Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

10.04.2025 [PERSON] , в інтересах якої діє її представник - адвокат Бєломар К.О., звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 12.12.2024 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 606. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Спільного майна, набутого у шлюбі, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя позивач з відповідачем, не має. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що між подружжям відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть та спільно не проживають. Позивач вважає, що з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Оскільки, відповідач згоди на розірвання шлюбу не дає, незважаючи на окреме проживання сторін, то відсутня можливість розірвання шлюбу в позасудовому порядку. За таких обставин, просить суд розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 15.04.2025 прийнято до свого провадження справу за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє її представник - адвокат Бєломар Катерина Олександрівна, до [PERSON] , про розірвання шлюбу, відкрито провадження у справі, та призначено до судового розгляду, в порядку спрощеного позовного провадження, на 09 годину 00 хвилин 12 травня 2025 року. 12.05.2025 року ухвалою суду сторонам було надано строк на примирення 2 місяці, провадження по справі зупинено. 17.07.2025 року ухвалою суду було поновлено провадження, справу призначено на 11 год. 00 хв. 29 липня 2025 року. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача - адвокат Бєломар К.О., в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Також вказує, що примирення та збереження сім`ї довірителя - не можливе. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилсь, про причини неявки суд не повідомили. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив суд розглянути справу без їх участі, проти позову заперечував, вказував, що жодних підстав для розлучення не було. Відповідач не припиняв з позивачкою спілкуватися. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 грудня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12.12.2024 року, актовий запис № 606 ( а.с. 8). Від шлюбу подружжя дітей не мають. В межах даної цивільної справи, спору про поділ спільного майна подружжя не має. Відповідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати сім`ю намірів не має, з часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, відсутність згоди позивача на збереження шлюбу, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить їх спільним інтересам, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved