Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

31.03.2025 ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС звернулося до суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 10 548 грн 99 к. та суму судового збору у розмірі 3 028 грн 00 к. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідно до Статуту, Положення про Зміївську ТЕС, підприємство здійснює свою господарську діяльність, одним з видів якої є надання послуг з центрального опалення, водопостачання та водовідведення. У період з січня 2022 року по лютий 2025 року (включно) позивачем надавалися послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] , на якому обліковується житлове приміщення, а саме квартира [ADDRESS] якій проживає квартиронаймач (власник) [PERSON] . Між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення № 3098 від 01.10.2021, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надавати відповідачу своєчасно та відповідної якості послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених цим Договором. Відповідач до Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" з відмовою від отримання комунальних послуг не звертався, жодних заяв не направляв. Комунальні послуги отримує своєчасно. На порушення норм чинного законодавства, відповідач не здійснює оплату наданих ПАТ "Центренерго" послуг, у зв`язку із чим, за період з 01.01.2022 по 28.02.2025 виникла заборгованість яка складає 10 548 грн 99 к. Враховуючи норми діючого законодавства споживачі зобов`язані оплачувати отримані ними житлово-комунальні послуг. Оскільки [PERSON] , не виконала своїх зобов`язань, не погашала заборгованість Зміївська ТЕС звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10 квітня 2025 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду на 12.05.2025. 12.05.2025 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному судове засідання відкладено до 10.06.2025, в призначену дату відповідач до суду не прибувала. 10.06.2025 у зв`язку з перебування судді на лікарняному судове засідання відкладено до 22.07.2025. 22.07.2025 належним чином повідомлені учасники в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Касьянов В.В в позовній заяві просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином,\~рекомендованими листами, направленими на її адресу місця реєстрації судом, крім того відповідач повідомлявся шляхом публікації оголошення про виклик в суд на офіційному сайті Судової влади України.\~Причин неявки суду [PERSON] не повідомила, відзиву на позов не надавала, будь яких заяв чи клопотань з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно зі статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;\~2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;\~3) відповідач не подав відзив;\~4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України). Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Під час судового розгляду встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, згідно інформації наданої Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області від 07.04.2025 № 6301.4.3-5584/63.1-25, [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованою в [ADDRESS] , з 31.07.2012 (а.с. 23). З копії технічного паспорту на квартиру, вбачається, що квартира [ADDRESS] знаходиться у власності на підставі Свідоцтва про право власності, запис у реєстровій книзі за № 26-2389, [PERSON] (а.с. 16). 01 жовтня 2021 року між ПАТ "Центренерго", в особі заступника директора теплової електростанції відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" Чередниченко Н.О., що діє від імені ПАТ "Центренерго" на підставі довіреності № 3/22 від 04.01.2021, та [PERSON] , був укладений договір № 3098 з індивідуальним споживачем про надання за адресою: [ADDRESS] , послуг з центрального водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) (а. с. 12-14). Відповідно до Довідки № 08/149 від 07.03.2025 наданої директором Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" Бабенко І., особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім`я [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с. 157 Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у житло квартиру [ADDRESS] , на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] . З наданих позивачем розрахунків платежів за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № [NUMBER] , вбачається, що станом 28.02.2025 сума заборгованості складає 10 548 грн 99 к, з яких: 524 грн 43 к. заборгованість з холодного водопостачання; 1\~017 грн 73 к. заборгованість по абонентській платі за холодне водопостачання; 644 грн 36 к. - заборгованість з водовідведення; 532 грн 61 к. - заборгованість по абонентській платі водовідведення; 6\~106 грн 19 к. - заборгованість за централізоване опалення; 996 грн 42 к. заборгованість по абонентській платі тепла за вузли обліку; 690 грн 91 к. заборгованість з гарячого водопостачання; 36 грн 34 к. . заборгованість по абонентській платі за гаряче водопостачання (а.с. 6-11). Відповідачем не подано будь-яких заяв у яких заперечувалася б правильність зазначеного розрахунку, а також ті обставини, що вона проживає в [ADDRESS] , де їй надавалися позивачем послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, з централізованого водовідведення. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до частини 1 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до пунктів 18, 20, 21 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила) розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до положень статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 67\~Житлового кодексу Української РСР\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з наданням позивачем комунальних послуг та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Доказів, які б спростовували зазначену позивачем суму заборгованості або обов`язок щодо її погашення, відповідачем не надані. Відповідач [PERSON] \~не виконала зобов`язання по своєчасній оплаті житлово-комунальних послуг, тому позов про стягнення з нього заборгованості є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі на суму 10 548 грн 99 к, нараховану станом на 28.02.2025. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved