Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

ТОВ «КОМПАНІЯ КАНА» звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «КОМПАНІЯ КАНА» заборгованість за договором про відшкодування збитків. В позовній заяві вказано що 06.12.2019 року відповідно до наказу №170-к [PERSON] був прийнятий на роботу водієм до ТОВ «КОМПАНІЯ КАНА». В подальшому 24.08.2024 року приблизно о 10 год. 20 хв. 10 год. 30 хв. на автомобільній дорозі Н-08 Південний обхід (об`їзд) м. Дніпра (14 км + 500 м) відповідач, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz ATEGO 816 (реєстраційний номер [NUMBER] ) який орендується ТОВ «КОМПАНІЯ КАНА» у власника [PERSON] за додатковим договором, посвідченим 08.01.2024 року приватним нотаріусом Дніпровського МНО Тетерєвою М.М. за реєстровим №97, до Договору оренди автотранспортних засобів, посвідченого 03.01.2024 року приватним нотаріусом Дніпровського МНО Тетерєвою М.М. за реєстровим №27, здійснив зіткнення з відбійником внаслідок чого транспортний засіб повернувся, а вантаж, що ним перевозився було знищено. За вказаною подією ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №116953 від 24.08.2024 року відповідно до якого водій поршивши п.2.3.6 ПДР, п.12.3 ПДР внаслідок чого вчинив ДТП, автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. 19 листопада 2024 року відповідно до наказу №25-к відповідач [PERSON] був звільнений з посади водія автотранспортного засобу за угодою сторін у відповідності до п.1 ст.36 КзпП. У день звільнення сторони дійшли згоди щодо відшкодування збитків завданих цією дорожньо-транспортною пригодою та уклали договір про відшкодування збитків №19/11 від 19.11.2024 року за яким позивач виступив Стороною-1 а відповідач Стороною-2. Відповідно до договору про відшкодування збитків №19/11 від 19.11.2024 року відповідач повинен був відшкодувати позивачу завдані збитки які були заподіяні внаслідок ДТП. Станом на 02.06.2025 року внаслідок не виконання умов договору, заборгованість відповідача перед позивачем за договором №19/11 від 19.11.2024 року становить 36 293 (тридцять шість тисяч двісті дев`яносто три гривні) 06 копійок яка складається з: 18 000 (вісімнадцять тисяч гривень) 00 копійок заборгованість за сумою основного боргу; 17 670 (сімнадцять тисяч шістсот сімдесят гривень) 00 копійок заборгованість за пенею; 477 (чотириста сімдесят сім гривень) 84 копійки заборгованість за інфляційні витрати; 145 (сто сорок п`ять гривень) 22 копійки заборгованість за 3% річних. Ухвалою від 06 червня 2025 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 04 серпня 2025 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу не здійснюється. Судом встановлено, що 06.12.2019 року відповідно до наказу №170-к [PERSON] був прийнятий на роботу водієм до ТОВ «КОМПАНІЯ КАНА». В подальшому 24.08.2024 року приблизно о 10 год. 20 хв. 10 год. 30 хв. на автомобільній дорозі Н-08 Південний обхід (об`їзд) м. Дніпра (14 км + 500 м) відповідач, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz ATEGO 816 (реєстраційний номер [NUMBER] ) який орендується ТОВ «КОМПАНІЯ КАНА» у власника [PERSON] за додатковим договором, посвідченим 08.01.2024 року приватним нотаріусом Дніпровського МНО Тетерєвою М.М. за реєстровим №97, до Договору оренди автотранспортних засобів, посвідченого 03.01.2024 року приватним нотаріусом Дніпровського МНО Тетерєвою М.М. за реєстровим №27, здійснив зіткнення з відбійником внаслідок чого транспортний засіб повернувся, а вантаж, що ним перевозився було знищено. За вказаною подією ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №116953 від 24.08.2024 року відповідно до якого водій поршивши п.2.3.6 ПДР, п.12.3 ПДР внаслідок чого вчинив ДТП, автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. 19 листопада 2024 року відповідно до наказу №25-к відповідач [PERSON] був звільнений з посади водія автотранспортного засобу за угодою сторін у відповідності до п.1 ст.36 КзпП. У день звільнення сторони дійшли згоди щодо відшкодування збитків завданих цією дорожньо-транспортною пригодою та уклали договір про відшкодування збитків №19/11 від 19.11.2024 року за яким позивач виступив Стороною-1 а відповідач Стороною-2. Відповідно до договору про відшкодування збитків №19/11 від 19.11.2024 року відповідач повинен був відшкодувати позивачу завдані збитки які були заподіяні внаслідок ДТП. Станом на 02.06.2025 року внаслідок не виконання умов договору, заборгованість відповідача перед позивачем за договором №19/11 від 19.11.2024 року становить 36 293 (тридцять шість тисяч двісті дев`яносто три гривні) 06 копійок яка складається з: 18 000 (вісімнадцять тисяч гривень) 00 копійок заборгованість за сумою основного боргу; 17 670 (сімнадцять тисяч шістсот сімдесят гривень) 00 копійок заборгованість за пенею; 477 (чотириста сімдесят сім гривень) 84 копійки заборгованість за інфляційні витрати; 145 (сто сорок п`ять гривень) 22 копійки заборгованість за 3% річних. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 даного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи суд вважає що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ КАНА» підлягають задоволенню. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved