Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що перебувала із [PERSON] з 22.10.2010 року у шлюбі, який розірвано рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10.08.2012 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Як слідує зі змісту позову, вже фактично на час народження дитини сторони не проживали разом, відповідач ніколи не бачив сина, ніколи з ним не спілкувався, дитина не знає батька. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, не приймає ніякої участі у вихованні дитини. За словами позивача, 21.07.2016 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який виховує [PERSON] , піклується про нього, забезпечує усім необхідним та має намір його усиновити. З огляду на викладене, позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 31 жовтня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позові, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Суду пояснила, що вже на 6,5 місяці вагітності разом з відповідачем не проживала. Поштовхом звернення до суду стало бажання дитини, що б [PERSON] офіційно був його батьком. Син жодного разу не бачив відповідача, останній не цікавився життям дитини, не брав участі у його вихованні, не надавав жодної допомоги. Представник позивача - адвокат Дмитрієва Ж.А. додала, що на час розірвання шлюбу сторони разом не проживали і відповідач навіть не бачив дитину, не брав участь у його вихованні. Відповідача фактично ніколи не було в житті дитини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Житомирської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, з приводу вирішення справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] (хрещена [PERSON] ) надала пояснення про те, що за 14 років життя [PERSON] ніколи не бачила з ним відповідача - біологічного батька. Останнього не було жодного разу на святах, днях народження сина, участі у вихованні дитини він не приймає. Не чула, щоб дитина згадувала відповідача, син вважає своїм батьком теперішнього чоловіка позивача. Свідок [PERSON] (хрещена [PERSON] ) в судовому засіданні пояснила, що останній раз бачила відповідача в липні 2010 року. З сином відповідача ніколи не бачила, ні на святах, ні коли дитина хворіла його поруч не було. Як і попередній свідок зауважила, що дитина вважає батьком теперішнього чоловіка позивача. Свідок [PERSON] пояснила, що про відповідача знає на словах. В житті його ніколи не бачила, на дні народженні у дитини він ніколи не з`являвся. З позивачем знайома з вересня 2009 року, працювали разом в школі. Часто навідувалась до сім`ї позивача до війни. Дитина про батька ніколи не згадувала. Дитина [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що хоч і знає про те, що [PERSON] є його батьком, однак ніколи його не бачив, на контакт батько ніколи не виходив. Його вихованням займається [PERSON] і мати. Не заперечує проти того, щоб відповідача позбавили батьківських прав. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача та її представника провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, врахувавши думку дитини, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 12). Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10.08.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу відновлено [PERSON] її дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 10, 11). 21.07.2016 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 14). Виконавчий комітет Тетерівської сільської ради як Орган опіки та піклування, виходячи із інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та вказаний висновок був затверджений рішенням виконавчого комітету Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №116 від 19.06.2025 року (а.с. 76-78). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, один з батьків. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на зміст позовної заяви та наявні у матеріалах справи докази, показання свідків, судом встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально. Враховуючи викладене,

Outcome: approved