Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач), в інтересах якого діє представник Грибанов Д.В., подано до суду позовну заяву до [PERSON] (далі - Відповідач та Позичальник). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали передано для розгляду судді Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О. Позовна заява мотивована тим, що 16.10.2020 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (далі - АТ "Райффайзен Банк Аваль") та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014-RO-82-65226222, підписанням якого Позичальник підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. 24.07.2024 між АТ "Райффайзен Банк" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-72, у відповідності до умов якого, АТ "Райффайзен Банк" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ "Райффайзен Банк" Права Вимоги до Боржників, вказані у Реєстрі Боржників (Портфель Заборгованості). Згідно п.п.2.2. Договору відступлення права вимоги, відступлення Новому кредитору Прав Вимоги відбувається за умови виконання Новим кредитором п. 3.2. Договору, та з моменту підписання Сторонами Реєстру Боржників. Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий кредитор заміняє Первісного кредитора у Кредитних договорах і Договорах забезпечення, що входять до Портфеля Заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Первісного кредитора, включаючи право вимагати від Боржників та Поручителів належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами та Договорами забезпечення. Відповідно до Реєстру Боржників № 1 від 25.07.2024 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 95142,28 грн, з яких: 70174,51 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24967,77 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за пенею. Враховуючи вказане, покликаючись на норми Цивільного кодексу України, правові позиції, викладені у Постановах Верховного Суду, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за Кредитним договором № 014-RO-82-65226222 у розмірі: 95142,28 грн., з яких: 70174,51 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24967,77 грн - сума заборгованості за відсотками; 0 грн - сума заборгованості за пенею. Додатково позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» понесені судові витрати. В разі розгляду даної позовної заяви в порядку загального позовного провадження, призначений розгляд справи за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] здійснювати за відсутністю представника Позивача, і у випадку неявки в судове засідання Відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 17.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 14.03.2025. Копію ухвали, копію позовної заяви з доданими документами направлено відповідачу [PERSON] за адресою зареєстрованого місця його проживання, поштове відправлення повернулося до суду з відміткою АТ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою». Судове засідання 14.03.2025 не відбулось у зв`язку з тим, що відповідачка не отримувала копію позовної заяви та, відповідно, не мала можливості реалізувати своє право на подання відзиву на позов. Наступне судове засідання призначено на 16.04.2025. Згідно розписки, 14.03.2025 [PERSON] особисто отримала копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з доданими документами. 16.04.2025 від [PERSON] до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим, розгляд справи по суті відкладено до 20.05.2025. У судове засідання 20.05.2025 сторони не з`явились, клопотань, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Станом на 20.05.2025 відзиву чи клопотання про подовження строку на надання відзиву та/або будь-яких інших заяв від відповідача до суду не надходило. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (частина п`ята статті 279 ЦПК України). Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. За частиною четвертою статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України). За таких умов відмінність між датою судового засідання про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників справи про час та місце проведення судового засідання, що узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11 (провадження 61-175сво21). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 16.10.2020 між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014-RO-82-65226222 (а.с.6-11). Згідно з підпунктом 1.2 Заяви-договору, з Дати надання Кредиту, Банк зобов`язаний надати Клієнту Кредит в сумі 52 915,99 гривень (далі - Сума Кредиту), а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування (далі - Проценти). Згідно підпункту 1.2.1. кредит надається з метою: відповідно до підпункту 1.2.1.1 - придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 51 900,00 грн; 1.2.1.2 - оплати Клієнтом страхового платежу в розмірі 1 015,99 гривень на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя», ліцензія серії АВ № 483242 від 05.10.2009р. (далі - Страховик), страховим посередником якого виступає Банк; 1.2.2. Строк Кредиту - 72 місяці(-ів) з 16.10.2020 (Дата надання Кредиту) по 16.10.2026 (Дата повного погашення Кредиту). Відповідно до підпункту 1.2.3. Проценти за користування Кредитом - процентна ставка фіксована і становить: На період з 16.10.2020 по 16.10.2020 (включно) розмір процентної ставки за Кредитом складає 37,90% річних, 3 (gracePeriodEndDate) процентна ставка за Кредитом застосовується в розмірі 37,90% річних, без укладання додаткової заяви до цієї Заяви-Договору. Відповідно до підпункту 1.2.4. дата сплати Щомісячного ануїтетного платежу - 16 числа кожного календарного місяця згідно Графіка. Згідно підпункту 1.2.5. дата та сума переказу коштів з КР на Поточний рахунок - з метою виконання грошових зобов`язань за Кредитом, Клієнт доручає Банку здійснювати 11 числа кожного місяця Договірне списання коштів з КР на Поточний рахунок в сумі 1 870,64 гривень, яка дорівнює сумі ануїтетного платежу згідно Графіку (а.с.6). 17.04.2023 АТ "Райффайзен Банк" та [PERSON] уклали Додаткову угоду № 1 до Заяви-договору про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» до Кредитного договору № 014-RO-82-65226222 від 16.10.2020 (а.с.14-16). Згідно пунктів 1.1, 1.2, 1.3 Додаткової угоди № 1 строк Кредиту збільшується на 6 календарних місяців, у зв`язку з чим вважається, що строк Кредиту становить 92 місяців з 16.10.2020 до 16.06.2028 (дата повного погашення Кредиту). Проценти, що нараховані до дня підписання цієї Додаткової угоди, підлягають сплаті в дату її підписання Сторонами (надалі - Заборгованість за процентами). Станом на 17.04.2023 фактична заборгованість Клієнта за Кредитним договором по сплаті суми Кредиту становить 58 577,36 гривень (надалі - Фактична заборгованість за сумою Кредиту). Станом на 17.04.2023 заборгованість Клієнта за Кредитним договором, строк сплати якої настав, складає 10 694,29 гривні, у тому числі: заборгованість з погашення суми Кредиту 1 799,65 гривень, заборгованість з погашення процентів 8 894,64 гривні. На підставі цієї Додаткової угоди з 17.04.2023 фактична заборгованість за сумою Кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами та прострочених процентів, у зв`язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Клієнту. Клієнт зобов`язується здійснити погашення Заборгованості у майбутньому у складі щомісячних платежів відповідно до Графіка, що є додатком до цієї Додаткової угоди. Тимчасово на період з 17.04.2023 до 15.08.2023 Сторони домовились зменшити розмір Щомісячного ануітетного платежу за Кредитним договором до розміру, визначеного в Графіку.(а.с.14). Підпунктом 1.3. Додаткової угоди № 1 встановлено, що якщо протягом строку дії Кредитних канікул Клієнт прострочив оплату/визваного Графіком Щомісячного ануїтетного платежу більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів, Кредитні канікули припиняють застосовуватися з 31 (тридцять першого) календарного дня з дати прострочення (а.с.14). Як убачається із Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки ( з урахуванням вартості сукупних послуг) сума кредиту складає 64 472, 00 грн, термін користування кредитом - 92 дні, номінальна процентна ставка (річних) - 37,90% (а.с.15-16). Згідно Розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014- RO-82-65226222 від 16.10.2020, станом на 25.07.2024 залишок заборгованості складає - 70 174,51 грн, який згідно формули розрахунків, складається з простроченої заборгованості за кредитом - 5 964, 79 грн; заборгованості за процентами - 24 967, 77 грн, у тому числі - прострочена заборгованість по процентам - 24 313,77 грн; розрахована пеня - 0,00 грн (а.с.23). 24.07.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ "Райффайзен Банк" Права Вимоги до Боржників, вказані у Реєстрі(ах) Боржників (Портфель Заборгованості) (а.с.24-26). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 1 від 25.07.2024 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-72 від 24.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 95 142, 28 грн, з яких: 70 174,51 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 967,77 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею (а.с.27) IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами першою та другою статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6 та 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі статтею 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Відповідно до пункту 1.2 Заяви-Договору про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-65226222 з Дати надання Кредиту, Банк зобов`язаний надати Клієнту Кредит в сумі 52 915,99 грн (далі - Сума Кредиту), а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування (далі - Проценти). Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на Платіжну картку [NUMBER] через Поточний рахунок в Дату надання Кредиту (у разі його надання в Операційний час) або на наступний Операційний день (у разі надання Кредиту після закінчення Операційного часу) (а.с.6). Отже, виходячи з наведених умов договору, передумовою надання кредиту шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта є його заява із зазначенням банківського карткового рахунку, на який товариство має перерахувати необхідні позичальнику кошти. Як убачається із матеріалів справи, на підтвердження заявлених позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» надано: Договір про надання споживчого кредиту, Договір факторингу відповідно до якого ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло право вимоги за Договором споживчого кредиту, акти прийому-передачі Реєстру боржників, витяг з Реєстру боржників до договору факторингу, розрахунок заборгованості відповідача за Договором споживчого кредиту, який містить підпис та печатку представника АТ "Райффайзен Банк". Проте, зазначені докази жодним чином не підтверджують, яку суму коштів отримав відповідач за укладеними договорами, яку частину тіла кредиту та відсотків за їх користування було сплачено, а яку частину не було сплачено стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування за договором. У свою чергу, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 року у справі № 755/2284/16-ц. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Разом із тим, позивачем до позовної заяви не долуяено доказів на підтвердження, що картку за № [NUMBER] емітовано на відповідача [PERSON] , та про зарахування кредитних коштів відповідачу [PERSON] за кредитним договором від 16.10.2020 № 014-RO-82-65226222, клопотання про витребування інформації, що становить банківську таємницю, не заявлено. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Виписки з рахунків позичальника можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, проте вони суду надані не були, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення заборгованості з відповідача. Розрахунок заборгованості, на який посилався позивач у позовній заяві, не є первинним документом, який підтверджує отримання, користування кредитом, а також укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві. За умови відсутності первинних документів, на підставі яких такий розрахунок був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Крім того, відповідно до статей 512, 514 та 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. У свою чергу, слід зазначити, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Відповідно до вимог частин третьої та четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі 755/18920/18. Доданий до позовної заяви роздрукований розрахунок заборгованості за договором не є належним доказом надання відповідачу кредитних коштів, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 13.05.2020 у справі №219/1704/17. За вказаних обставин, а саме у зв`язку з не доведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов вищенаведеного договору, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості у заявленому в позові розмірі відсутні, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. VI. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed