Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

07.07.2025 [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 27.08.2016 вона та відповідач зареєстрували шлюб у Смілянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складений актовий запис №27. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Позивач стверджує, що спільне життя у подружжя не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутнє порозуміння та бажання проживати разом. Спільне господарство не ведеться, примирення не можливе, подальше перебування в шлюбі суперечить інтересам обох сторін. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11.07.2025 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлений сторонам строк для подання письмових заяв по суті справи. Правом подати письмові заяви по суті справа позивачка та відповідач не скористалися. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві та додатках. Примирення вважала неможливим. Відповідач під час судового засідання із розгляду справи заявив про визнання позову. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які відповідають правовідносинам, врегульованим нормами СК України щодо припинення шлюбу. Згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , що видане повторно, [PERSON] та [PERSON] 27.08.2016 зареєстрували шлюб у Смілянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складений актовий запис №27. Після державної реєстрації шлюбу наречена, прізвище якої до шлюбу « [PERSON] » іменується прізвищем « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. За змістом ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Формальне перебування у шлюбі суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати відповідно до ст. 112 СК України. За положеннями ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позовна заява та додані матеріали не містять вимоги про повернення позивачці дошлюбного прізвища. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З матеріалів справи не вбачається існування будь-яких обставин, які б спростовували добровільність визнання відповідачем позову чи перешкоджали йому вчинити відповідний правочин іншим чином. Вказане визнання не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, відтак позов слід задовольнити. Позовна заява містить клопотання позивачки про залишення судових витрат за нею, за таких умов судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 1211,20 грн, сплаченого [PERSON] 07.07.2025, що підтверджується квитанцією YSTF-4SB3-1DUE не розподіляються. На підставі ст. 24, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved