Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

05.07.2024 до Києво-Святошинського районного суду Київської області звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , яку було передано за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення порядку участі у їх вихованні, в якій просить суд: встановити [PERSON] наступний порядок участі у вихованні онуків: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ): - надання можливості спілкування з онуками засобами телефонного зв`язку, за допомогою телефонних додатків-мессенджерів, в тому числі в режимі відео-зв`язку, засобами інтернет-зв`язку, тощо, кожен день у вільний від навчання та нічного відпочинку час; - побачення з онуками щомісячно перша та третя неділя з 12:00 год. до 20:30 год. за місцем проживання бабусі без присутності матері дітей з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я що року; - побачення з онуками щомісячно друга та четверта субота з 17:00 год. до 20:30 год. неділі з ночівлею за місцем проживання Позивача без присутності матері дітей з правом відвідувати у зазначеній години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я щороку; - побачення з онуками на День бабусі (29 жовтня кожен непарний рік) за місцем проживання бабусі без присутності матері дитини з 10:00 год. до 20:30 год. з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я щороку; - побачення з онуками у День народження бабусі ( [INFO] кожного року) з 10:00 год. до 20:30 год. за місцем проживання бабусі без присутності матері дітей з правом відвідувати у зазначені години культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування; - безперешкодне відвідування онуків під час проведення будь-яких дошкільних, а з настанням шкільного періоду, шкільних та в подальшому інших навчальних закладів, гуртків та спортивних секцій, які проводяться за участю дітей, з дотриманням правил відповідних заходів та закладів; - побачення з онуками на період літніх, зимових, весняних, осінніх канікул кожної середи та четверга з 10:00 середи до 20:30 четверга з ночівлею та кожної суботи та неділі з 10:00 год. суботи до 20:30 год. неділі з ночівлею по місцю проживання бабусі без присутності матері дитини з правом відвідувати культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заходи та заклади, дитячі кафе та інші заклади харчування, а також заклади охорони здоров`я щороку. Стягнути з [PERSON] (адреса реєстрації: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ), на користь [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви. 27.03.2025 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернулася [PERSON] із зустрічною позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області про встановлення порядку участі баби у вихованні онуків, в якій просить суд: встановити участь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) у вихованні та спілкуванні з онуками - [PERSON] ( [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 07.10.2019, актовий запис № 204 від 07.10.2019) та [PERSON] ( [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 24.03.2022, актовий запис № 313 від 24.03.2022) на умовах, погоджених з батьками дітей, у присутності матері. Судові витрати покласти на [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ). І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 27 квітня 2019 р. між сином [PERSON] , (далі - Позивач), [PERSON] , та [PERSON] , (далі - Відповідач) було зареєстровано шлюб і про що у книзі актів цивільного стану Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції місті Києва, зроблено актовий запис за номером 335. За час шлюбу у подружжя народились діти, які приходяться Позивачу онуками (надалі за текстом «Онуки»): донька [PERSON] , [INFO] (надалі за текстом «Онука»), про що 07.10.2019 року складено відповідний актовий запис № 204, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.10.2019 р., та син [PERSON] , [INFO] (надалі за текстом « Онук »), про що складено відповідний актовий запис № 313, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.03.2024 р. Факт наявності родинних зв`язків між Позивачем та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження останнього [NUMBER] від 29.02.1988 р. Сімейне життя між сином Позивача та Відповідачем не склалось, тому Відповідач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 15.03.2024 справі № 369/1987/24 шлюб між Відповідачем та сином Позивача було розірвано. Після розірвання шлюбу Онуки залишились проживати з Відповідачем. Ще до розірвання шлюбу Відповідач без будь-яких пояснень обмежила можливість спілкування Позивача із Онуками, а також почала створювати умови за яких Відповідач позбавлена можливості брати участь в їх вихованні. Такі дії Відповідача порушують як права Позивача - бабусі, так і права Онуків, тому Позивач вимушена звернутись до суду за захистом таких прав. Свою правову позицію Позивач обґрунтовує наступним. Від дня народження кожного з Онуків до моменту виникнення розбіжностей у сімейному житті сина Позивача та Відповідача, Позивач проводила з Онуками значну частину часу. Особливу увагу Позивач звертає на те, що після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України Позивач разом із Відповідачем та дітьми виїхала до Франції де вони проживали певний час разом, при цьому Позивач постійно проводила час із дітьми: доглядала за ними, влаштовувала їх побут, слідкувала за станом здоров`я - що загалом можна охарактеризувати як тісні сімейні зв`язки між Онуками та Позивачем. Таким чином Позивач хоче звернути увагу суду, що зазначені обставини вказують на виникнення стійкого психологічного та сімейного зв`язку між Онуками та Позивачем. Після повернення Позивача для постійного проживання на територію України, згодом до України повернулась і Відповідач з Онуками. З поверненням до України відносини Відповідача з сином Позивача почали погіршуватись і при цьому, на думку Позивача, таке погіршення почало впливати на особисте ставлення Відповідача до Позивача, проте найбільш неприємним для Позивача є те, що Відповідач повністю обмежила можливість спілкування Позивача із Онуками. Особливо ситуація загострилась вже після розірвання шлюбу між Відповідачем та сином Позивач. Позивач неодноразово намагалась додзвонитись до Відповідача з метою поспілкуватись з онуками, зайнятістю або іншими обставинами. При цьому Позивач просить суд звернути увагу на те, що діти поки перебувають у тому віці, коли вони не можуть самостійно користуватись телефоном, зокрема відповідати на дзвінки Позивача та/або самостійно телефонувати Позивачу в разі виникнення такого бажання. Враховуючи те, що Відповідач взагалі перестала відповідати на дзвінки, Позивач зверталась до Відповідача письмово за допомогою месенджера Viber. Як вбачається із діалогу між Позивачем та Відповідачем, Відповідач знаходить різні приводи, щоб запобігти можливості спілкування Позивача з Онуками. На спроби Позивача визначити час особистого побачення та спілкування з Онуками, Відповідач відмовляє у побаченні на час, який пропонує Позивач, ба більше, Відповідач навіть не може запропонувати альтернативу - час коли, Позивач може відвідати дітей або поспілкуватись із ними хоча б телефоном. Такі дії Відповідача направлені не тільки на обмеження її прав як бабусі, а і на свідомий розрив сімейних зв?язків між Позивачем та Онуками. Онука є старшою дитиною в сім?ї і на момент подачі позову їй вже виповнилось 4 роки, тобто дитина вже усвідомлює певні речі та події, які відбуваються у її житті, в першу чергу - коло найближчих родичів та сімейний зв?язок із ними. Онука усвідомлює, що Позивач є її рідною бабусею, більш того Онука знає, що Позивач завжди була поруч із нею та є люблячим і турботливим членом сім?ї. Проте в ситуації, яка склалась з ініціативи Відповідача, у дитини може скластись уявлення, що Позивачу Онука стала байдужою, і що Позивач більше не хоче проводити з нею час, спілкуватись та гратись. Більш серйозною є ситуація з Онуком в силу його віку. Онук народився в 2022-му році. За той час поки Позивач проводила з ним час він був ще вкрай малою дитиною і не міг усвідомлювати події, які відбувалися навколо нього. Він ще не міг усвідомлювати роль людей, які його оточують та роль, яку ці люди відіграють в його житті. Наразі Онуку вже 2 роки. Напевне, у цьому віці він ще не може повністю усвідомити навколишній світ та людей, які його оточують, за виключенням Відповідача, проте саме у цьому віці у нього вже починаються процеси пізнання світу. Вочевидь, через ситуацію, яка склалась, Онук не зможе ідентифікувати Позивача, як члена родини і зі спливом часу у нього може скластись усвідомлення того, що Позивач є для нього чужою та невідомою людиною, яка хоч і є його бабусею, проти жодного значення для нього не має. З огляду на зазначене, на думку Позивача, обмеження у спілкуванні з Онуками є порушенням не тільки прав Позивача, як бабусі, а і прав Онуків - зокрема права на спілкування та виховання їх Позивачем як членом сім`ї. 27.03.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає про те, що твердження про вчинення перешкод у спілкуванні онуків з бабусею - не підтверджуються жодним доказом у матеріалах справи. Фрагмент електронного листування - є вирваним з контексту та не свідчить про вчинення перешкод у спілкуванні з онуками. Крім того, Позивач самостійно підтвердила у позовній заяві те, що вона безперешкодно спілкувалася з онуками та подорожувала до Франції, згоду на перетин кодону Позивача та своїх дітей Відповідач дала без жодних заперечень. Позивач надає суду недостовірну інформацію щодо того, що онуки не можуть користуватися самостійно телефонним зв`язком, адже у дітей є засоби спілкування, завдяки яким вони комунікують з усіма родичами, у тому числі із Позивачем. Жодного свідомого розриву сімейного зв?язку з боку Відповідача не вчинялося. Позовна заява містить суперечливі позиції, зокрема в частині того, що «діти перебувають у тому віці коли вони не можуть користуватися самостійно телефоном...» суперечить твердженню у позовній заяві в частині, де «... На момент подачі позову їй (онуці) вже виповнилося 4 роки, тобто дитина вже усвідомлює певні речі та події, які відбуваються у її житті…». Позивач не може дійти узгоджених висновків в частині розвитку когнітивних навиків власних онуків, віку їх самосвідомості, ступеня їх родинної близькості, що підтверджує її необізнаність з рівнем розвитку власних онуків. 06.07.2024 відповідач надала нотаріальну посвідчену згоду на подорож дітей разом з бабусею за кордон до Республіки Польща, Румунії у період з 07.07.2024 до 31.07.2024. 25.10.2024 Відповідач надала нотаріальну посвідчену згоду на подорож дітей разом з бабусею за кордон до Республіки Польща у період з 25.10.2024 до 25.11.2024. 27.01.2025 Відповідач надала нотаріальну посвідчену згоду на подорож дітей разом з бабусею за кордон до Республіки Польща, Литовської Республіки в період з 28.01.2025 до 28.02.2025. Разом з тим, Позивач безперешкодно спілкується з онуками шляхом направлення електронних повідомлень у телефоні, де Позивач записана як «Бабуся [PERSON]», тобто діти знають ким приходиться їм Позивач та сумнівів щодо цього не мають. Дане підтверджується листуванням у скріншотах. Таким чином, жодних перешкод у спілкуванні між дітьми (онуками) та Позивачем, як їх бабусею - Відповідач жодним шляхом не чинить. 02.12.2023 Позивач позбавила права доступу до житла своїх малолітніх онуків та їх матері (Відповідача) шляхом обману отримала ключі від квартири за адресою: [ADDRESS] , де зареєстровані за місцем проживання онука Позивача та її мати. З тих пір жодного намагання повернути онуці та її матері доступ до квартири Позивач не робила. Отже, фактично протиправного вилучення ключів від помешкання, де зареєстрована онука Позивача, та за допомогою введення в оману Позивач порушила право на користування житлом своєї онуки та її матері. Враховуючи протиправні дії з боку Позивача, неврегульованість між батьками дітей питання щодо визначення місця проживання дітей та порядку участі у вихованні дітей, з метою уникнення конфліктів у подальшому, недоцільним є визначення порядку участі у вихованні дітей бабою без присутності матері. Зазначила, що позовні вимоги не включають прав та інтересів дідуся та бабусі з сторони Відповідача, а отже, не є справедливими та розумними відносно інших членів родини (сім?ї). Такі позовні вимоги не враховують також жодного розкладу дітей, часу на розвиток, навчання, харчування, можливе лікування, відпочинок, тощо. Жодних доказів того, що саме такий розклад відповідає найкращим інтересам дитини Позивач до суду не надала - що також є підставою для відмови у задоволенні позовної заяви, адже жодних доказів саме щодо наданого розкладу суду надано не було. Крім того, розклад зустрічей з дітьми взагалі не включає права на зустріч дітей з батьком дітей, не враховує режиму роботи матері дітей та зустрічей дитини з дідусем та бабусею з боку матері дітей. Отже, будь-які зустрічі Позивача з дитиною мусять відбуватися у присутності матері, з урахуванням розкладу зустрічей батька з дітьми, а також бабусі та дідуся з боку матері дітей. З огляду на те, що цього не передбачено вимогами позовної заяви, то такі вимоги не можуть бути задоволені судом. Крім вище зазначеного, звертають увагу суду на те, що Позивач на разі проводила більше часу з онуками, враховуючи той факт, що остання здійснювала неодноразові подорожі з дітьми за кордон, починаючи з моменту повномасштабного вторгнення і у подальшому. 27.03.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшла зустрічна позовна заява, в обґрунтування позовних вимог якої представник відповідача зазначила, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб 27.04.2019, який зареєстровано Святошинським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у місті Києві № 335. У шлюбі між подружжям народжено дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В подальшому, рішенням Києво-Святошинського районного суду від 15.03.2024 у справі № 369/1987/24 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. У період з моменту розірвання шлюбу з сином Позивача до поточного моменту, між Позивачем та Відповідачем ведеться листування щодо погодження часу зустрічі онуків з бабусею. Водночас такі зустрічі мають хаотичний, невизначений та незбалансований характер, часто заважають розкладу дітей та їх матері, не враховують справедливий баланс на участь у вихованні дітей інших членів сім`ї. Отже, Позивач завжди мала право безперешкодного спілкування з онуками. Водночас, на разі, з урахуванням часової невизначеності та відсутності у Позивача бажання врегулювати розклад та порядок участі у вихованні онуків у позасудовому порядку, виникла необхідність у вирішенні даного питання у судовому порядку. Так, доказами, що додані до відзиву на первісний позов підтверджується, що Відповідач жодним чином не перешкоджала участі у вихованні онуків Позивачем. Проте вимоги первісного позову не враховують прав інших членів сім?ї (родини) на спілкування з онуками (Відповідач має батьків, які теж бажають спілкуватися з онуками), з огляду на що запропонований графік не є справедливим, таким що враховує справедливий баланс між правами Позивача та інтересами дітей, їх інших родичів (батька, дідуся та бабусі з сторони матері). Так, 02.12.2023 Позивач позбавила права доступу до житла своїх малолітніх онуків та їх матері (Відповідача) шляхом обману отримала ключі від квартири за адресою: [ADDRESS] , де зареєстровані за місцем проживання онука Позивача та її мати. У ході домовленої зустрічі Позивач взяла у Відповідача ключі від квартири з обіцянкою зачинити двері. Поки у Відповідача були зайняті руки пакунками з покупками, Позивач забрала ключі просто перед дверима у Відповідача і пішла геть. З тих пір жодного намагання повернути онуці та її матері доступ до квартири Позивач не робила. Отже, фактично протиправного вилучення ключів від помешкання, де зареєстрована онука Позивача, та за допомогою введення в оману Позивач порушила право на користування житлом своєї онуки та її матері. 06.07.2024 Відповідач надала нотаріальну посвідчену згоду на подорож дітей разом з бабусею за кордон до Республіки Польща, Румунії у період з 07.07.2024 до 31.07.2024. 25.10.2024 Відповідач надала нотаріальну посвідчену згоду на подорож дітей разом з бабусею за кордон до Республіки Польща у період з 25.10.2024 до 25.11.2024. 27.01.2025 Відповідач надала нотаріальну посвідчену згоду на подорож дітей разом з бабусею за кордон до Республіки Польща, Литовської Республіки в період з 28.01.2025 до 28.02.2025. Таким чином, можна переконатися у тому, що Позивач насправді проводить необмежений час з дітьми, проте, без присутності матері, що, враховуючи специфіку виховних заходів баби, потребує корегування, уточнення та чіткого окреслення умов такої участі у вихованні онуків. Отже, враховуючи наявність дідуся та бабусі зі сторони матері, вік дітей та необхідність їх спілкування з іншими членами родини, доцільно встановити порядок участі баби у вихованні онуків шляхом встановлення способу участі у вихованні та спілкуванні Позивача з онуками на умовах, погоджених з його батьками, за обов`язкової присутності матері. Під час зустрічі з онуками - присутність матері є обов`язковою. 13.05.2025 на адресу суду від представника позивача надійшов відзив на зустрічний позов, в якому він просить суд відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог в повному обсязі та задовольнити позовні вимоги за первісним позовом. Зазначає про те, що в зустрічному позові Відповідач зазначає, що 02.12.2023 року Позивач обманом заволоділа ключами від квартири, в якій зареєстровані Відповідач та Онука, чим порушила їх право на користування вказаною квартирою. В якості доказу зазначених доводів Відповідач описує певні обставини та посилається на копію скріншота переписки між Позивачем та Відповідачем від 18.04.2024 року. Позивач зазначає, що вказані доводи Відповідача щодо позбавлення її права користування квартирою є надуманими та взагалі не відповідають дійсності. Перш за все Позивач зазначає, що Відповідач самостійно та свідомо прийняла рішення щодо проживання в м. Біла Церква. Таке рішення обумовлено виключно бажанням Відповідача, яке вона реалізувала без жодного впливу третіх осіб (Позивача, колишнього чоловіка, та будь кого іншого). 02.12.2023 між сторонами дійсно відбулась зустріч, в ході якої Відповідач сама віддала ключі від квартири Позивачу, оскільки Відповідач змінила місце проживання разом із дітьми. Щодо копії скріншота переписки між Позивачем та Відповідачем від 18.04.2024 року, то Позивач вважає, що вказана копія є: а) неналежним доказом, оскільки вказана копія не містить інформацію щодо здійснення Позивачем зазначених вище протиправних дій, вона містить лише надуманий оціночний висновок Відповідача щодо обставин, які мали місце 02.12.2024 року; б) недостовірним доказом, оскільки зазначена копія не дає можливість встановити дійсні обставини щодо вчинення Позивачем зазначених вище дій, оскільки копія містить лише надуманий оціночний висновок Відповідача щодо обставин, які мали місце 02.12.2024 року; в) недостатнім доказом, оскільки зазначена копія не дає змогу дійти висновку про наявність протиправних дій Позивача, оскільки копія містить лише надуманий оціночний висновок Відповідача щодо обставин, які мали місце 02.12.2024 року. При цьому, оцінюючи вказаний діалог, суд має звернути увагу на відповідь Позивача, в якій Позивач: а) не визнає факту вчинення нею протиправних дій по відношенню до Відповідача та дітей; б) вказує на те, що Відповідач сама свідомо обрала своє місце проживання; в) вказує на те, що доводи Відповідача є надуманими. В первісному позові Позивач навела докази того, що вона була взагалі позбавлена можливості проводити зустрічі з онуками в будь-якому порядку. Позивач не спростовує того факту, що Відповідач надавала зазначені вище дозволи на виїзд закордон з дітьми і Позивач вже мала можливість проводити час з онуками, проте Позивач наголошує, що вказані обставини мали місце вже після звернення нею до суду, тобто Відповідач почала частково усувати порушення прав Позивача тільки після пред?явлення до неї позову. Окрім того, Позивач зазначає, що наведені вище факти та обставини жодним чином не спростовують доводи Позивача, які викладені ним у позовній заяві, зазначені обставини тільки вказують на зміну подій, яка відбулась після звернення до суду. Коментуючи доводи Відповідача щодо надання нею згоди на виїзд закордон, Позивач не заперечує проти вказаних фактів, проте надає суду певні уточнення щодо характеру вказаних подій. За дозволами від 06.07.2024 та 25.10.2024, які містяться у відповідних заявах, копії яких додано Відповідачем, Позивач дійсно відвідувала з дітьми країни, які зазначено в документах, проте мета, з якою Відповідач передала дітей Позивачу полягала не у можливості реалізації Позивачем своїх прав як баби, а у супроводженні дітей під час поїздки до їх батька, який проживає в Європі. В даному випадку можливість реалізувати своє право на зустріч з дітьми Позивач змогла виключно за волею обож батьків, оскільки Відповідач погодилась відпустити дітей на побачення з батьком, а батько мав можливість їх прийняти. Вочевидь, за відсутності однієї із вказаних частин обставин, Позивач реалізувати свої права як бабуся не змогла. Не погоджується Позивач із висновком Відповідача, що Позивач проводить необмежений час без присутності матері. Як вбачається з доказів, які надала Відповідач, можливість Проводити час з онуками явно обмежена терміном перебування за кордоном, який зазначений у відповідній заяві. Позивач частково погоджується з доводами Відповідача, які зазначені у зустрічному позові, якими Відповідач вказує на те, що зустрічі Позивача з онуками мають хаотичний та невизначений характер. Проте Позивач зауважує, що вказані обставини не є результатом її дій, поведінки або волі. Не дивлячись на те, що після подання Позивачем позову Відповідач частково усунула перешкоди в участі Позивача у вихованні дітей, а саме: іноді надавала можливість Позивачу проводити час з дітьми, такі зустрічі дійсно були хаотичні. Більш того, можливість Позивача реалізувати свої права по відношенню до дітей залежали виключно від волі та настрою Відповідача, що в свою чергу також є порушенням прав Позивача на участь у вихованні онуків, а також прав онуків на нормальний порядок побачень з бабусею. Вочевидь, реалізація права Позивача як баби по відношенню до дітей не може залежати тільки від волі Відповідача. В зустрічному позові Відповідач зазначає, що зустрічі Позивача з дітьми мають відбуватись виключно за участі Відповідача. Відповідач намагається переконати суд, що Позивач є, аморальною особою, яка: позбавляє її та дітей доступу до житла, вчиняє аморальні вчинки, проте врозріз вказаним характеристикам Відповідач відпускає дітей разом із Позивачем у подорож до Європи та надає можливість разом проводити час в інші дні. Позивач не може надати чітку характеристику вказаній моделі поведінки Відповідача, проте окрім доводів Позивача, які викладено ним у його позовній заяві, вона явно вказує на те, що Позивач все ж може проводити час із дітьми без присутності Відповідача. Торкаючись інтересів всіх осіб, які є учасниками вказаної ситуації, як раз присутність Відповідача може завадити комфортній зустрічі як для дітей, як для Позивача, так і самому Відповідачу. Вочевидь, відносини між сторонами спору непрості, хоча неможна їх назвати поганими настільки, що вони негативно впливають на дітей. Позивач хоче зазначити, що її позовні вимоги не мають на меті отримати рівноправні з Відповідачем права по відношенню до дітей. Позивач зауважує, що вона не втручається у процес виховання дітей Відповідачем та їх батьком, вона не нав`язує свої методи виховання дітей, вона не зменшує авторитет кожного з батьків в очах дітей, вона не створює ситуації в яких діти мають надавати перевагу одному з батьків. Таким чином, позивач вважає, що найдоцільнішим буде встановлення судом порядку участі позивача у вихованні онуків у спосіб, який зазначено нею у позовній заяві. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. В липні 2024 року справа надійшла до Києво-Святошинського районного суду Київської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2024 надійшла у провадження судді Янченко А.В. Ухвалою судді від 09.07.2024 було прийнято до свого провадження цивільну справу № 369/11447/24, відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 22.10.2024 на 09:00 год. 06.09.2024 на адресу суду від Служби у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області надійшло клопотання щодо заміни третьої сторони. 22.10.2024 на адресу суду від представника відповідача адвоката Коломієць Т.О. надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2024 матеріали цивільної справи передано за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. В січні 2025 року справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 січня 2025 року справу було передано на розгляд судді Рижко Г.О. Ухвалою судді від 21.01.2025 було прийнято до свого провадження цивільну справу № 369/11447/24, розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 17.02.2025 на 11:30 годину. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області. 17.02.2025 на адресу суду від Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника служби. 17.02.2025 на адресу суду від представника відповідача адвоката Коломієць Т.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з участю в іншому судовому процесі. 17.02.2025 протокольною ухвалою клопотання представника відповідача задоволено, розгляд справи відкладено на 27.02.2025 на 11:30. 19.02.2025 на адресу суду від Служби у справах дітей Борщагівської сільської ради Київської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника служби. 24.02.2025 на адресу суду від представника відповідача адвоката Коломієць Т.О. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. 26.02.2025 на адресу суду від представника відповідача адвоката Коломієць Т.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з хворобою. 27.02.2025 справу знято зі складу в зв`язку із зайнятістю судді у розгляді іншої справи та відкладено до 11:30 годин 27.03.2025. 21.03.2025 представника відповідача адвоката Коломієць Т.О. надала суду розписку про ознайомлення з матеріалами справи та отримання ухвали про відкриття провадження. 27.03.2025 на адресу суду від представника відповідача адвоката Коломієць Т.О. надійшов відзив на позовну заяву 27.03.2025 на адресу суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи та надання часу на ознайомлення з відзивом на позовну заяву. 27.03.2025 протокольною ухвалою клопотання позивачки задоволено, розгляд справи відкладено на 25.04.2025 на 11:00. 27.03.2025 на адресу суду від представника відповідача адвоката Коломієць Т.О. надійшов зустрічний позов разом із проектом мирової угоди. 17.04.2025 на адресу суду від Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області надійшов органу опіки та піклування щодо вирішення спору. 25.04.2025 під час підготовчого судового засідання суд протокольною ухвалою постановив прийняти відзив на позовну заяву, оголосити перерву для вирішення питання щодо прийняття зустрічного позову. Ухвалою суду від 25.04.2025 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним в одне провадження. Розгляд справи призначено на 26 травня 2025 на 11:00 год. 13.05.2025 на адресу суду від представника позивача адвоката Федорова А.П. надійшов відзив на зустрічний позов. 13.05.2025 на адресу суду від Служби у справах дітей Борщагівської сільської ради Київської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника служби. 26.05.2025 на адресу суду від Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника служби. 26.05.2025 під час підготовчого судового засідання суд протокольною ухвалою постановив прийняти та приєднати до матеріалів справи відзив на зустрічний позов, а також протокольною ухвалою на місці постановив закрити підготовче судове засідання, призначити розгляд справи по суті на 10.07.2025 на 10:00 год. 03.06.2025 на адресу суду від Служби у справах дітей Борщагівської сільської ради Київської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника служби. 09.07.2025 на адресу суду від Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника служби. 10.07.2025 після розгляду справи по суті суд перейшов на стадію ухвалення рішення та відклав ухвалення та проголошення рішення на 21.07.2025 на 16:00 год. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, у задоволенні позовних вимог просила відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зустрічний позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у зустрічному позові. Треті особи, яка не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області в судове засідання не з`явилися, надали суду клопотання про розгляд справи без участі представників служби. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.07.1988 (а/з 1062), виданого відділом ЗАГС Київського райвиконкому міста Донецька, [PERSON] є сином позивачки [PERSON] (а.с. 6). В свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] (серїі [NUMBER] від 07.10.2019, виданим виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис 204) її батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 7). В свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] (серїі [NUMBER] від 24.03.2022, виданим Білоцерківським відділом державної РАЦС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис 313) його батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 8). Матеріали справи містять роздруківку листування між сторонами (скріншоти) з мобільного телефону щодо питання спілкування позивачки з онуками (а.с. 9-14). Також до позову додано копії накладних про доставку поштового відправлення (а.с. 15-16). З договору оренди квартири № 1 від 01.12.2023 вбачається що [PERSON] разом з дітьми проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49-52). До відзиву додано роздруківку листування між сторонами (скріншоти) з мобільного телефону щодо спілкування позивачки з онуками (а.с. 148-161). 06.07.2024 [PERSON] надала нотаріально засвідчену заяву на дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон дітей, [PERSON] та [PERSON] до Республіки Польща, Румунії у супроводі [PERSON] в період з 07 липня 2024 року до 31 липня 2024 року з метою відпочинку та туризму (а.с. 162). 25.10.2024 [PERSON] надала нотаріально засвідчену заяву на дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон дітей, [PERSON] та [PERSON] до Республіки Польща у супроводі [PERSON] в період з 25 жовтня 2024 року до 25 листопада 2025 року з метою відпочинку та туризму (а.с. 164). 27.01.2025 [PERSON] надала нотаріально засвідчену заяву на дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон дітей, [PERSON] та [PERSON] до Республіки Польща, Литовської Республіки у супроводі [PERSON] в період з 28 січня 2025 року до 28 лютого 2025 року з метою відпочинку та туризму (а.с. 163). З роздруківки листування (скріншоти) з мобільного телефону вбачається спілкування онуків з бабусею (а.с. 165-166). Відповідно до витягів з Реєстру територіальної громади вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] . До відзиву додано роздруківку листування між сторонами (скріншоти) з мобільного телефону (а.с. 173-174). До зустрічного позову додано копію свідоцтва про народження відповідачки серії [NUMBER] від 11.07.1996 (а/з 1107), виданого відділом РАГС Білоцерківського міськвиконкому Київської області (а.с. 197). Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області № 271 від 08.04.2025 вирішено вважати за доцільне встановити такий порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітніми онуками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] : друга субота й неділя кожного місяця, з 10.00 годин суботи до 19.00 годин неділі, та [INFO] щороку в день народження позивача, з 10.00 години до 19.00 години (а.с. 210-211). ІV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Одним із принципових положень, закріплених в Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, яка підлягає застосуванню згідно до ст. 9 Конституції України та ст.ст. 2, 8 ЦПК України, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується таких захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права і обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідом, бабою та внуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії» від 25листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05березня 2019 року). У ч. 1 ст. 257 СК України встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми онуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України). Відповідно до ст. 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2019 року у справі № 607/13092/16-ц (провадження № 61-1713св17) зазначено, що будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. При цьому тривалість часу, проведеного дитиною з бабусею чи дідусем може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). Тлумачення наведених норм матеріального права у системному поєднанні з прецедентними рішеннями ЄСПЛ дає суду підстави вважати, що дід, баба має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. V. Мотивована оцінка та висновки суду за результатами розгляду позовної заяви, вирішення питання про розподіл судових витрат. 5.1. Суд робить висновок, що наявні у справі докази та надані сторонами пояснення свідчать про те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування бабусі з онуками, а тому позивач була вимушена звернутися до суду із заявою про усунення перешкод у спілкуванні з онуками, а тому доводи в цій частині є обґрунтованими та доведеними. При визначенні способу участі баби у вихованні онуків, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дітей, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік дітей, індивідуальні потреби дітей даного віку, їх особисту прихильність до баби, проживання баби та онуків в різних містах, а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини. Вирішуючи питання про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та їх вихованні, суд виходить з того, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Пріоритетним інтересом є проживання дітей у сім`ї своїх батьків, проте право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Суд висновує, що позивач має безумовне право на спілкування з онуками, а також законодавчо закріплений обов`язок на виховання дитини. При ухваленні рішення, суд враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений спосіб участі позивача у вихованні онуків, що не суперечить інтересам дитини. При цьому, суд наголошує, що законодавством передбачено право бабусі на участь у вихованні онуків. Вимоги позивача про визначення способу її участі у вихованні та спілкуванні з онуками, суд вважає обґрунтованими, проте, бажаний нею спосіб такої участі не у повній мірі відповідає інтересам дітей та призведе до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дитини. В ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з онуками буде перешкоджати нормальному їх розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із онуками буде сприяти повноцінному вихованню дітей, їх розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як матері, так і бабусі, що забезпечить їх виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Суд приймає до уваги тісний морально-емоційний зв`язок між бабою та онуками, який виник в силу того, що вони всі разом з відповідачкою спільно проживали впродовж березня-серпня 2022 року у Франції, аж допоки не повернулися назад в Україну. Судом встановлено та приймається до уваги, що діти з бабусею без присутності матері неодноразово виїжджали за кордон за погодженням з матір`ю для відпочинку та відвідин батька дітей (сина відповідачки). Також суд враховує наявний між сторонами конфлікт відносно користування квартирою, в якій фактично зареєстровані відповідач із старшою дитиною. Також суд бере до уваги пояснення представника відповідача, яка зазначила, що з урахуванням часової невизначеності та відсутності у Позивача бажання врегулювати розклад та порядок участі у вихованні онуків у позасудовому порядку, виникла необхідність у вирішенні даного питання у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги закріплене у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування бабусі із онуками та участь у її вихованні, бажання позивача брати участь у вихованні та спілкуванні з онуками, суд вважає, що наявні підстави для визначення порядку участі позивачів у спілкуванні та вихованні онуки, однак, за визначеним судом графіком із зазначенням годин побачень, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме, з урахуванням інтересів дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення первісних позовних вимог, шляхом зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з онуками - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Визначити такий порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітніми онуками, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] : друга субота й неділя кожного місяця, з 10.00 годин суботи до 19.00 годин неділі за місцем проживання бабусі без присутності матері, та [INFO] щороку в день народження позивача, з 10.00 години до 19.00 години за місцем проживання бабусі без присутності матері; спілкування з онуками особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, в тому числі в режимі відеозв`язку кожен день у вільний від навчання та нічного відпочинку час. 5.2. Щодо зустрічних позовних вимог, суд зазначає наступне. По суті мотивувальна частина зустрічного позову зводиться до незгоди відповідача із первісними позовними вимогами і фактично дублює зміст відзиву на первісну позовну заяву з посиланням на докази, додані до відзиву на позов. До зустрічної позовної заяви було додано проект мирової угоди, якої, в процесі розгляду справи в суді досягнуто, нажаль, не було. В той же час, прохальна частина зустрічного позову містить вимогу про встановлення участі баби у вихованні та спілкуванні з онуками на умовах, погоджених з батьками дітей, у присутності матері. В судовому засіданні представник відповідача суду пояснила, що станом на час розгляду справи такі умови між батьками дітей погоджені не були, в зв`язку з чим у суду немає можливості ознайомитися та дослідити запропонований у зустрічному позові порядок участі баби у спілкуванні та вихованні онуків. В зв`язку з чим, суд висновує, що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю. 5.3. Суд звертає увагу на те, що визначений судом спосіб участі баби у спілкуванні та вихованні дітей не є перешкодою для підтримки зв`язків між бабусею і онуками у інших формах за погодженням матері або ж зміни компетентним органом встановленого порядку за наявності обставин, що мають істотне значення. Окремо суд вважає за необхідне звернути уваги на те, що матері дитини та бабусі слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дітей та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного рівномірного спілкування матері і бабусі із онуками. Об`єктом правосуддя у справах щодо піклування про дитину є одвічні, гостро емоційні і постійно мінливі стосунки між бабусею та онуками, отже, остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі встановлювати сталі чутливі людські стосунки та приписувати почуття прихильності. У той же час суд у межах своїх повноважень спрямовує учасників сімейного конфлікту до його вирішення. З урахуванням вікових змін дітей, їх розвитку та потреб, сторони не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом порядок спілкування бабусі з онуками, що буде відповідати інтересам дітей. В підсумку суд частково задовольняє позовні вимоги за первісним позов, в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовляє. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial