Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

Позивач АТ «Ідея банк» звернулося до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 233552,55 грн. Свій позов позивач мотивує тим, що 19.06.2017 між АТ «Ідея банк» та [PERSON] було укладено угоду №С16.225.73682 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48% річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 29000,00 грн. Враховуючи, що зобов`язання банку щодо встановлення ліміту кредитної лінії є для нього відкличними та безризиковими, визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту протягом строку дії відновлюваної кредитної лінії, здійснюється банком в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору. Станом на дату подання заяви відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений термін та не сплатив нараховані відсотки, комісію та інші платежі за кредитним договором. Останній платіж/зарахування здійснено 28.08.2021. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 10.10.2024 становить 233552,55 грн., з яких: прострочений борг 95588,97 грн., прострочені проценти 137963,58 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором, позивач змушений звернутися за захистом своїх порушених прав та інтересів до суду та просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судові витрати в розмірі 3503,29 грн. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. У судове засідання представник позивача не прибув, але в позові міститься клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 19.06.2017 між АТ «Ідея банк» та [PERSON] було укладено угоду С16.225.73682 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, з якої вбачається, що максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. (п.3.1), ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладення угоди становить 29000,00 грн. (3.2). Згідно п.3.3 угоди процента ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних. Фактичне використання відповідачем грошових коштів підтверджується випискою по рахунку клієнта фізичної особи №100000-2024/1011 за період з 01.07.2016 по 10.10.2024. Із довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором С16.225.73682 від 19.06.2017 вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] станом на 10.10.2024 становить 233552,55 грн., з яких: прострочений борг 95588,97 грн., прострочені проценти 137963,58 грн. 07.08.2024 р. банк звертався до відповідача з вимогою вих №12.4.2/ С16.225.73682 про усунення порушення кредитних зобов`язань та сплату вище вказаної суми заборгованості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досяпозивачгнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Суд виходить із приписів ч.ч1,5 ст.81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог та наданого позивачем розрахунку заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та стверджені належними та допустимими доказами, тому позов підлягає до повного задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3503,29 грн.

Outcome: approved