Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до суду до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у сумі 30948,16 гривень, а також судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 13000 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, 02.10.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики №77422891, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1000 грн., строком на 30 днів, з процентною ставкою 1.99%, яка нараховується за кожен день користування позикою. 22 лютого 2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір №22/02/2022 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №77422891. 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір №10-01/2023 про відступлення прав вимоги, в тому числі за договором №77422891. Також, 27.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір №3881727, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4000 грн., зі сплатою 5% за кожен день користування, строком на 30 днів, до 27.10.2021 року. У подальшому, 13 січня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №13-01/2022-79 про відступлення прав вимоги, в тому числі за договором №3881727. 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення прав вимоги, в тому числі за договором №3881727. Дані кредитні договори було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцент) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За умовами вищевказаних Кредитних договорів позикодавці зобов`язалися передати позичальнику (відповідачці) у власність грошові кошти на встановлений Договором строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язалася повернути позикодавцям таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку відповідної позики або достроково та сплатити плату (проценти) від суми позики. При цьому позикодавці свої зобов`язання за договорами виконали у повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатися коштами на умовах, передбачених відповідними Договорами. Натомість, відповідачка не виконала свого зобов`язання за кредитними договорами, у порушення умов договору у встановлені строки кредит та інші передбачені договорами платежі не сплачує, у зв`язку з чим виникла відповідна заборгованість, яку позивач просить стягнути разом із судовими витратами. Ухвалою від 02.06.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить таких висновків. Судом встановлено, що 02.10.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики №77422891, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1000 грн., строком на 30 днів, з процентною ставкою 1.99%, яка нараховується за кожен день користування позикою (а.с.35). Довідкою від 31.07.2024 року виданою ТОВ ФК «Фінекспрес» підтверджується, що 02.10.2021 року [PERSON] на вказану нею карту було перераховано 1000 гривень (а.с.45). Згідно даних по кредиту №77422891 від 02.10.2021, підтверджується, що заборгованість [PERSON] перед ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за вказаним кредитним договором складає 3388 гривень (а.с.47 зв.ст.-49). 22 лютого 2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №22/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором про споживчий кредит № 77422891. Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 3388 грн. (а.с.59). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №77422891 від 02.10.2021, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 10.01.2023 року становить 3388,16 грн., з яких: 1000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2388 грн. - заборгованість за відсотками, 16 коп. - заборгованість 3 % річних за користування грошовими коштами (а.с.51). 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір факторингу №10-01/2023 відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики № 77422891 (а.с.60-63). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 3388,16 грн., з яких: 1000 грн. -заборгованість за тілом кредиту, 2388 грн. - заборгованість за відсотками, 16 коп. - заборгованість за порушення грошового зоб`язання (а.с.9,64-65). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №77422891 від 02.10.2021, заборгованість [PERSON] станом на 06.05.2025 року становить 3388,16 грн., з яких: 1000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2388 грн. - заборгованість за відсотками, 16 коп. - заборгованість 3 % річних (а.с.53). Також, 27.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір №3881727, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4000 грн., зі сплатою 5% за кожен день користування, строком на 30 днів, до 27.10.2021 року (а.с.23-27). Довідкою від 07.02.2025 року виданою ТОВ ФК «Елаєнс» підтверджується, що 27.09.2021 року [PERSON] було перераховано 4000 гривень, згідно кредитного договору № 3881727 від 27.09.2021 року (а.с.42 зв.ст.). Відомостями про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №3881727 від 27.09.2021, підтверджується, що заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Мілоан» за вказаним кредитним договором складає 19160 гривень (а.с.43-44). У подальшому, 13 січня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №13-01/2022-79 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором про споживчий кредит №3881727 (а.с.54-56). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 19160 грн. (а.с.57 зв.ст.-58). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №3881727 від 27.09.2021, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Вердикт капітал» станом на 10.01.2023 року становить 27560 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 22800 грн. - заборгованість за відсотками, 760 грн. - заборгованість за комісією (а.с.50). 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір факторингу №10-01/2023 відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором про споживчий кредит №3881727 (а.с.60-62). Відповідно до Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 27560 грн., з яких: 4000 грн. -заборгованість за тілом кредиту, 22800 грн. - заборгованість за відсотками, 760 грн. - заборгованість за комісією (а.с.8,66-67). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №3881727 від 27.09.2021, заборгованість [PERSON] станом на 06.05.2025 року становить 27560 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 22800 грн. - заборгованість за відсотками, 760 грн. - заборгованість за комісією (а.с.52). Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Частини 1 та 2 статті 1077 ЦК України вказують, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. За змістом ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. За приписами ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. У свою чергу відповідачкою не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем. Позивачка визнала укладення нею кредитних догорів та суму боргу. Враховуючи, що відповідачка в добровільному порядку не виконала взяті на себе зобов`язання, що свідчить про порушення прав позивача, а позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитних договорів та існування заборгованості, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі та вважає, що з відповідачки слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 30948,16 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання стягнення витрат на правову допомогу, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 у справі № 910/12591/18 вказано, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved