Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

30.12.2024 представник позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за договорами про надання споживчого кредиту у розмірі 106188,98 грн, понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 25000 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 23.09.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір №7763587, відповідно до якого відповідач отримала позику 14652,00 грн., з процентною ставкою 1,99%, яка нараховується за кожен день користування. Станом на 30.12.2025 заборгованість по даному кредитному договору становить 45269,75 грн., з них: 14652,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 30615,35 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 2,40 грн.\~ нараховані 3% річних. 22.02.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір про відступлення прав вимоги, в тому числі за договором №77763587. 10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір №10-01/2023 про відступлення прав вимоги, в тому числі за договором №77763587. Вищевказаний борг виник в результаті невиконання [PERSON] \~ обумовлених договорами своїх боргових зобов`язань. Окрім того, ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] 16.09.2021 укладено договір № 4244067 згідно якого відповідач отримала в кредит 15000 грн., зі сплатою відсотків відповідно до умов договору. Станом на 30.12.2025р. заборгованість по даному кредитному договору становить 111023,93 грн., з них: 14114,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 95409,93грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 1500 грн. заборгованість за комісіями. 15.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №15/12-2021-22 про відступлення прав вимоги, в тому числі за договором №4244067. 10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір №10-01/2023 про відступлення прав вимоги, в тому числі за договором №4244067. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 60919,23 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 14114,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 45305,23грн, та 1500 грн. заборгованість за комісіями. Відтак загальний розмір заборгованості за наданими кредитами позивач просить суд стягнути із відповідача у розмірі 106188,98 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 28766,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 75920,58грн; заборгованість за комісіями - 1500 грн.; 2,40грн нараховані 3% річних Ухвалою від 17.01.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 28.02.2025 з повідомленням сторін, який востаннє відкладено на 23.07.2025. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судові засідання не з`явилася, заяв чи клопотань про розгляд справи у її відсутності не подавала, про причини неявки суд не повідомила, при цьому суд вжив всіх можливих заходів для виклику останньої до суду. Відзиву на позовну заяву відповідачем не було подано. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 23.09.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір №7763587, відповідно до якого відповідач отримала позику 14652,00 грн., з процентною ставкою 1,99%, яка нараховується за кожен день користування. Станом на 30.12.2025 заборгованість по даному кредитному договору становить 45269,75 грн., з них: 14652,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 30615,35 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 2,40 грн.\~ нараховані 3% річних. 22.02.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір про відступлення прав вимоги, в тому числі за договором №77763587. 10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір №10-01/2023 про відступлення прав вимоги, в тому числі за договором №77763587. Вищевказаний борг виник в результаті невиконання [PERSON] \~ обумовлених договорами своїх боргових зобов`язань. Окрім того, ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] 16.09.2021 укладено договір № 4244067 згідно якого відповідач отримала в кредит 15000 грн., зі сплатою відсотків відповідно до умов договору. Станом на 30.12.2025р. заборгованість по даному кредитному договору становить 111023,93 грн., з них: 14114,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 95409,93грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 1500 грн. заборгованість за комісіями. 15.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №15/12-2021-22 про відступлення прав вимоги, в тому числі за договором №4244067. 10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір №10-01/2023 про відступлення прав вимоги, в тому числі за договором №4244067. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 60919,23 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 14114,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 45305,23грн, та 1500 грн. заборгованість за комісіями. Відтак загальний розмір заборгованості за наданими кредитами позивач просить суд стягнути із відповідача у розмірі 106188,98 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 28766,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 75920,58грн; заборгованість за комісіями - 1500 грн.; 2,40грн нараховані 3% річних Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №77763587 та №4244067. За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору. За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 статті 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з п. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений Договір позики № 77763587 від 23.09.2021 між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] та договір про надання\~ кредиту №4244067 від16.09.2021 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» в електронній формі, на підставі яких між ними виникли відповідні кредитні правовідносини. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Виконаний позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором №77763587 від 23.09.2021, суд вважає обґрунтованим. Саме вказаний розмір заборгованості за відсотками згідно Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступив ТОВ «Вердикт Капітал». За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивача, заборгованість за Договором Позики №77763587 від 23.09.2021 у розмірі 45269,75грн. Виконаний позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором №4244067 в розмірі 14114,00грн, суд вважає обґрунтованим. Саме вказаний розмір заборгованості за відсотками згідно Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №15/12-2021-22 від 15.12.2021 ТОВ «МІЛОАН» відступив ТОВ «Вердикт Капітал». Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пункт 4.2 Договору передбачає у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нараховувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України. У постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 зазначається, що «У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором». Доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів відповідачем суду не надано, а отже заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, представником відповідача у відзиві заявлено про неспівмірність витрат позивача на правову допомогу. На підтвердження факту надання професійної правничої допомоги ТОВ «Коллект Центр» надано: договір про надання правової допомоги,\~ заявку на надання юридичної допомоги , витяг з акту\~ про надання юридичної допомоги від , за змістом яких вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 25000 грн. Суд погоджується з тим, що загальний розмір витрат на правову допомогу в сумі 25000 грн підтверджений належними та допустимими доказами. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved