Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з ТОВ «Європейський правовий захист» на свою користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 200798,20 грн. Вимоги обґрунтовані тим, що у період роботи з 08.11.2016 до звільнення 21.08.2024 позивач перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Європейський правовий захист», працюючи на посаді провідного юрисконсульта, що підтверджується записами у трудовій книжці. 21.08.2024 позивач була звільнена із займаної посади за угодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України. Під час перебування позивача у трудових правовідносинах з відповідачем, зі сторони останнього була нарахована, але не виплачена: - заробітна плата за період з 01.03.2022 до 21.08.2024 у загальному розмірі 200798,20 грн, за виключенням сплати заробітної плати за серпень, вересень 2023 року та березень 2024 року. 02.06.2025 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 17.06.2025 з наданням відповідачу 15-денного строку на подання відзиву на позовну заяву з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. Справу знято з розгляду з 17.06.2025 на 08.07.2025 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді. 08.07.2025 судове засідання відкладено на 21.07.2025 за клопотанням представника відповідача Лецкана В.Л. про відкладення розгляду справи. У судовому засіданні 21.07.2025 судом було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача-адвоката Литвин А.П. про перехід до розгляду справи в порядку загального позовоного провадження, заслухано пояснення сторін та досліджено письмові докази, закінчено з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. Представник відповідача-адвокат Литвин А.П. в судовому засіданні заперечила проти позову та просила перейти до розгляду справи в порядку загального позовоного провадження. Судом вжито вичерпних процесуальних заходів для досягнення між сторонами мирової угоди, проте відповідач відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено,\~що з 08.11.2016 до 21.08.2024 [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Європейський правовий захист», працюючи на посаді провідного юрисконсульта, що підтверджується записами у трудовій книжці. 21.08.2024 [PERSON] була звільнена із займаної посади на підставі наказу № 8/1-ОК від 21.08.2024 за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України). Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в ден звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мают бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільнени працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з абзацами 1, 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100) обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Під час перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем, зі сторони останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з березня 2022 року до серпня 2024 року, за виключенням сплати заробітної плати за серпень, вересень 2023 року та березень 2024 року, що випливає з оцінки відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з січня 2022 року до серпня 2024 року (а/с 40-41), випискою АТ «Сенс Банк» з рахунку позивача (№ [NUMBER] ), на який вона отримувала заробітну плату (а/с 6-38). Суд установив порушене право позивача на отримання належної їй суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, а тому вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в заявленому розмірі 200798,20 грн. У задоволенні вимоги позивача в зобов`язанні відповідача надати звіт про виконання судового рішення слід відмовити у зв`язку з тим, що встановлення судового контролю у виді звіту про виконання судового рішення є правом суду, а не обов`язком. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Рішення суду слід допустити до негайного виконання в частині стягнення з відповідача нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, за один місяць в розмірі 8700 грн, після чого стягнути з відповідача залишок заборгованості із заробітної плати в розмірі 192098,20 грн після набрання рішенням законної сили. Судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 1211,20 грн, оскільки позивач при поданні позову була звільнена від сплати такого.

Outcome: approved