Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Процент» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, за якою просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №6114-2804-3 від 27.01.2024 року станом на 19.02.2025 року у розмірі 37050 грн., судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та 10000 грн. витрат на правову допомогу. Позов мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 6114-2804-3 від 27.01.2024 року далі Кредитний договір) між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» торгова марка «PROCENT») (далі Позивач, Товариство) та [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 6000 гривень, строком на 365 днів (до 26.01.2025року), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» (далі Правила), викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://procent.com.ua/uk/about_us. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість Відповідача за Кредитним договором станом на 19.02.2025 року становить: 4000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 33050,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 27.01.2024 року по 26.01.2025 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5% річних) та Графіку платежів. Ухвалою судді Богодухівського районного суду Харквської області від 26.03.2025 позовну заяву прийнято та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 17 квітня 2025 року в задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження згідно п.2 ч.1 ст.151 ЦПК України у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ПРОЦЕНТ» до [PERSON] про стягнення хзаборгованості за кредитним договором - відмовлено. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 12 травня 2025 року клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ПРОЦЕНТ» Руденко К.В. про витребування доказів було частково задоволено. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 22 травня 2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. 29.05.2025 на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшла інформаційна довідка з АТ КБ «Приватбанк». В судове засідання представник позивача не з`явився, надав клопотання за змістом якого усі судові засідання просить провести без його участі за наявнми в матеріалах справи документами. Відповідач надав заяву, згідно змісту якої не може з`явитися в судове засідання, оскільки перебуває на військовій службі. Крім того надав відзив на позовну заяву за яким просив задовольнити позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 000 грн., у задоволенні решти вимог відмовити, врахувавши його статус військовослужбовця. При цьому на думку відповідача розрахунок заборгованості за процентами повинен здійснюватися згідно ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», тото максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не можеперевищувати 1%. Крім того, зазначив. Що положення договору про споживчий кредит, які містять умови щодо сплати споживачем непропорціно ведикої суми компенсації є несправедливими та це є підставою для визнання таких положень недійсними. Встановлений розмір відсотків перевищує 50% суми кредиту та визначення розміру денної процентної ставки, що становить 2,5 %, що перевищує максимальний розмір денної процентної ставки визначеної законодаством, а тому згідно зі ст.18 ЗУ «Про захист прав споживаів» може бути визнано несправедливою умовою договору.Також [PERSON] зазначив, що він перебуває на військовій службі у складі Національної гвардії України з 01.10.2020 року та має статус учасника бойових дій з 27.06.2024 року, в зв`язку з чим на підставі п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей штрафні санкцій, пеня за невиконання зобов`язань, проценти за користування кредитом не нараховуються військовослужбовцям. Щодо вимоги про стягнення з нього витрат на правничу допомогу , вважає заявлений до відшкодуваня розмір у сумі 10 000 грн. надмірним та завищеним, таким що не відповідає як принципам матеріального (договірного) права, так і процесуального права. Також зазначив, що безпосереднє представництво інтересів позивача у суді під час розгляду справи не здійнюється, тому розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним згідно вимог ч.4 ст.137 ЦПК України. Таким чином, витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. є надмірними та завищеними, що не відповідає як принципам матеріального (договірного) права, так і процесуального права та таке стягнення задоволенню не підлягає. Представник позивача надав відповідь на відзив, відповідно до змісту якого пільги передбачені п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не розповсюджується на відповідача, оскільки згідно роз`яснення Міністерства оборони України відповідна пільга таким військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом, надається лише за період їхньої безпосередньої участі у зазначених заходах в особливий період. Тому відповідна пільга має надаватися на підставі певного переліку документів. Також представник банку вказує, що кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про едектронну комерцію». Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФК`Процент» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://procent.com.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. При цьому, укладення відповідачем з позивачем договору №6114-2804-3 від 27.01.2024 року це право, а не обов`язок відповідача, яке було реалізовано на власний розсуд відповідачем, який є вільним у своєму виборі. Окрім цього, як зазначив представник банку, зміни умов договору №6114-28-04-3 від 27.01.2024 року не вносилися. Також зазначив, що 22.11.2023р. прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Пунктом 9 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом № 3498-IX, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту). Щодо правомірності стягнення понесних витрат на професійну правничу допомогу з відповідача у розмірі 10 000 грн., зазначив, що в матеріалах справи наявні всі необхідні документи, які підтверджують витрати позивача на правову допомогу, зокрема щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, яка була сплачена позивачем. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 27.01.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» та [PERSON] уклали кредитний договір № 6114-2804-3, за яким на умовах встановленим цим Договором, Товариство зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти в розмірі 6000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом в строки, визначені цим Договором. (п 1.1 Договору). Процентна ставка за користування Кредитом становить - 2,5% від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 912,50%) користування Кредитом. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою. Строк надання Кредиту та строк дії Договору становить 365 днів, з сплатою Кредиту в кінці строку користування згідно Додатку №1 до цього Договору. (п.1.2, 1.3 Договору). Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернения кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є Додатком №1 до цього Договору. (п. 1.3 Договору). Для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом товариство рекомендувало позичальнику здійснити повне погашення нарахованих процентів та Кредиту згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту 27.01.2024; дата платежу процентів першого періоду 26.02.2024; сума кредиту 6000 гривень; нараховані проценти за користування кредитом - 4500 гривень; разом до сплати 105000 гривень. (п. 1.4). Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ», які розміщені на Сайтіhttps://procent.com.ua.(п. 1.5). Сума загального розміру кредиту та загальних витрат за Кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору зазначена в Додатку №1, що є невід`ємною частиною цього Договору. Товариство здійснює переказ суми Кредиту на електронний платіжний засіб, що належить позичальникові. Продовження строку надання Кредиту вказаного в п.1.3 Договору не передбачено. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави та не потребує укладання договорів щодо супровідних послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. Протягом строку дії цього Договору комісії за Кредитом залишаються незмінними. Пунктами 2.1.1, 2.1.2 Договору сторони погодили, що Товариство має право вимагати від Позичальника повернення Кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором, та вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом у разі порушення умов цього Договору. Згідно з п.2.4.1, 2.4.2 Договору, позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк сплачувати нараховані проценти за користування Кредитом та повернути Кредит; достроково повернути Кредит та нараховані проценти за фактичну кількість днів користування Кредитом в порядку визначеному Договором. У п.3 Договору сторони погодили, що Сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно з чинним законодавством України та цим Договором. Порушення умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії Договору. У випадку порушення строків повернення Кредиту, встановлених цим Договором, сторони погодили, що Позичальнику встановлюється відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Позичальник сплачує Товариству проценти за неправомірне користування грошовими коштами за процентною ставкою 2.5% (річна процентна ставка становить 912.50%) від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів переданих Позичальнику за цим Договором (суми кредиту) за кожний день користування. Інформація про суму нарахованих процентів за неправомірне користування грошовими коштами згідно ч.2ст.625 Цивільного кодексу України, повідомляється Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника та сплачується Позичальником одночасно з заборгованістю за Кредитом та нарахованим процентами за фактичну кількість днів користувания Кредитом. Позичальник несе передбачену законодавством відповідальність, включаючи кримінальну, за використання чужих персональних даних та/або умисне отримання Кредиту за чужими та/або підробленими документами. Порядок повернення кредиту: Сума Кредиту та проценти за користування Кредитом підлягають сплаті Позичальником шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 9 цього Договору у строки відповідно до графіку визначеному у Додатку №1. Нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування Кредитом. При цьому проценти за користування Кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання Позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб Позичальника), до дня повернення суми Кредиту, визначеної у Додатку 1 цього Договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 9 цього Договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за Кредитом. У разі часткового дострокового повернення Кредиту, проценти за користування Кредитом нараховуються на залишок суми Кредиту, розрахункові суми платежів нарахованих процентів відображаються в Особистому кабінеті. При цьому дата чергового платежу, дата повернення Кредиту та процентна ставка за користування кредитом залишається без змін. У разі прострочення з оплати чергового платежу нарахованих процентів за Кредитом, Позичальник зобов`язаний протягом 30 календарних днів сплатити заборгованість по простроченим нарахованим процентам, строк платежу яких настав, а також фактично нараховані проценти за користування Кредитом станом на дату оплати. Позичальник здійснює платежі за Договором у розмірі та у строки визначені цим Договором. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання Позичальником за цим Договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги Товариства такій черговості: - у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; - у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом, - у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до Договору. Зарахування грошових коштів на виконання зобов`язань Позичальника при здійснені оплати процентів та закриття цього Договору до дати повернення Кредиту, здійснюється в такій послідовності: у першу чергу сплачуються проценти згідно Додатку №1 до цього Договору - у другу чергу сплачується сума Кредиту, яка підлягає сплаті у строк, визначений п. 1.3. Договору; - у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до Договору; У разі порушення Позичальником строків сплати нарахованих процентів на строк більше ніж на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення Кредиту, строк повернення якого ще не настав, в повному обсязі. Додатком №1 до кредитного договору № 6114-2804-3 від 27.01.2024 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів тареальної річної процентної ставки за договором, що підписана сторонами. Згідно з даними, що містяться в інформаційному повідомленні, що є додатком №2 до кредитного договору№ 6114-2804-3 від 27.01.2024, позичальник [PERSON] повідомив товариству власні контактні номери телефонів за якими може здійснюватися взаємодія між ним та товариством: [NUMBER]. Відповідно до даних, які містяться у довідці FONDY №732593795 від 27.01.2024, ТОВ ФК «Процент» перерахувало на карту № [NUMBER] , 6000 гривень за договором № 6114-2804-3 від 27.01.2024на умовах фінансового кредиту. З детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахуванні і погашення) за договором № 6114-2804-3 від 27.01.2024, клієнт [PERSON] , вбачається, що станом на 19.02.2024 загальна сума заборгованості [PERSON] за договором № 6114-2804-3 від 27.01.2024 становить 37050 грн., яка складається з: 4000 грн. заборгованість за кредитом, 33050 грн. прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом. Відповідно до інформації, наданої на виконання ухвали суду, АТ КБ «Приватбанк», на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну карту [NUMBER] . Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за вказаною платіжною карткою в період з 27.01.2024 по 01.02.2024 - [NUMBER]. Відповідно дост. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг"електронний документдокумент, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Положеннямист. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг"визначено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно зіст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг"електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 дійшов висновку, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1ст. 638 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.633 ЦК Українипу блічним є договір, в якому одна сторонапідприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістомст. 634 ЦК Українидоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як було встановлено судом, оскільки не спростовано відповідачем, відповідач уклав кредитний договір № 6114-2804-3 від 27.01.2024, що підтверджується електронним підписом відповідача з одноразовим ідентифікатором 072281. Наведене вказує на те, що сторони досягли згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положеннястатті 638 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданого розрахунку заборгованості за укладеним договором № 6114-2804-3 від 27.01.2024, вбачається, що станом 19.02.2025 загальна сума заборгованості [PERSON] за договором № 6114-2804-3 від 27.01.2024 становить 37 050 грн., яка складається з: 4000 грн. заборгованість за кредитом, 33 050 грн. заборгованість по нарахованим процентам. Тобто, Товариство виконало взяті на себе зобов`язання за кредитним договором своєчасно та повністю, надавши [PERSON] в розпорядження кредитні кошти, однак відповідач в порушення ст.509, 526, 1048, 1049, 1054 ЦК Українита умов договору зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого в останнього перед позивачем утворилась заборгованість. Жодних доказів на підтвердження здійснення погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами відповідач не надав. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальникповернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (див. постанову Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15). При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 № 913/618/21, у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач. Відтак, всупереч умовам кредитного договору, відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання, періодично вносив платежі, проте в недостатньому розмірі. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому слід зазначити, що посилання відповідача щодо сплати ним непропорційно великої суми компенсації, не знайшли свого підтвердження в судовому засідання, оскільки згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Пунктом 9 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом № 3498-IX, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту). Крім того, суд зазначає, що доводи відповідача про наявність у нього пільг щодо звільнення від сплати відсотків за користування кредитом, як військовослужбовця, визначені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», суд вважає помилковими. Судом на підставі, наданої відповідачем копії довідки про проходження служби в Національній академії Національної гвардії України №6/4-971 від 19.03.2025 встановлено, що він перебуває на військовій службі у Національній академії Національної гвардії України з 01.10.2020 року. Відомостей чи будь-яких документів на підтвердження безпосередньої участі відповідача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України відповідачем надано не було, наявні матеріали не містять. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Відповідач при зверненні у січні 2024 року до ТОВ «Фінансова Компанія «Процент» за отриманням кредитних коштів зазначених документів не надав. Матеріали справи не містять відповідних документів як доказів звільнення [PERSON] від нарахування процентів за користування кредитом в розумінні пункту 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Вказаний закон не містить норм, які б звільняли позичальника від нарахування процентів за користування кредитом протягом особливого періоду у зв`язку з перебуванням на військовій службі в Національній академії Національної гвардії України, як зазначає про те відповідач у відзиві. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19 (провадження № 61-7310св24). Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частиною 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене те, що відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, заборгованість відповідача за Кредитним договором № 6114-2804-3 від 27.01.2024 станом на 19.02.2025 становить 37050 грн., яка складається з: 4000 грн. заборгованість за кредитом, 33050 грн. заборгованість по нарахованим процентам за період з 27.01.2024 по 26.01.2025, що нараховані відповідно до п.1.2 Кредитного договору за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом (912,5 % річних), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у вищевказаному розмірі. Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. Так, як вбачається з матеріалів справи позивачем в особі представника було заявлено вимогу про компенсацію судових витрат на правничу допомогу у сумі 10000 гривень. В обґрунтування якої додано договір № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, укладений між Товариством та ФОП Руденко К.В. ; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2412 від 23.10.2018; акт приймання-передавання наданих послуг №7 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, відповідно до якого виконавець надав, а замовник прийняв наступні послуги: підготовка позовних заяв про стягнення заборгованості по боржникам ТОВ "ФК "Процент" згідно з реєстру № 1 від 27.01.2024 у розмірі 90 000 грн; витяг від 27.11.2024 з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг №7 до договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, з якого вбачається, який вид послуг був наданий адвокатом та вказана вартість за кожну послугу, загальна вартість 10 000 грн (зокрема, саме за підготовку позову за кредитним договором №6114-2804-3; складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] ); платіжну інструкцію №1351 від 29.11.2024, відповідно до якої ТОВ "ФК "Процент" сплатило Руденку К.В. суму у розмірі 90 000 грн за договором № 03/06/2024 від 03.06.24 згідно з актом №7 від 27.11.2024. Суд приходить до висновку, що ця вимога обґрунтована, однак підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК Українипри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Згідно з частиною четвертою статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Статтями 26,27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Надані документи відповідно до положень ст.15,77 ЦПК Україниє належними доказами сплати грошових коштів за надання професійної правничої допомоги у даній справі. Таким чином, у відповідності до вимогст. 137 ЦПК України, представником позивача надано детальний опис робіт (наданих послуг). Одночасно з цим, з урахуванням заперечень відповідача у відзиві про неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на оплату правничої допомоги, а також те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат,суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі дійсно не є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, який фактично складається лише з підготовки позовної заяви для подачі її до суду, клопотання про витребування доказів та надання відповіді на відзив, без безпосередньої участі представника позивача у судових засіданнях, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи позицію сторони відповідача щодо не співмірності витрат зі складністю справи, обсягу виконаних робіт адвокатом, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 5000 грн. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державахучасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2422, 40 грн.

Outcome: partial