Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У червні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якій просив визнати за [PERSON] право власності на 1 / 2 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Аргументує свої позовні вимоги тим, що з 11 травня 2012 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26.06.2025 шлюб між ними було розірвано. В період спільного проживання за спільні сумісні кошти подружжя було придбано квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На сьогоднішній день відповідач не визнає його прав на придбане у шлюбі майно, у досудовому порядку спір вирішити неможливо. Тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом. ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 червня 2025 року призначено справу до судового розгляду в порядку загального провадження на 10 год 00 хвилин 23 липня 2025 року. ІІІ.Позиції сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, але надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але попередньо надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~\~\~ІV. Фактичні обставини встановлені судом. 11 травня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу її прізвище змінено на [PERSON] (а.с.6) \~\~\~Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2025 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано(а.с.7,8). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~договору купівлі-продажу\~квартири від\~18\~вересня 2023\~року,\~ [PERSON] передав\~у власність\~(продав)\~ [PERSON] ,\~яка прийняла\~у власність\~квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.19,20). \~ \~ \~ \~Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав №346942946 від 18.09.2023, на ім"я [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що була придбана на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 1013 виданий 18.09.2023, видавник : приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Ярмак Наталія Олександрівна(а.с.21) V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. \~\~\~За змістом ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно з ст.69\~СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до приписів ч.1, ч.2 статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно приписів ч.1 статті 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вказані норми закону регламентують презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Дана презумпція може бути спростована, і один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі, в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідно до ч.19 Постанови Пленуму ВССУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуде за час шлюбу. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. В судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони\~перебували у\~зареєстрованому шлюбі\~з 11\~травня 2012 по\~26\~червня 2025\~року.\~Під час\~перебування у\~шлюбі ними\~як подружжя\~за власні\~кошти було\~придбано квартиру,\~розташовану за\~адресою: [ADDRESS] , яку було придбано, в інтересах сім`ї, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18 вересня 2023 року, право власності на яку відповідач зареєструвала на своє ім`я. Тому враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що спільне майно подружжя підлягає поділу по 1 / 2 частині кожному, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. VІ.Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1\~ст.142 ЦПК України\~та ч.3\~ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 % відсотків судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом, а саме: 2329,60 грн, а 50 % в розмірі 2329,60 грн підлягають поверненню з державного бюджету. \~

Outcome: approved