Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Представник позивача Пархомчук С.В., який діє в інтересах\~ТОВ «ФК\~КЕШ ТУ\~ГОУ» звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 28.11.2019 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір №94997 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір [PERSON] підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Сума виданого кредиту: 2000 грн., дата надання кредиту: 28.11.2019, строк кредиту: 25 днів, валюта кредиту: UAH; стандартна процентна ставка: 2% в день або 730% річних. 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та\~ТОВ «ФК\~КЕШ ТУ\~ГОУ» укладено\~договір факторингу\~№01-28/10/2021\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «ЗАЙМЕР»\~відступило ТОВ\~«ФК КЕШ\~ТУ ГОУ»\~за плату\~належні йому\~права вимоги\~до боржників\~вказаних в\~реєстрі боржників.\~Відповідно до\~реєстру боржників\~від 28.10.2021\~року до\~договору факторингу\~№01-28/10/2021,\~ТОВ «ФК\~КЕШ ТУ\~ГОУ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~ [PERSON] .\~На підтвердження\~виконання вимог\~п.2.4\~кредитного договору,\~28.11.2019 на картковий рахунок [PERSON] було перераховано кредитні кошти в сумі 2000 грн., за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13.01.2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 7480 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2000 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 5480 грн. Тому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №94997 від 28.11.2019 року в сумі 7480 грн., а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не надав. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що 28.11.2019 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 94997, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності а [PERSON] зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором (а.с.19-21). Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором KL5611 направлявся [PERSON] 28.11.2019 року шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який зазначений в Кредитному договорі та довідці про ідентифікацію (а.с.11). Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою від 24.02.2025 року, відповідно до якої 28.11.2019 року на картковий рахунок перераховано кредитні кошти в сумі 2000 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] (а.с.28). Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідачем здійснено відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення Кредитного договору № 94997 від 28.11.2019 року. 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а ТОВ «ЗАЙМЕР» відступає ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) (а.с.15-18). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021 року, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № 94997 від 28.11.2019 року на загальну суму заборгованості 7480 грн. (а.с.10). У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції, яка діяла на час укладення кредитного договору). Відповідно до ч. 1 ст.\~640\~ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Згідно з ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). [PERSON] , скориставшись кредитними коштами, не виконав належним чином умови договору, у зв`язку з чим згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №94997 від 28.11.2019 року, станом на 13.01.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 7480 грн., яка складається з простроченого тіла в розмірі 2000 грн. та прострочених процентів в розмірі 5480 грн. (а.с.9). Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту №94997 від 28.11.2019, що був укладений між [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «ЗАЙМЕР». Відповідачем рішення суду про визнання договору факторингу №01-28/10/2021 від 28.10.2021 недійсним, суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз.2 ч.1 ст.1048\~ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050\~ЦК\~України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Таким чином, позикодавець ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» відповідно до ст.1048\~ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Як встановлено судом, між сторонами по справі укладено договір про надання фінансового кредиту №94997 від 28.11.2019, згідно з яким сума кредиту становить 2000 грн. Відповідно п. 1.2 та 1.3 договору про надання фінансового кредиту №94997 від 28.11.2019 року, кредит надається строком на 25 днів, тобто до 22.12.2019. Строк дії договору 25 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Згідно п.2.1 договору про надання фінансового кредиту №94997 від 28.11.2019 року, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Тобто, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено, окрім ст.1048 ЦК України, і самим Договором. Отже, заборгованість по відсоткам за умовами вказаного договору становить лише 1000 грн. (2000х2%х25 днів), яка разом з простроченою сумою кредиту 2000 грн. підлягає стягненню з відповідача. Крім того, дана сума нарахованих процентів за користування кредитом зазначена і в додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №94997 від 28.11.2019 (а.с.21). Прострочена заборгованість по відсоткам у сумі 4480 грн. (5480 грн. 1000 грн.) не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено пролонгацію або ж автопролонгацію вищевказаного договору, що давало б можливість продовження нарахування відсотків за користування кредитом на суми, зазначені у розрахунку. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги\~підлягають частковому\~задоволенню, з відповідача підлягає стягненню 2000 грн. сума кредиту, та 1000 грн. нараховані відсотки за 25 днів - період кредитування (2000 х 2% х 25), що разом становить 3000 грн. Так, звертаючись до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн. (а.с.1), а тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн підлягають розподілу за правилами ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог 40% (3000 : 7480 х 100), що відповідно становить 968,96 грн (40%) (2422,40 х 40 / 100 = 968,96) судового збору. Що стосується витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Так, з матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» здійснював адвокат Пархомчук С.В. на підставі: договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року (а.с.12-13, 14); з копії Акту про отримання правової допомоги від 30.06.2025 року, відповідно до якого адвокат Пархомчук С.В. надав, а клієнт ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» прийняв правову допомогу на суму 10500 грн. (а.с.57); копію платіжної інструкції № 3 9439 від 30.06.2025 року на суму 10500 грн. призначення платежу оплата за правничу допомогу згідно рахунку 30.06.2025-28 від 30.06.2025 договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року (а.с.61); копією рахунку № 30.06-2025-28 від 30.06.2025 року адвоката Пархомчука С.В. на суму 10500 грн. (а.с.62). У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial