Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Управління майном комунальної власності міста про встановлення факту проживання на правових підставах та визнання права користування жилим приміщенням. В позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог посилалась на те, що на підставі розпорядження КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» №170 від 05 вересня 2002 року їй надано для проживання кімнату [ADDRESS] . В даній кімнаті, яка є її єдиним житлом, позивач проживає з 2002 року по теперішній час. У подальшому з мою поліпшення житлово-побутових умов, з дозволу адміністрації КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» вона здійснила перепланування кімнати № [NUMBER] , яке погоджено рішенням виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради №345 від 12.11.2024 року, з`єднавши сусідню кімнату № [NUMBER] із кімнатою № [NUMBER] , збільшивши таким чином площу кімнати № [NUMBER] до 37,2 кв. м., та зареєструвала своє місце проживання у вказаних кімнатах. Позивач має право на приватизацію займаного нею приміщення. Однак при зверненні до Управління майном комунальної власності міста з заявою про приватизацію жилого приміщення №21 в гуртожитку по [ADDRESS] , позивач одержала відмову з підстав відсутності у неї документу, що підтверджує її право на проживання у житлі. Тому позивач просила суд встановити факт фактичного проживання та реєстрації місця проживання на законних підставах [PERSON] у кімнаті [ADDRESS] із 13 грудня 2002 року та визнати за [PERSON] право користування на законних підставах житловим приміщенням об`єднаною кімнатою [ADDRESS] загальною площею 37,2 кв. м., з яких житлова площа - 10,5 кв.м., допоміжна площа 26,7 кв.м., яка утворилась шляхом об`єднання кімнат №19 та №21. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 26 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач Управління майном комунальної власності міста надав відзив на позов, у якому зазначив, що Управління майном комунальної власності міста заперечує щодо задоволення цього позову (а.с. 51-53). Зазначив, що відповідно до інформації, що міститься довідці КП «ЖЕО № 2» від 18 березня 2025 року № 771, окрім [PERSON] в кімнатах [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , син Позивача, а також [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - неповнолітні онуки Позивача. Тобто, у разі задоволення цього позову стосовно [PERSON] , [PERSON] , та неповнолітні [PERSON] і [PERSON] фактично будуть позбавлені права користування об`єднаною кімнатою [ADDRESS] та права на приватизацію цього об`єкту, оскільки таке право набуде лише одна особа [PERSON] . Тому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] до Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради; третя особа Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, про встановлення факту проживання на правових підставах та визнання права користування приміщенням у повному обсязі у зв`язку із недоведеністю. Ухвалою від 04 квітня 2025 року суд перейшовдо розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою [PERSON] залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (а.с.62-63). Третя особа [PERSON] надав письмові пояснення на позов, у яких зазначив, що він отримав позовну заяву [PERSON] до Управління майном комунальної власності міста, третя особа КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради про встановлення факту проживання на правових підставах та визнання права користування кімнатою [ADDRESS] з доданими до неї копіями документів, а також ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 04.04.2025 року, якою його залучено до вказаної справи у якості третьої особи. З приводу позовних вимог його матері [PERSON] зазначив, що у 2016 році він разом із неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] виїхав з України на постійне місце проживання до Європейського союзу, та на даний час проживає разом із дітьми у м. Мадрид Королівства Іспанії, де офіційно працює, а діти навчаються у місцевих закладах освіти. Тобто з 2016 року ні він, ні його неповнолітні діти у гуртожитку по [ADDRESS] фактично не проживають. З 2016 року до України він не повертався та найближчим часом повертатись не планує. Приймати участь у приватизації кімнати [ADDRESS] бажання не має. Звертатися до Управління майном комунальної власності міста з приводу приватизації та до суду з аналогічним позовом не планує. Щодо одноосібної приватизації [PERSON] вказаною кімнати не заперечує. З огляду на вказане, щодо задоволення позову [PERSON] не заперечує, просить його задовольнити, а справу №552/1276/25 розглянути за його відсутності (а.с. 73-74). Після цього Управління майном комунальної власності міста надало письмові пояснення, у яких з огляду на набрання законної сили рішенням Київського районного суду м.Полтави від 27 травня 2025 року у справі №552/3513/25. Якою [PERSON] та неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме кімнатами [ADDRESS] та [ADDRESS] , при розгляді справи посилається на розсуд суду (а.с.93-95). Інші клопотання, заяви по суті справи та пояснення сторони суду не подавали. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити в повному обсязі. При цьому посилались на обставини, викладені у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Представник відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. У тексті письмових пояснень відповідач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності його представника. Третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання також не з`явилися, звернувшись у тексті письмових пояснень на позовну заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності третьої особи. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, заслухавши позивача та її представника, дослідивши докази у справі, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] вселилася до кімнати № [NUMBER] гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі розпорядження №170 від 05 вересня 2002 року, виданого КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» на підставі рішення адміністрації та профкому бавовнопрядильної фабрики від 05 серпня 2022 року, протокол №12 (а.с. 9). В подальшому [PERSON] надано для проживання також кімнату № [NUMBER] зазначеного гуртожитку, але документи, на підстав яких позивач зайняла це жиле приміщення, не збереглися. Факт законного вселення позивача у кімнати [ADDRESS] та № [NUMBER] гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , також підтверджується інформацією щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] за адресою обох цих кімнат з 13 грудня 2002 року (а.с. 8). Як підтверджується довідкою №771, виданою 18 березня 2025 року КП «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради за адресою: м. Полтава, вул. Харчовиків, 29/1, кімн. 21, 19 було також зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 43). Але рішенням Київського районного суду м.Полтави від 27 травня 2025 року у справі №552/3513/25, яке набрало законної сили 27 червня 2025 року, вони визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатами [ADDRESS] . Також судом встановлено, що позивачем здійснено переобладнання кімнат №19 та № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20-21). Як підтверджується технічним паспортом на спірну кімнату, кімната № [NUMBER] об`єднана з кімнатою № [NUMBER] та об`єднаній кімнаті присвоєно новий номер [NUMBER] Згідно технічного паспорту, виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 09 січня 2024 року на об`єднану кімнату [ADDRESS] , у якому відображено перепланування приміщень. Загальна площа переобладнаної кімнати 37,2 кв.м., житлова площа 10,5 кв.м., допоміжна (підсобна) 26,7 кв.м. (а.с. 17-19). Згідно висновку за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, складеному ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» за технічними показниками об`єкт (кімната №10 та кімната №21) можуть бути об`єднані в окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням адреси: [ADDRESS] , загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 10,5 кв.м. (а.с. 14-15). Також як вбачається з вказаного висновку, перепланування та об`єднання об`єкту нерухомого майна відбулось без проведення будівельних робіт, без зміни їх зовнішньої конфігурації та функціонального призначення, що відповідно до законодавства не потребує отримання дозволу на їх проведення. Як підтверджується листом КП «ЖЕО №2» від 22 жовтня 2024 року №915, КП «ЖЕО №2» у межах наданих повноважень не заперечує проти реєстрації об`єднання кімнат [ADDRESS] та [ADDRESS] в окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням адреси: [ADDRESS] , наймачем якої є [PERSON] , за умови, що ці дії не призвели до порушення діючих нормативно-правових актів, прав власників інших житлових та нежитлових приміщень, не будуть порушені санітарно-технічні вимоги і правила експлуатації житлового будинку, а також якщо будуть дотримані будівельні норми під час виконання робіт (а.с. 13). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради №345 від 12 листопада 2024 року «Про погодження з виконаним переплануванням у кімнатах гуртожитку» вирішено погодитись з виконаним гр. [PERSON] переплануванням кімнат [ADDRESS] загальною площею 37,2 кв.м. у складі: коридору (1) площею 8,7 кв.м., кімнати (2) площею 10,5 кв.м., кухні (3) площею 14,5 кв.м., санвузла (4) площею 3,5 кв.м. з об`єднанням в один номер №21 (а.с. 16). Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Частиною 1 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну. Відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Дослідженими по справі доказами встановлено, що позивач [PERSON] правомірно тобто на правових підставах проживає за адресою: [ADDRESS] . Але оскільки ордер на об`єднану кімнату 21 не видавався, вказана кімната створена шляхом об`єднання кімнат №19 та №21, іншим чином підтвердити право користування даним житлом на правових підставах позивач можливості не мають. Доказів на спростування тієї обставини, що позивач на правових підставах користується наведеним житлом, відповідачем суду не надано. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Відповідно до ст.4 вказаного Закону\~громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до\~Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Як передбачено п.15 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» проживання у гуртожитку протягом тривалого часу - проживання у гуртожитку постійно сукупно п`ять і більше років. Вимога щодо проживання у гуртожитку протягом тривалого часу не поширюється на членів сім`ї громадянина, якому видано ордер на жилу площу в гуртожитку та який є основним наймачем жилого приміщення в гуртожитку, а також на мешканців гуртожитків, які на правових підставах були вселені у гуртожиток, фактично проживали в гуртожитку сукупно не менше одного року та стали учасниками антитерористичної операції у складі Збройних Сил України, Національної гвардії України, органів внутрішніх справ України та інших військових формувань, створених відповідно до закону, та добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Рішенням сімнадцятої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 05 жовтня 2022 року «Про прийняття в комунальну власність Полтавської міської територіальної громади гуртожитків по [ADDRESS] та по [ADDRESS] » гуртожитки по [ADDRESS] , [ADDRESS] прийнято в комунальну власність Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, залишивши цілісний майновий комплекс у статусі «гуртожиток» . Рішенням двадцять першої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 23 грудня 2022 року «Про надання дозволу на приватизацію жилих та допоміжних приміщень у гуртожитках за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] » було вирішено залишити цілісні майнові комплекси будинків за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] у статусі «гуртожиток», та дозволено приватизацію їх жилих та допоміжних приміщень (а.с. 36-37). Оскільки іншим шляхом позивач не може підтвердити своє право користування об`єднаною кімнатою 21 у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , її право підлягає захистові, у зв`язку з чим за нею необхідно визнати право користування вказаною кімнатою. Оскільки дослідженими судом доказами підтверджується факт правомірного, тобто на правових підставах користування позивачем кімнатами №19 та № 21, які згодом були об`єднані в одну кімнату [ADDRESS] , позовні вимоги про встановлення факту фактичного проживання та реєстрації місця проживання на законних підставах [PERSON] у кімнаті [ADDRESS] із 13 грудня 2002 року також підлягають до задоволення. На підставі викладеного позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved