Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] (далі заявник, [PERSON] ) звернулася до суду із зазначеною заявою, у якій просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документа диплома серії [NUMBER] , виданого Харківським інститутом громадського харчування 27 червня 1987 року. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник 15 жовтня 2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо набуття права призначення пенсії та підрахунку страхового стажу. [PERSON] було повідомлено про не зарахування до загального стажу роботу, який дає право на призначення пенсії за віком, періоду навчання з 01 вересня 1983 року по 26 червня 1987 року згідно з дипломом серії [NUMBER] , виданого Харківським інститутом громадського харчування, у зв`язку з розбіжністю написання прізвища в дипломі « [PERSON] » та у паспорті « [PERSON] ». У позасудовому порядку виправити допущену помилку у написанні прізвища заявник не може, оскільки навчальний заклад Харківський інститут громадського харчування припинив свою діяльність 27 квітня 2023 року, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Ухвалою від 11 червня 2025 року суд прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження та призначив судове засідання для розгляду справи. Заявник у судове засідання не з`явилася, її представник звернулася до суду з клопотаннями, у якому заяву підтримала в повному обсязі та просила проводити судовий розгляд справи без її та заявника участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, покладався на розсуд суду. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд установив, що [PERSON] у 1981 році закінчила повний курс Харківського інституту громадського харчування за спеціальністю «бухгалтерський облік і аналіз господарської діяльності» та отримала диплом [NUMBER] від 27 червня 1987 року. Прізвище у дипломі вказане « [PERSON] », російською « [PERSON] ». У паспорті громадянина України серії [NUMBER] прізвище вказано « [PERSON] ». Окрім того, до матеріалів заяви заявник долучила інші документи, у яких прізвище українською мовою вказане « [PERSON] », а саме: копію свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції 02 березня 2005 року; копію свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 грудня 2005 року Управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради; копію витягу №\~9627557 від 20 січня 2006 року, виданого КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації». Отже, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність розбіжностей у написанні прізвища заявника у правовстановлюючих документах, зокрема неправильний переклад прізвища з російської мови. Як убачається зі змісту частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зокрема, зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. На думку суду, надані заявником документи підтверджують факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме диплому серії [NUMBER] , виданого Харківським інститутом громадського харчування 27 червня 1987 року. Таким чином, оскільки встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, а встановити цей факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved