Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ ТзОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 2661197 від 06.06.2024 року, № 79969121 від 06.06.2024 року, № 30525-06/2024 від 23.06.2024 року, № 38541-05/2024 від 25.05.2024 року, № 18763-06/2024 від 14.06.2024 року, № 2463949 від 17.04.2024 року, № 418570647 від 30.06.2024 року, № 7358878 від 05.05.2024 року на загальну суму 202524,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує про те, що 06.06.2024 року між [PERSON] та ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір позики № 2661197. 14.06.2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 відповідно до умов якого ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказані в реєстрі боржників. Зокрема, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 24150,00 грн., що складається з заборгованості за основною сумою боргу 14000,00 грн., заборгованості за відсотками 3150,00 грн. та 7000,00 грн. сума заборгованості по відсоткам за понадстрокове користування позикою. У зв`язку з тим, що відповідач свої зобов`язання не виконує ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 2661197 від 06.06.2024\~ року на суму 24150,00 грн. Також, 06.06.2024 року між [PERSON] та ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір позики № 79969121. 14.06.2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 відповідно до умов якого ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказані в реєстрі боржників. Зокрема, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 25976,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу 8000,00 грн., заборгованості за відсотками 1992,00 грн. та 15984,00 грн. сума заборгованості за пенею. У зв`язку з тим, що відповідач свої зобов`язання не виконує ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 79969121 від 06.06.2024\~ року на суму 25976,00 грн. Також, 23.06.2024 року між [PERSON] та ТзОВ «АВАНС КРЕДИТ» був укладений кредитний договір № 30525-06/2024 та 25.05.2024\~року кредитний\~договір № 38541-05/2024. 19.11.2024 року між ТзОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 191124/2 відповідно до умов якого ТзОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказані в реєстрі боржників. Зокрема, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 30525-06/2024 від 23.06.2024 року на суму 28800,00 грн., що складається з 6000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 10800,00 грн. заборгованість за відсотками та 12000,00 грн. штрафні санкції, та за кредитним договором № 38541-05/2024 від 25.05.2024 року на суму 14625,00 грн., що складається з 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 7125,00 грн. заборгованість по відсоткам та 2500,00 грн. штрафні санкції. Крім того, 14.06.2024 року між [PERSON] та ТзОВ «АВАНС КРЕДИТ» був укладений кредитний договір № 18763-06/2024. 21.10.2024 року між ТзОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 21102024 відповідно до умов якого ТзОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказані в реєстрі боржників. Зокрема, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 18763-06/2024 від 14.06.2024 року на суму 14400,00 грн., що складається з 3000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 5400,00 грн. заборгованість за відсотками та 6000,00 грн. штрафні санкції. Крім того, 17.04.2024 року між [PERSON] та ТзОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» був укладений кредитний договір № 2463949. 30.10.2024 року між ТзОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 30102024 відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказані в реєстрі боржників. Зокрема, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2463949 від 17.04.2024 року на суму 42053,50 грн., що складається з 9212,00,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 27485,50 грн. заборгованість за відсотками, 456,00 грн. заборгованість за комісією та 4900,00 грн. неустойка. Крім того, 30.06.2024 року між [PERSON] та ТзОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» був укладений кредитний договір № 418570647. 20.03.2024 року між ТзОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» та ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № 20/0321-01 від 20.03.2021 року, відповідно до якого до ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 418570647 від 30.06.2024 року. 27.02.2025 року між ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 27/0225-01 відповідно до умов якого ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказані в реєстрі боржників. Зокрема, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 418570647 від 30.06.2024 року на суму 28759,50 грн., що складається з 7700,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 17209,50 грн. заборгованість за відсотками та 3850,00 грн. неустойка. Крім того, 05.05.2024 року між ТзОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7358878. 11.01.2024 року ТзОВ «Маніфою» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 11-01/2024 відповідно до умов якого ТзОВ «Маніфою» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказані в реєстрі боржників. Зокрема, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7358878 від 05.05.2024 року на суму 23760,00 грн., що складається з 9000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 10260,00 грн. заборгованість за відсотками та 4500,00 грн. заборгованість за відсотками на прострочену позику. Позивач також просить суд вирішити питання розподілу судових витрат, а саме сплаченого судового збору у розмірі 3037,86 грн. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.05.2025 року (головуючий суддя Монич В.О.) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 16.06.2025 року на підставі розпорядження керівника апарату Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області № 37/01.2-01 від 16.06.2025 року призначено повторний автоматизований розподіл усіх судових справ, що перебувають на розгляді судді Монича В.О. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2025 року цивільна справа передана на розгляд судді Заболотному А.М. Ухвалою суду від 27.06.2025 року позовну заяву прийнято до провадження та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено у такій строк та черговість подання заяв по суті справи. 26.06.2025 року від представника відповідача [PERSON] , адвоката Цокало Т.М. надійшли пояснення на позовну заяву. Зі змісту пояснень встановлено, що відповідач позов частково визнає, а саме в частині заборгованості: - за договором про надання фінансового кредиту № 30525-06/2025 від 23.06.2024 року в розмірі 6259,20 грн., який складається з 6000,00 грн. - розмір заборгованості за основним боргом та 259,20 грн. - розмір правомірно нарахованих відсотків; - за договором про надання фінансового кредиту № 38541-05/2024 від 25.05.2024 року в розмірі 5216,00 грн., який складається з 5000,00 грн. - розмір заборгованості за основним боргом та 216,00 грн. - розмір правомірно нарахованих відсотків; - за договором про споживчий кредит № 2463949 від 17.04.2024 року в розмірі 10932,69 грн., який складається з 9219,00 грн. - розмір заборгованості за основним боргом, 1264,69 грн. - розмір правомірно нарахованих відсотків та 456,00 грн. комісія; - за договором позики № 7358878 від 05.05.2024 року в розмірі 19057,55 грн., який складається з 9000,00 грн. - розмір заборгованості за основним боргом та 10057,55 грн. - розмір правомірно нарахованих відсотків. В задоволення решти позову просить відмовити. Так, в поясненнях вказується на те, що позивач не набув право грошової вимоги до відповідача за окремими кредитними договорами оскільки укладання договорів факторингу відбулось ще до моменту підписання вищевказаних договорів, що в свою чергу унеможливлює встановити правомірність переходу прав вимоги за цими кредитними договорами до позивача, так як грошова вимога, право якої відступається за зазначеними договорами факторингу є недійсною. Крім того, відповідач не погоджується з вимогами про стягнення з неї штрафних санкцій (штраф, пеня, неустойка) за кредитними договорами оскільки на цей час від сплати таких позичальник звільняється в силу вимог ЦК України. Відповідач про розгляд справи була повідомлена шляхом направлення ухвали про відкриття провадження і матеріалів позову на відповідну поштову. Належним чином повідомлена про розгляд справи відповідач заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не висловила. Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Щодо договору № 2661197 від 06.06.2024 року. Так, 06.06.2024 року між [PERSON] та ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір позики № 2661197. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача про, що свідчить п. 29 договору позики, адреса, реквізити та підпис сторін. Згідно з п. 1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджених умовами договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України. (п.п. 5.1. п. 5 договору позики). Також відповідач погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п.п. 5.3. п. 5 договору позики). Відповідно до п. 2 договору позики позикодавець надав позичальнику у позику грошові кошти у розмірі 14000,00 грн. строком на 30 днів з 06.06.2024 року по 06.07.2024 року, з фіксованою процентною ставкою 0,75 % на день. Орієнтована загальна вартість позики становить 17150,00 грн. Згідно з п. 21 договору позики цей договір укладено у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електрону комерцію» та із додатковим накладанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженого працівника позикодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу згідно вимог положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику, затвердженого постановою Національного банку України від 03.11.2021 року № 113. У п. 25 договору позики визначено, що договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст. 6, 627 ЦК України. Також судом встановлено, що 14.06.2021 між ТзОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Додатковою угодою № 2 від 28.07.2021 року та додатковою угодою № 42 від 28.10.2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року сторони погодили внести зміни до п. 1.3 договору та викласти його в наступній редакції: клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію, передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства; в якості ціни продажу згідно реєстру боржників № 35 від 28.10.2024 року фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів. Додатковою угодою № 7 від 13.06.2022 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року сторони погодили внести зміни до п. 1.9 договору. 28.10.2024 між ТзОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складено Акт прийому-передачі Реєстру боржників № 35 від 28.10.2024 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 35 від 28.10.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 2661197 від 06.06.2024 року у розмірі 24150,00 грн., що складається з: заборгованості за основною сумою боргу 1400,00 грн., заборгованості за відсотками 3150,00 грн. та заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою 7000,00 грн. Згідно з п. 3.7. договору факторингу ТзОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується перерахувати на банківський рахунок ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» будь-які грошові кошти, отримані від боржників на виконання ними своїх зобов`язань за договорами позики, право вимоги за якими відступлено фактору, після передачі права вимоги до фактора. Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 2661197 від 06.06.2024 року, заборгованість за вказаним договором за період з 28.10.2024 року по 31.03.2025 року становить 24150,00 грн., що складається з: заборгованості за основною сумою боргу 14000,00 грн., заборгованості за відсотками 3150,00 грн. та заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою 7000,00 грн. Щодо договору № 79969121 від 06.06.2024 року. Так, 06.06.2024 року між [PERSON] та ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір позики № 79969121. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача про, що свідчить п. 29 договору позики, адреса, реквізити та підпис сторін. Згідно з п. 1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджених умовами договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України. (п.п. 5.1. п. 5 договору позики). Також відповідач погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п.п. 5.3. п. 5 договору позики). Відповідно до п. 2 договору позики позикодавець надав позичальнику у позику грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. строком на 30 днів з 06.06.2024 року по 05.07.2024 року, з фіксованою процентною ставкою 0,83 % на день. Орієнтована загальна вартість позики становить 9992,00 грн. Згідно з п. 21 договору позики цей договір укладено у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електрону комерцію» та із додатковим накладанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженого працівника позикодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу згідно вимог положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику, затвердженого постановою Національного банку України від 03.11.2021 року № 113. У п. 25 договору позики визначено, що договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст. 6, 627 ЦК України. Також судом встановлено, що 14.06.2021 між ТзОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Додатковою угодою № 2 від 28.07.2021 року та додатковою угодою № 42 від 28.10.2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року сторони погодили внести зміни до п. 1.3 договору та викласти його в наступній редакції: клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію, передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства; в якості ціни продажу згідно реєстру боржників № 36 від 28.10.2024 року фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів. Додатковою угодою №7 від 13.06.2022 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року сторони погодили внести зміни до п. 1.9 договору. 28.10.2024 між ТзОВ «ФК «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складено Акт прийому-передачі Реєстру боржників № 36 від 28.10.2024 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 36 від 28.10.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 79969121 від 06.06.2024 року у розмірі 25976,00 грн., що складається з заборгованості за основною сумою боргу 8000,00 грн., заборгованості за відсотками 1992,00 грн. та заборгованості за пенею 15984,00 грн. Згідно з п. 3.7. договору факторингу, ТзОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується перерахувати на банківський рахунок ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» будь-які грошові кошти, отримані від боржників на виконання ними своїх зобов`язань за договорами позики, право вимоги за якими відступлено фактору, після передачі права вимоги до фактора. Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 79969121 від 06.06.2024 року, заборгованість за вказаним договором за період з 28.10.2024 року по 31.03.2025 року становить 25976,00 грн., що складається з заборгованості за основною сумою боргу 8000,00 грн., заборгованості за відсотками 1992,00 грн. та заборгованості за пенею 15984,00 грн. Щодо договору № 30525-06/2024 від 23.06.2024 року. Так, 23.06.2024 року між [PERSON] та ТзОВ «Аванс Кредит» був укладений договір позики № 30525-06/2024. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача про, що свідчить розділ 8 кредитного договору, реквізити та підпис сторін. Згідно з п.1.1. кредитного договору товариство надає клієнту кредит в розмірі 6000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору кредит надається строком на 120 днів. Дата погашення кредиту 20.10.2024 року. Підписанням цього договору відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, розміщених на веб-сайті. Також відповідач підтверджує, що до укладення цього договору отримав від товариства інформацію, зазначену в законодавстві про фінансові послуги та діяльність фінансових компаній та інформацію, яка вимагається відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» (п.п. 7.6. та 7.7. кредитного договору). 23.06.2024 року сторони договору також підписали додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 30525-06/2024 від 23.06.2024 року в якому узгодили графік платежів. Відповідно до паспорту споживчого кредиту позичкодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 6000,00 грн. строком на 120 днів з фіксованою процентною ставкою 1,50 % на день. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 16800,00 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 30525-06/2024 від 23.06.2024 року, заборгованість за вказаним договором за період з 23.06.2024 року по 19.11.2024 року становить 28800,00 грн., що складається з: 6000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 22800,00 грн. заборгованість за відсотками (прострочені відсотки та штрафи). Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується листом № 3466_250130164906 від 30.01.2025 року, виданим Директором ТзОВ «Універсальні платіжні рішення». Також судом встановлено, що 19.11.2024 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 191124/2 відповідно до умов якого ТзОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказані в реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за позикою (плата за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. 19.11.2024 між ТзОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складено Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 191124/2 від 19.11.2024 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору № 191124/2 від 19.11.2024 року, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 30525-06/2024 від 23.06.2024 року на суму 28800,00 грн., що складається з 6000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 10800,00 грн. заборгованість за відсотками та 12000,00 грн. штрафні санкції. Щодо договору № 38541-05/2024 від 25.05.2024 року. Так, 25.05.2024 року між [PERSON] та ТзОВ «Аванс Кредит» був укладений договір позики № 38541-05/2024. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача про, що свідчить розділ 8 кредитного договору, реквізити та підпис сторін. Згідно з п.1.1. кредитного договору товариство надає клієнту кредит в розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору кредит надається строком на 120 днів. Дата погашення кредиту 21.09.2024 року. Підписанням цього договору відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, розміщених на веб-сайті. Також відповідач підтверджує, що до укладення цього договору отримав від товариства інформацію, зазначену в законодавстві про фінансові послуги та діяльність фінансових компаній та інформацію, яка вимагається відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» (п.п. 7.6. та 7.7. кредитного договору). 25.05.2024 року сторони договору також підписали додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 38541-05/2024\~від 25.05.2024\~року в якому узгодили графік платежів. Відповідно до паспорту споживчого кредиту позичкодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 5000,00 грн. строком на 120 днів з фіксованою процентною ставкою 1,50 % на день. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 14000,00 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 38541-05/2024 від 25.05.2024 року, заборгованість за вказаним договором за період з 25.05.2024 року по 19.11.2024 року становить 14625,00 грн., що складається з: 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 9625,00 грн. заборгованість за відсотками (прострочені відсотки та штрафи). Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується листом № 3466_250130164906 від 30.01.2025 року, виданим Директором ТзОВ «Універсальні платіжні рішення». Також судом встановлено, що 19.11.2024 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 191124/2 відповідно до умов якого ТзОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказані в реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за позикою (плата за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. 19.11.2024 між ТзОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складено Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 191124/2 від 19.11.2024 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору № 191124/2 від 19.11.2024 року, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 38541-05/2024 від 25.05.2024 року на суму 14625,00 грн., що складається з 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 7125,00 грн. заборгованість за відсотками та 2500,00 грн. штрафні санкції. Щодо договору № 18763-06/2024 від 14.06.2024 року. Так, 14.06.2024 року між [PERSON] та ТзОВ «Аванс Кредит» був укладений кредитний договір № 18763-06/2024. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача про, що свідчить розділ 8 кредитного договору, реквізити та підпис сторін. Згідно з п.1.1. кредитного договору товариство надає клієнту кредит в розмірі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору кредит надається строком на 120 днів. Дата погашення кредиту 11.10.2024 року. Підписанням цього договору відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, розміщених на веб-сайті. Також відповідач підтверджує, що до укладення цього договору отримав від товариства інформацію, зазначену в законодавстві про фінансові послуги та діяльність фінансових компаній та інформацію, яка вимагається відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» (п.п. 7.6. та 7.7. кредитного договору). 14.06.2024 року сторони договору також підписали додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 18763-06/2024\~від 14.06.2024\~року в якому узгодили графік платежів. Відповідно до паспорту споживчого кредиту позичкодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 3000,00 грн. строком на 120 днів з фіксованою процентною ставкою 1,50 % на день. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 8400,00 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 18763-06/2024 від 14.06.2024 року, заборгованість за вказаним договором за період з 14.06.2024 року по 21.10.2024 року становить 14400,00 грн., що складається з: 3000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 11400,00 грн. заборгованість за відсотками. Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується листом № 3466_250130164905 від 30.01.2025 року, виданим Директором ТзОВ «Універсальні платіжні рішення». Також судом встановлено, що 21.10.2024 року між ТзОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21102024 відповідно до умов якого ТзОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказані в реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за позикою (плата за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. 21.10.2024 між ТзОВ «Аванс Кредит» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складено Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 21102024 від 21.10.2024 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору № 21102024 від 21.10.2024 року, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 18763-06/2024\~від 14.06.2024 року на суму 14400,00 грн., що складається з: 3000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 5400,00 грн. заборгованість за відсотками; 6000,00 грн. штрафні санкції. Щодо договору № 2463949 від 17.04.2024 року. Так, 17.04.2024 року між [PERSON] та ТзОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» був укладений кредитний договір № 2463949. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача про, що свідчить розділ 6 кредитного договору, порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Згідно з п. 1.2. кредитного договору товариство надає клієнту кредит в розмірі 9800,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору кредит надається строком на 345 днів. Дата погашення кредиту 28.03.2025 року. Підписанням цього договору відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, розміщених на веб-сайті. Також відповідач підтверджує, що до укладення цього договору отримав від товариства інформацію, зазначену в законодавстві про фінансові послуги та діяльність фінансових компаній та інформацію, яка вимагається відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» (розділ 5 кредитного договору). 17.04.2024 року сторони договору також підписали додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 2463949\~від 17.04.2024\~року в якому узгодили графік платежів. Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується платіжним дорученням № 36132566 від 17.04.2024 року на суму 9800,00 грн. з призначенням платежу «Кошти згідно договору № 2463949» Також судом встановлено, що 30.10.2024 року між ТзОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 30102024 відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказані в реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за позикою (плата за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. 30.10.2024 між ТзОВ «ФК «НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складено Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 30102024 від 30.10.2024 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору № 30102024 від 30.10.2024 року, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2463949 від 17.04.2024 року на суму 42053,50 грн., що складається з 9212,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 27485,50 грн. заборгованість за відсотками, 456,00 грн. комісія та 4900,00 грн. неустойка. Щодо договору № 418570647 від 30.06.2024 року. Так, 30.06.2024 року між [PERSON] та ТзОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» був укладений кредитний договір № 418570647. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача про, що свідчить розділ 15 кредитного договору, реквізити сторін. Згідно з п.2.1. кредитного договору товариство надає клієнту кредит в розмірі 7700,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 3.1. кредитного договору кредит надається строком на 30 днів. Дата погашення кредиту 30.07.2029 року (п. 7.3. кредитного договору). Відповідно до паспорту споживчого кредиту позичкодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 7700,00 грн. строком до 1826 днів. Реальна річна процентна ставка 9089,900%. Також судом встановлено, що 20.03.2024 року між ТзОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» та ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № 20/0321-01 від 20.03.2021 року, відповідно до якого до ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 418570647 від 30.06.2024 року. 27.02.2025 року ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 27/0225-01 відповідно до умов якого ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказані в реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. договору факторингу, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за позикою (плата за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2 до договору № 27/0225-01 від 27.02.2025 року ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 418570647 від 30.06.2024 року на суму 28759,50 грн., що складається з 7700,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 17209,50 грн. заборгованість за відсотками та 3850,00 грн. неустойка. Щодо договору № 7358878 від 05.05.2024 року. Так, 05.05.2024 року між ТзОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7358878 відповідно до якого останній отримав від позикодавця грошові кошти в розмірі 9000,00 грн. у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківську картку терміном на 80 днів зі сплатою відсотків за користування позикою в розмірі 1,50000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Вказаний договір позики підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що надісланий на номер телефону позичальника про, що свідчить п. 11 Договору позики, реквізити та підпис сторін. Згідно з п. 2.1. договору № 7358878 за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням договору. Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно із Законом України «Про захист персональних даних» (п.п. 10.1.3. п.10 договору позики). Також вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТзОВ «Маніфою», які є невід`ємною частиною договору (п.п. 10.1.5. п.10 договору позики). Відповідно до п.п. 2.3.3. п. 2 договору позики № 7358878 позикодавець надав позичальнику у позику грошові кошти у розмірі 9000,00 грн. строком на 80 днів до 24.07.2024 року зі сплатою відсотків за користування позикою в розмірі 1,50000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики (п. 2 договору позики). У п. 10.3 договору позики № 7358878 визначено, що договір укладений на взаємовигідних умовах в результаті зваженого рішення сторін з урахуванням принципів розумності та справедливості. Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується листом про підтвердження платежу № 2782_241213100838 від 13.12.2024 року, виданою директором ТзОВ «Універсальні платіжні рішення». Також судом встановлено, що 11.01.2024 року між ТзОВ «Маніфою» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 11-01/2024 відповідно до умов якого ТзОВ «Маніфою» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, вказані в реєстрі боржників. Додатковою угодою № 10 від 11.01.2024 року сторони погодили, що в якості ціни продажу згідно реєстру боржників № 9 від 11.12.2024 року фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів. 11.12.2024 між ТзОВ «Маніфою» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складено Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 11-01/2024 від 11.12.2024 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 9 до договору № 11-01/2024 від 11.12.2024 року, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 7358878 від 05.05.2024 року на суму 23760,00 грн., що складається з 9000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 10260,00 грн. заборгованість за відсотками, 4500,00 грн. заборгованість за відсотками на прострочену позику. Із врахуванням встановленого вище суд вважає, що в першу чергу слід вирішити питання наявності у позивача права грошової вимоги за кредитними договорами до відповідача. За приписами ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Тлумачення ст. 516, ч. 2 ст. 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі № 6-979цс15. Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Тобто із системного аналізу зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав. Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. З наведеного вище слід прийти до однозначного висновку про те, що до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли всі права кредитора за кредитним договором № 30525-06/2024\~від 23.06.2024\~року за договором факторингу № 191124/2 від 19.11.2024 року, за кредитним договором № 38541-05/2024\~від 25.05.2024\~року за договором факторингу № 191124/2 від 19.11.2024 року, за кредитним договором № 18763-06/2024\~від 14.06.2024\~року за договором факторингу № 21102024 від 21.10.2024 року та за кредитним договором № 2463949 від 17.04.2024 року за договором факторингу № 30102024 від 30.10.2024 року. В той же час щодо наявності у позивача права грошової вимоги за рештою договорами до відповідача суд зазначає про таке. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 752/8842/14-ц та у постанові Верховного Суду від 16.10.2018 року у справі № 914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 року викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення (постанова Верховного Суду від 14.06.2023 року у справі № 755/15965/17). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч. 1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. У постанові від 18.10.2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі № 5026/886/2012 тощо). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України). При цьому відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 року у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 року у справі № 910/11177/20). Також Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.12.2021 року у справі № 911/3185/20). Як вище встановлено судом між [PERSON] та ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» були укладені договори позики № 2661197\~від 06.06.2024\~року та № 79969121 від 06.06.2024 року. В той же час договір факторингу № 14/06/21 був укладений 14.06.2021 року. При цьому вказаним договором встановлено, що за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників. Таким чином, між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на час укладення договору відступлення прав вимоги 14.06.2021 року не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора і, вочевидь, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли після укладення цього договору. З вищенаведеного слідує, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 14.06.2021 року боргові зобов`язання за договорами позики № 2661197\~від 06.06.2024\~року та № 79969121\~від 06.06.2024\~року ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору на час укладення договору відступлення права вимоги від 14.06.2021 року. Відтак у ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не виникло право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу від 14.06.2021 року. Додатково суд звертає увагу на те, що ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надало доказів на підтвердження оплати за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року. Також суд враховує те, що укладенням додаткових угод до договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021 року лише продовжено строк дії договору факторингу, який укладений між ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТзОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». При цьому, обсяг прав та обов`язків сторін по договору факторингу від 14.06.2021 року додатковими угодами не змінений, по своїй суті вони не є новими договорами факторингу і не свідчать жодним чином про перехід до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» від первісного кредитора ТзОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до [PERSON] за договорами позики № 2661197\~від 06.06.2024\~року та № 79969121 від 06.06.2024 року. Також як вище встановлено судом між [PERSON] та ТзОВ «Оптимальні кредити» був укладений договір № 418570647 від 30.06.2024 року. В той же час договір факторингу між ТзОВ «Оптимальні кредити» та ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» № 20/032024-01 був укладений 20.03.2024 року. При цьому вказаним договором встановлено, що за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників. Таким чином, між між ТзОВ «Оптимальні кредити» та ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на час укладення договору відступлення прав вимоги 20.03.2024 року не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора і, вочевидь, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли після укладення цього договору. З вищенаведеного слідує, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 20.03.2024 року боргові зобов`язання за кредитним договором від 30.06.2024 року ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору на час укладення договору відступлення права вимоги від 20.03.2024 року. Відтак у ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», і відповідно, як наслідок у ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не виникло право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу від 20.03.2024 року. Додатково суд звертає увагу на те, що ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надало доказів на підтвердження оплати за договором факторингу № 20/032024-01, а за договором факторингу №27/0225-01 від 27.02.2025 року. Також як вище встановлено судом між [PERSON] та ТзОВ «МАНІФОЮ» був укладений договір № 7358878 від 05.05.2024 року. В той же час договір факторингу між ТзОВ «МАНІФОЮ» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» № 11-01/2024 був укладений 11.01.2024 року. При цьому вказаним договором встановлено, що за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників. Таким чином, між ТзОВ «МАНІФОЮ» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на час укладення договору відступлення прав вимоги 11.01.2024 року не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора і, вочевидь, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли після укладення цього договору. З вищенаведеного слідує, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 11.01.2024 року боргові зобов`язання за кредитним договором від 05.05.2024 року ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору на час укладення договору відступлення права вимоги від 11.01.2024 року. Відтак у ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не виникло право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу від 11.01.2024 року. Додатково суд звертає увагу на те, що ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надало доказів на підтвердження оплати за договором факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року. У підсумку суд робить висновок про те, що цими договорами не порушуються права і законні інтереси ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а відтак останнє не має права вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за такими договорами. Щодо наявності підстав для стягнення заборгованості за кредитними договорами № 30525-06/2024 від 23.06.2024 року, № 38541-05/2024 від 25.05.2024 року, № 18763-06/2024\~від 14.06.2024\~року та № 2463949 від 17.04.2024 року, суд зазначає про таке. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. З врахуванням встановленого суд приходить до висновку про укладеність вищевказаних кредитних договорів між відповідачем та відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності в неї боргових зобов`язань перед позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. Так, одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. , вимог розумності та справедливості. Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У ст. 80 ЦПК України зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина може вважатися доведеною, якщо інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Заявлений позивачем до стягнення розмір заборгованості є наступним. Заборгованість за кредитним договором № 30525-06/2024 від 23.06.2024 року становить 28800,00 грн., що складається з 6000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 10800,00 грн. заборгованість за відсотками, 12000,00 грн. штрафні санкції. Заборгованість за кредитним договором № 38541-05/2024 від 25.05.2024 року становить 14625,00 грн., що складається з 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 7125,00 грн. заборгованість по відсоткам, 2500,00 грн. штрафні санкції. Заборгованість за кредитним договором № 18763-06/2024 від 14.06.2024 року становить 14400,00 грн., що складається з 3000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 5400,00 грн. заборгованість за відсотками, 6000,00 грн. штрафні санкції. Заборгованість за кредитним договором № 2463949 від 17.04.2024 року становить 42053,50 грн., що складається з 9212,00,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 27485,50 грн. заборгованість за відсотками, 456,00 грн. заборгованість за комісією, 4900,00 грн. неустойка. Оскільки відповідач, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості та по суті погодився з його розміром, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості в частині заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту) за кредитним договором № 30525-06/2024 від 23.06.2024 року, що становить 6000,00 грн., за кредитним договором № 38541-05/2024 від 25.05.2024\~року,\~що становить 5000,00 грн., за кредитним договором № 18763-06/2024 від 14.06.2024 року, що становить 3000,00 грн., за кредитним договором № 2463949 від 17.04.2024 року, що становить 9212,00,00 грн., а також 456,00 грн. заборгованість за комісією. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій за кредитними договорами, то суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. Із врахуванням того, що позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати: 12000,00 грн. штрафних санкцій за кредитним договором № 30525-06/2024 від 23.06.2024 року; 2500,00 грн. штрафних санкцій за кредитним договором № 38541-05/2024 від 25.05.2024 року; 6000,00 грн. штрафних санкцій за кредитним договором № 18763-06/2024 від 14.06.2024 року та 4900,00 грн. штрафних санкцій за кредитним договором № 2463949 від 17.04.2024 року, від сплати якої позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для стягнення таких. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача процентів за кредитними договорами, то суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 10.06.2017 року набрав чинності Закону України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній з 10.06.2017 року, цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Отже, регулювання правовідносин кредитодавця зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10.06.2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України «Про захист прав споживачів». З 10.06.2017 року на ці відносини поширюється Закон України «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить, також Закон України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію на підставі Закону України від 22.11.2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023 року. Кредитні договори № 30525-06/2024 від 23.06.2024 року, № 38541-05/2024 від 25.05.2024\~року,\~№ 18763-06/2024 від 14.06.2024 року та № 2463949 від 17.04.2024 року були укладені після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», відповідно, денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не може перевищувати 1 %. При цьому судом встановлено, що за кредитним договором № 30525-06/2024 від 23.06.2024 року процента ставка складає 1,5 % в день (п. 1.4.1 договору). За кредитним договором № 38541-05/2024 від 25.05.2024 року процента ставка складає 1,5 % в день (п. 1.4.1 договору). За кредитним\~договором № 18763-06/2024\~від 14.06.2024\~року процента\~ставка складає\~1,5\~%\~в день\~(п.\~1.4.1\~договору). За кредитним договором № 2463949\~від 17.04.2024\~року процента\~ставка складає\~1,86\~%\~в день\~(п.\~1.5\~договору). Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином, умови укладених кредитних договорів щодо встановлення денної процентної ставки розмір якої перевищує 1 % в силу положень ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними. Суд, визнаючи нікчемність відповідних пунктів договору в частині встановлення денної процентної ставки у розмірі, що перевищує 1 %, не застосовує нарахування процентів за користування кредитом виходячи з розміру максимальної процентної ставки 1%, встановленого Законом України «Про споживче кредитування», оскільки в силу нікчемності відповідних умов договорів, проценти є неузгодженими. За наведених обставин суд вважає, що проценти мають бути нараховані на рівні облікової ставки НБУ за відповідний період: з 26.01.2024 року по 14.03.2024 року 15,0 %; з 15.03.2024 року по 25.04.2024 року 14,5 %; з 26.04.2024 року по 13.06.2024 року 13,5%; з 14.06.2024 року по 12.12.2024 року 13,0 %; з 13.12.2024 року по 23.01.2025 року 13,5 %: з 24.01.2025 року по 06.03.2025 року 14,5 %; з 07.03.2025 року по 17.04.2025 року 15,5%. За таких обставин суд здійснює перерахунок заборгованості по процентам за користування кредитними коштами із врахуванням наданого представником відповідача розрахунком. Таким чином заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в межах строку кредитування з кредитним договором № 30525-06/2024\~від 23.06.2024\~року становить 259,20 грн. Заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в межах строку кредитування з кредитним договором № 38541-05/2024 від 25.05.2024 року становить 216,00 грн. Заборгованість по\~процентам за\~користування кредитними\~коштами в\~межах строку\~кредитування з\~кредитним договором\~№ 18763-06/2024 від 14.06.2024 року становить 129,60 грн. Заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в межах строку кредитування з кредитним договором № 2463949 від 17.04.2024 року становить 1264,69 грн. Із врахуванням\~встановленого,\~оцінюючи належність,\~допустимість і\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~у їх\~сукупності,\~та,\~враховуючи факт\~невиконання [PERSON] \~умов кредитних\~договорів,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за кредитними договорами слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 25537,49 грн., з яких: - за кредитним договором № 30525-06/2024 від 23.06.2024 року на суму 6259,20 грн., що складається з: 6000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 259,20 грн. заборгованість за відсотками; - за кредитним договором № 38541-05/2024 від 25.05.2024 року на суму 5216,00 грн., що складається з: 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 216,00 грн. заборгованість по відсоткам; - за кредитним договором № 18763-06/2024 від 14.06.2024 року на суму 3129,60 грн., що складається з: 3000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 129,60 грн. заборгованість за відсотками; - за кредитним договором № 2463949 від 17.04.2024 року на суму 10932,69 грн., що складається з: 9212,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 1264,69 грн. заборгованість за відсотками; 456,00 грн. заборгованість за комісією. Одночасно, із врахуванням того, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними, а також в їх сукупності достатніми доказами факт переходу права вимоги до відповідача за кредитними договорами № 2661197\~від 06.06.2024\~року, № 79969121 від 06.06.2024 року, № 418570647 від 30.06.2024 року та № 7358878 від 05.05.2024 року від первісних кредиторів до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», суд приходить до висновку про те, що такими кредитними договорами не порушуються права і законні інтереси ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а відтак останнє не має права вимагати від [PERSON] сплати заборгованості, що в свою чергу є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині. Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами у заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні\~вимоги ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам. Розмір заявлених вимог 202524,00 грн. (100 % - 3037,86 грн. - розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з цим позовом), розмір вимог, що підлягають задоволенню 25537,49 грн. (12,60 % - 382,77 грн. - розмір судового збору, пропорційний до задоволеної частини вимог). Таким чином, відповідача на користь позивача необхідно стягнути 382,77 грн. (судовий збір) судових витрат.

Outcome: partial