Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

В провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 01 листопада 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] було укладено кредитний договір №, за умовами якого позичальнику було надано кредит в розмірі 45 278,75 грн. зі строком користування 36 місяців та зі сплатою відсотків 11,99% річних від суми боргу за договором, щомісячних процентів 3,19% від суми кредиту. Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та загальну вартість кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі (п.1.4 Кредитного договору), отже Кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. 02.11.2022 права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору про відступлення права вимоги № 01/09/21. В порушення умов договору, відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконувала, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті, внаслідок чого станом на 12.03.2025 заборгованість за кредитним договором № 9435702820 від 01.11.2021 становить 81 041,43 грн., у тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 40 801,36 грн.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) -7 022,56 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 33 217,51 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вищенаведеному розмірі та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подала, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України застосовується до правовідносин у сфері кредитування, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. У відповідності до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 01 листопада 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9435702820, за умовами якого позичальнику було надано кредит в розмірі 45 278,75 грн. зі строком користування 36 місяців та зі сплатою відсотків 11,99% річних від суми боргу за договором, щомісячних процентів 3,19% від суми кредиту (а. с. 63-64). Позичальник підписуючи цей договір підтверджує, що ТОВ «ФК «ЦФР» у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі ознайомило його з інформацією, вказаною в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією (п. 2.2 Кредитного договору). Позивачем доведено належними та допустимими доказами отримання відповідачем кредиту у розмірі 45 278,75 грн. Згідно з частиною першою статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. 02.11.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (Первісний кредитор) та АТ «ТАСКОМБАНК» (Новий кредитор) укладено договір про відступлення прав вимоги №01/09/21 (далі договір №01/09/21), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язується відступити АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених договором, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «ФК «ЦФР» суму фінансування (а. с. 71-72). 08.02.2022 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» підписано реєстр прав вимог, у тому числі по позичальнику [PERSON] , відповідно до якого до АТ «ТАКСКОМБАНК» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 9435702820 (а. с. 66). Випискою по особовому рахунку підтверджується, що відповідач користувалася кредитними коштами та оприбуткування заборгованості на балансі АТ «ТАСКОМБАНК» (а. с. 7-57). Відповідач не виконала умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 12.03.2025 заборгованість за кредитним договором № 9435702820 від 01.11.2021 становить 81 041,43 грн., у тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 40 801,36 грн.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) -7 022,56 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 33 217,51 грн. (а. с. 58). Доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «ТАСКОМБАНК» відповідачкою суду не надано та не доведено відсутність заборгованості. Отже, відповідачкою було порушено умови кредитного договору, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту і не виконано обов`язків позичальника, в зв`язку з чим, позивач має право вимагати стягнення наданого відповідачці кредиту та відсотків. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 81 041,43 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь АТ «ТАСКОМБАНК» також підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у сумі 2 422,40 грн. (а.с.1).

Outcome: approved