Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

У червні 2025 [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь шкоду, завдану злочином: матеріальну шкоду в розмірі 1 335 грн, моральну шкоду в розмірі 10 000 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн. В обґрунтування позову зазначає, що вироком Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 2305.2025 № 285/2735/12, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Зазначеним вироком суду встановлено, що 04.03.2025 близько 23 год. 50 хв. [PERSON] , перебуваючи у приміщені квартири [ADDRESS] у нетверезому стані на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, підійшла до потерпілої [PERSON] та нанесла почергові удари кулаками правої та лівої руки в область обличчя останньої. Після чого, застосовуючи фізичну силу, нігтями правої та лівої руки подряпала обличчя потерпілої [PERSON] та відразу нанесла 2 почергові удари кулаком правої руки в ділянку лівого плеча та лівого ліктьового суглобу потерпілій. У результаті протиправних дій, [PERSON] спричинила [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: саден на лобі, на нижній повіці правого ока, на правій щоці, синців на лівому плечі та в ділянці лівого ліктьового суглоба, що належать до легких тілесних ушкоджень. У зв`язку із вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням, позивачу завдано матеріальної шкоди у вигляді витрат на лікування та відновлення здоров`я в розмірі 1 335 грн, моральну шкоду в розмірі 10 000 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Відповідач подав відзив на позов, у якому просить відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю. Також просить відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, оскільки не надано доказів понесення позивачем таких витрат. Зазначає, що позивач на підтвердження завданої матеріальної шкоди долучила до позову квитанції про сплату медикаментів в сумі 1 335 грн, однак до позовної заяви не долучено епікриз, у якому було би зазначено які захворювання наявні у позивача та чи спричинені вони внаслідок нанесення тілесних ушкоджень, встановлених вироком суду, та які обстеження необхідно було пройти і які ліки призначені для лікування. Позивачем не зазначено у чому саме виразилась моральна шкода, а заявлена позивачем сума коштів на відшкодування моральної шкоди не відповідає тим моральним стражданням, які вказані у позові, та не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що вироком Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 2305.2025 № 285/2735/12, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Зазначеним вироком суду встановлено, що 04.03.2025 близько 23 год. 50 хв. [PERSON] , перебуваючи у приміщені квартири [ADDRESS] у нетверезому стані на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, підійшла до потерпілої [PERSON] та нанесла почергові удари кулаками правої та лівої руки в область обличчя останньої. Після чого, застосовуючи фізичну силу, нігтями правої та лівої руки подряпала обличчя потерпілої [PERSON] та відразу нанесла 2 почергові удари кулаком правої руки в ділянку лівого плеча та лівого ліктьового суглобу потерпілій. У результаті протиправних дій, [PERSON] спричинила [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: саден на лобі, на нижній повіці правого ока, на правій щоці, синців на лівому плечі та в ділянці лівого ліктьового суглоба, що належать до легких тілесних ушкоджень (а.с. 10). Згідно направлення ТОВ «Медичний Центр Асклепій Плюс» від 11.03.2025, позивач направлена на дослідження УЗ сканування екстракраніальних судин (а.с. 6). Згідно консультативного висновку лікаря-невролога КНП «Звягельська багатопрофільна лікарня» Звягельської міської ради від 05.03.2025 у позивача наявні скарги на болі в голові, запаморочення, хиткість, загальну слабкість, збудженість. Висновок: Церебрастенічний стан, садини на обличчі справа, вегетосудинна дисфункція. Рекомендації: лікування амбулаторне, Магній В6 - 1г х 2 рази в день на протязі 20 днів; Спазмалгон - 1 таблетка х 2 рази в день, Німед 1 пор. 2 р. в день на протязі 2-3 днів (а.с. 7). Відповідно до висновків ультразвукового дослідження судин голови і шиї ТОВ «Медичний Центр Асклепій Плюс» від 01.04.2025 у позивача УЗ-ознаки: гемодинамічно значимих стенозів, звивистостей брахіоцефальних артерій не виявлено (а.с. 8). На підтвердження понесених витрат на лікування позивачем надано копії фіскальних чеків про придбання медичних препаратів (Спазмалгон, Німід, Магне В6, медичні послуги в ТОВ «Медичний\~Центр Асклепій\~Плюс») на загальну суму 1 343 грн 10 копійок (а.с. 9). Щодо позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Позивачем надано належні та допустимі докази понесених витрат на лікування, у зв`язку із вчиненням відповідачем кримінального правопорушення, які відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно із ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Відповідно до п.п. 3, 9, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Судом встановлено, що позивачці було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у перенесених душевних стражданнях, внаслідок отримання тілесних ушкоджень, яких зазнала позивач, а тому враховуючи характер немайнових втрат, зокрема, тяжкість вимушених змін у її житті, час та зусилля, необхідні для можливості відновлення попереднього стану, з урахуванням засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підтверджуються належними і допустимими доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При цьому, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Оскільки позивачем, у порушення вимог ч. 3 ст. 137, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не долучено доказів: договору про надання правничої допомоги; детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; здійснених позивачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги (копії фіскального чеку, касового ордеру, тощо), тому в задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн необхідно відмовити.

Outcome: approved