Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (надалі ТОВ «Споживчий центр», позивач) звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором (оферти) № 04.01.2023-100002299 від 04.01.2023 в розмірі 14879,93 грн. та судових витрат. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ТОВ «Споживчий центр» та ВІДПОВІДАЧЕМ укладено кредитний договір (оферти) № 04.01.2023-100002299 від 04.01.2023, за умовами якого позичальнику надано кредит у сумі 7 000,00 грн. строком на 70 дні. Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з надання кредиту. Період користування ставкою «Економ» - період фактичного користування кредитом, впродовж якого застосовується фіксована процентна ставка «економ», який розпочинається в день, наступним за днем сплати позичальником повністю всіх платежів (частини суми кредиту, нарахованих процентів, комісії), нарахованих на дату платежу та закінчується в дату поточного чергового періоду (період «Економ»). Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,2 %; за один день користування кредитом, яка застосовується впродовж першого чергового періоду та впродовж періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Ставка «Стандарт» - стандартна фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за один день користування кредитом, яка застосовується впродовж всього строку на який надається кредит, окрім першого та чергового періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшений в односторонньому порядку. Проценти зараховуються шляхом множення кредиту/залишку кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишку кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Комісія пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 1050 грн. нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Відповідач (позичальник) належним чином свої обов`язки по договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість (станом по 14.03.2023 року), яка складається з: -заборгованість по тілу кредиту 6790,90 грн.; -заборгованість по процентах 7039,03 грн.; -комісія 1050,00 грн. Учасники розгляду справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача у прохальній частині позову просив провести розгляд справи за його відсутності (а.с. 9). З наявних у суду відомостей, відповідач фактично проживає на території Луганської області (прибути звідки до суду є малоймовірним). Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та інші документи (включаючи, відзив на позов та відповідь на відзив) по справі суд проходить до наступних висновків: 1. З 2015 року відповідач зареєстрований та фактично проживає на території с. Чугинка Станично-Луганського (на даний час Щастинського) району Луганської області (дане вбачається з його відзиву (а.с. 58-61). 2.Наприкінці лютого на початку березня 2022 року контроль над цією територією було втрачено (загальновідомий факт). 3.На початку січня 2023 року відповідачем було отримано кредит від позивача в розмірі 7000 грн. Даний факт відповідач у своєму відзиві визнає. Підтверджується цей факт і письмовими доказами наданими позивачем (а.с. 7, 21, 24-44). Цими ж документами підтверджуються умови надання кредиту, вказані в позові (розмір процентів, наявність комісії, строки). Договір укладено в електронній формі 4.Відповідач у відзиві визнає факт заборгованості перед позивачем, стверджує що має намір сплатити тіло кредиту (проти сплати процентів та комісії заперечує). Основний довод відзиву внаслідок форс мажорних обставин був позбавлений можливості сплачувати заборгованість (на території Луганської області відсутній зв`язок з банківською системою України). На переконання головуючого, вказаний вище довод не може бути підставою для звільнення від виконання обов`язків, виходячи з наступного: -найголовніше договір було заключено (отримано кредит) не до, а вже після виникнення форс мажорних обставин (майже через рік). Тобто, відповідачу відсутність зв`язку між Луганською областю та банківською системою України не перешкодило отримати і розпорядитися кредитними грошима; -відповідачем не надано суду доказів повідомлення позивача про виникнення у нього форс мажорних обставин; -в різні місяці 2023 та 2024 року відповідач сплачував певні (невеликі) суми на погашення кредиту (тобто, можливість сплати, нехай і періодично, але була); -більше того, з наданих стороною позивача доказів слідує, що при отриманні кредиту (не виключено, що заради його отримання) відповідач зазначив завідомо неправдиву інформацію те що він проживає в м. Бровари Київської області (а.с. 24). Цим самим, ввів у оману кредитора. Дане свідчить про умисну не доброчесну поведінку позичальника. 5.Заборгованість по кредитному договору № 04.01.2023-100002299 від 04.01.2023 станом на 14.03.2023 року становить14879,93 грн. і складається з -заборгованість по тілу кредиту 6790,90 грн.; -заборгованість по процентах 7039,03 грн.; -комісія 1050,00 грн. Дане підтверджується довідкою-розрахунком (а.с. 21) наданим позивачем. Контрдоводів щодо даного розрахунку відповідач не висловив. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. \~ \~ \~ \~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~(надалі - Закон № 675-VIII) визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3\~ст. 11 Закону № 675-VIII\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.ч. 4, 6\~ст. 11 Закону № 675-VIII). В силу ч. 12\~ст. 11 Закону № 675-VIII\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У відповідності з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1056-1 ЦК України\~передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як слідує з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved