Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі - ТОВ «Селфі Кредит») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №292061 про надання споживчого кредиту від 13 лютого 2022 року у сумі 30 675 грн, а також судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що 13 лютого 2022 року між сторонами було укладено договір №292061 про надання споживчого кредиту, за умовами якого позивач надав відповідачу кошти в розмірі 15 000 грн на умовах встановлених договором, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк кредитування - 30 днів з можливістю продовження. Знижена відсоткова ставка - 0,95 % в день. Стандартна відсоткова ставка - 1,9 % в день. Укладання кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнтом через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення пароля входу до Особистого кабінету. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленим Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Отже, кредитний договір було укладено в електронній формі та відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов договору перерахував кошти на поточний рахунок споживача по картці [NUMBER] (п. 2.1 Договору). Свої зобов`язання [PERSON] належним чином не виконує, внаслідок чого має заборгованість за кредитним договором у сумі 30 675 грн, яка складається з наступного: 15 000 заборгованість за тілом кредиту, 15 675 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. Зауважив, що у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, товариством 02 травня 2022 року здійснено перерахунок нарахованих процентів за період з 13 лютого 2022 року по 25 лютого 2022 року (включно) за стандартною процентною ставкою. У період воєнного стану, з 26 лютого 2022 року по 01 травня 2022 року, у товариства діяла акція «Слава Україні», за якою відповідачу нараховувалися проценти з розрахунку 0,0001% річних. У зв`язку з вищевикладеним, внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач просив позов задовольнити та стягнути нараховану заборгованість з відповідача. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 листопада 2023 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за вищевказаним позовом. Оскільки розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторони в судове засідання не викликались. Згідно з даними зворотніх повідомлень про вручення поштових відправлень, учасники справи отримали копії ухвал про відкриття та позовних заяв з додатками. Відповідач у встановлений судом строк не скористався своїм правом на подання відзиву, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом установлено, що 13 лютого 2022 року між [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит» було укладено договір №292061 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.2 договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п. 1.3 кредит складає 15 000 грн, а відповідно до п. 1.4 - строк кредиту 30 днів з можливістю пролонгації. Відповідно до п. 1.5. договору Стандартна процентна ставка становить 1,9% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка 0.95 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач у межах строку, визначеного у п.1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.4. Договору, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до довідки від 15 листопада 2023 року №3219_231115114143 [PERSON] 13 лютого 2022 року о 23:24:03 здійснено видачу кредитних коштів у розмірі 15 000 грн на картку № [NUMBER] , номер транзакції в системі іPay.ua - 137715529. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором від 13 лютого 2022 року №292061, позивачем нараховано відсотки відповідно до умов Договору. Зокрема, з 13 лютого 2022 року по 25 лютого 2022 року позивачем було нараховано відсотки за користування кредитним коштами у зниженому розмірі 0,95 % відповідно до п.1.5.2. Договору, а саме у розмірі 142,5 грн. З 26 лютого 2022 року по 01 травня 2022 року відсотки не нараховувалися. У подальшому позивачем з 03 травня 2022 року по 12 червня 2022 року нараховувалися відсотки за стандартною процентною ставкою 1,9 % у розмірі 285 грн. Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а за статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з статтями 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. При цьому статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» визначено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Кредитний договір №292061 був підписаний 13 лютого 2022 року о 23:22:57 шляхом введення одноразового ідентифікатора в особистому кабінеті на вебсайті в мережі Інтернет https://selfiecredit.com.ua. Таким чином, між позивачем та відповідачем, укладений електронний договір підписавши який своїм електронним підписом, останній погодився на виконання, викладених у ньому умов та взяття на себе зазначених у ньому зобов`язань. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Селфі Кредит» перебувають у загальному доступі, опубліковані на сайті товариства. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Тож, підписавши кредитний договір, відповідач підтвердив, що із запропонованими умовами ознайомився та погодився з ними. З вищевикладеного вбачається, що договір був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами статей 6 , 627 ЦК України та статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тому відповідач своєю бездіяльністю порушив покладені на нього зобов`язання. За змістом частини першої статті 612 ЦК України та частини першої статті 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, та боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як вбачається з вищевикладеного відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка становить 30 675 грн. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, не надавши відзиву до суду, приведені позивачем обставини не спростував, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення. Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою статті 133 та частиною першою статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір у розмірі 2 684 грн, підлягають стягненню з відповідача. З огляду на викладене та

Outcome: approved