під будівництво нових житловий будинків в безстрокове\~ користування громадян с. Перечин» відведено [PERSON] земельну ділянку по [ADDRESS] в кількості 700 кв.м. для будівництва нового житлового будинку (а. с. 16). На підставі вказаного вище рішення між виконкомом Перечинської селищної Ради депутатів трудящих Перечинського району Закарпатської області та [PERSON] було укладено Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності, з числом кімнат від одної до п`яти, по [ADDRESS] (а. с. 17-19).\~ Також 03 січня 1961 року виконкомом Перечинської селищної Ради депутатів трудящих Перечинського району Закарпатської області надано [PERSON] як забудовнику Дозвіл № 14 на виконання робіт на земельній ділянці [ADDRESS] (а. с. 20). Рішенням виконкому Перечинської селищної Ради народних депутатів від 21 липня 1989 року № 40 «Про дозвіл на будівництво гаражу» надано [PERSON] , жителю [ADDRESS] на будівництво гаража на закріпленій за ним земельній ділянці (а. с. 22). Рішенням виконкому Перечинської селищної Ради народних депутатів від 17 листопада 1989 року № 56 «Про дозвіл на узаконення раніше побудованих приміщень» надано [PERSON] , жителю [ADDRESS] на узаконення раніше побудованих приміщень (а. с. 21). Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. З огляду на відсутність заповіту спадкодавця [PERSON] , що вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 75728394 від 07 лютого 2024 року,\~ наданого приватним нотаріусом Конончук В.Ю., право на спадкування після його смерті одержали спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно Витягу про осіб, місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 20 вересня 1977 року по 13 листопада 2023 року, наданого Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області 07 листопада 2024 року за № 682/14-11,\~ за\~ адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (період реєстрації з 20 вересня 1977 року по 14 листопада 2023 року),\~ та [PERSON] , [INFO] (період реєстрації з 03 травня 1976 року по 11 січня 2024 року) (а. с. 14). Поряд з цим суд встановив, що позивач [PERSON] 07 лютого 2024 року звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Конончук В.Ю. із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , що стверджується копією спадкової справи № 2/2024 за померлим [INFO] [PERSON] , наданою на запит суду приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Конончук В.Ю. 23 січня 2025 року за № 9/01-16. Оскільки дружина [PERSON] [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а його донька позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, враховуючи, що протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, вони не відмовилися від спадщини, а інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено, тому вони вважаються такими, що її прийняли у рівних частках (по 1/2). Крім цього, суд встановив, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 07 (а. с. 6, 8, 9, 10). Частиною третьою статті 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Таким чином після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] . Згідно Витягу про осіб, місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 03 травня 1976 року по 11 січня 2024 року, наданого Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області 07 листопада 2024 року за № 683/14-11,\~ за\~ адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована лише [PERSON] , [INFO] (період реєстрації з 03 травня 1976 року по 11 січня 2024 року) (а. с. 15). Також суд встановив, що [PERSON] на випадок смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати і на яке вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON] , про що свідчить заповіт від 10 червня 1982 року, посвідчений\~ державним нотаріусом Перечинської державної нотаріальної контори Маріаш М.В., зареєстрований в реєстрі за № 697.\~ Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Таким чином, у зв`язку з наявністю заповіту спадкодавця [PERSON] , право на спадкування за такою одержала особа, визначена покійною у заповіті, а саме її донька позивач [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Так, 07 лютого 2024 року позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Конончук В.Ю. із заявою про прийняття спадщини, що стверджується копією спадкової справи № 1/2024 щодо померлої [INFO] [PERSON] , наданою на запит суду приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Конончук В.Ю. 23 січня 2025 року за № 8/01-16, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Разом з цим, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Конончук В.Ю. від 04 листопада 2024 року № 60/01-16 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з ненаданням такою правовстановлюючого документу на вказаний будинок (а. с. 11). В архіві РКП «Бюро технічної інвентаризації», що переданий на зберігання Перечинській міській раді Закарпатської області, відсутні відомості щодо проведення державної реєстрації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (до перейменування [ADDRESS] ), про що свідчить довідка Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області №43/14-11 від 23 січня 2024 року. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №402083216 від 04 листопада 2024 року відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження у вказаних реєстрах щодо майна по [ADDRESS] також відсутні (а. с. 24). Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, з врахуванням вищевикладеного, а також беручи до уваги, що у позивача [PERSON] існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що змінений позов підлягає задоволенню. Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 41 від 21 листопада 2024 року позивачем [PERSON] сплачено 2 010,20 грн судового збору. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як встановлено у судовому засіданні, представник позивача [PERSON] адвокат Зизич Н.Ю., з урахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених позивачем судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке її волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved