Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс-Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лердіз», третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 31.12.2023 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за №686, про стягнення на його автомобіль марки DAEWOO, моделі LANOS TF69Y, типу легковий седан-В, № шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 31.12.2023 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович вчинив виконавчий напис №686, за яким звернено стягнення на належний позивачу автомобіль марки DAEWOO, моделі LANOS TF69Y, типу легковий седан-В, № шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору «1579-026/08Р від 31.03.2008 року укладеного між АКБ «Правекс-Банк» і [PERSON] , за умовами якого банк надав йому кошти у розмірі 11306 доларів США для придбання автомобіля, та з кінцевим терміном повернення до 31 березня 2015 року. На підставі даного виконавчого напису старшим державним виконавцем Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микульця Н.І. 28.02.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Позивач вважає, що приватний нотаріус вчинив вказаний виконавчий напис з порушенням діючого законодавства України, оскільки на момент вчинення виконавчого напису сплив строк позовної давності, що унеможливлює визнання заборгованості безспірною. ПАТ «Правекс-Банк» 03.09.2015 звернувся до суду із позовом до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором, який було ухвалою суду від 04.04.2017 залишено без розгляду, у зв`язку з неявкою позивача. Крім того, позивач не був належним чином повідомлений про вимоги кредитора. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б. від 29 травня 2025 позовну заяву залишено без руху. 11.06.2025 позивач [PERSON] подав заяву про усунення недоліків, до якої долучено позовну заяву у новій редакції в частині вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ПРАВЕКС-БАНК», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРДІЗ», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.06.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. Одночасно із\~пред`явленням позову\~позивачем було\~подано заяву\~про забезпечення\~позову,\~у якій\~представник позивача\~просить зупинити\~стягнення у\~виконавчому провадженні\~№62663282\~за постановою\~приватного виконавця\~виконавчого округу\~міста Києва\~Малкова Марія\~Вікторівна з\~виконання виконавчого\~напису №18371\~виданий 14.08.2020\~виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем до набуття законної сили рішення у справі про визнання виконавчого напису №18371 таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Ужгородського\~міськрайонного суду\~Закарпатської області\~від 12.06.2025\~року клопотання позивача\~ [PERSON] про\~забезпечення позову\~у цивільній\~справі за\~позовом [PERSON] \~до Публічного\~акціонерного товариства\~«ПРАВЕКС-БАНК»,\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ЛЕРДІЗ»,\~треті особи:\~Приватний нотаріус\~Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Личук\~Тарас Володимирович,\~про визнання\~виконавчого напису\~нотаріуса таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~задоволено. Постановлено зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №686 від 31.12.2023 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., про звернення стягнення на автомобіль марки DAEWOO моделі LANOS TF 69 Y, типу легковий седан-В, №шасі(кузова,рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , у виконавчому провадженні № 74302551. У судовому засіданні 24.07.2025 представник позивача адвокат Гомза В.І. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснення надав аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити. При цьому просив не розглядати заявлені позивачем клопотання про витребування доказів та розглядати справу за наявними у справі доказами. Відповідачі ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ТОВ «Лердіз» в судове засідання 24.07.2025 повнорно не забезпечили участі повноважних представників, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, заяв про відкладення чи відзиву від них не надходило. Третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через зареєстрований електронний кабінет, пояснень не подавав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд за відсутності відповідача та третіх осіб та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 31.03.2008 року між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №1579-026/08Р, за умовами якого банк надає Позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 11306 доларів США. Кредит надається терміном з 31.03.2008 до 31.03.2015 зі сплатою 11,99 відсотків річних. Крім того, 31.03.2008 між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» укладено договір поруки №1579-026/08Р. З копії позовної заяви від 10.08.2015 слідує що ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» звернулося з таким до Ужгородського міськрайонного суду, якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1579-026/08Р від 31 березня 2008 року у розмірі 10577.54 дол. США. Також додано копію розрахунку заборгованості за кредитним договором №1579-026/08Р від 31.03.2008 станом на 18.06.2015. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №308/11036/15-ц від 23.09.2015 року відкрито провадження у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованість за кредитним договором, а ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.04.2017 року вказану позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» на підставі п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України було залишено без розгляду. 31.12.2023 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимировичем було вчинено виконавчий напис який зареєстрований в реєстрі за №686, про звернення стягнення на автомобіль марки DAEWOO, моделі LANOS TF 69 Y, типу легковий седан-В, № шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008. Вказаний предмет застави належить [PERSON] . [PERSON] було передано зазначений автомобіль в заставу АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого на підставі договору факторингу №2 від 31.05.2017, який було укладено між АТ «ПРАВЕКС-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №28/11 від 30.11.2023 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕРДІЗ», в забезпечення виконання зобов`язань за Договором застави автомобіля, посвідченого 31 березня 2008 року Ужгородське ВРЕВ УДАІ УМВС України в Закарпатській області, за реєстровим №732, за кредитним договорм 1579-026/08Р від 31.03.2008 року, строк за який провадиться стягнення 31.03.2008 по 31.03.2015. За рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля DAEWOO, моделі LANOS TF 69 Y, типу легковий седан-В, № шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008, пропонує частково, в розмірі 15000 грн. задовольнити вимоги стягувача ТОВ «ЛЕРДІЗ». Загальний розмір заборгованості 198003, 95 грн., яка складається: сума простроченого основного боргу за кредитом 189978,07 грн.; сума прострочених відсотків 8025,88 грн. Загальна сума заборгованості, яку необхідно перерахувати ТОВ «ЛЕРДІЗ» становить 15000,00 грн., що складається з частини основного боргу за кредитом. Постановою старшого державного виконавця Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микульця Н.І. від 28.02.2024 відкрито виконавче провадження ВП №74302551, на підставі виконавчого напису №686 виданий 31.12.2023 року, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. про звернення стягнення на автомобіль марки DAEWOO, моделі LANOS TF 69 Y, типу легковий седан-В, № шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008. За рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля DAEWOO, моделі LANOS TF 69 Y, типу легковий седан-В, № шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2008, пропоную частково, в розмірі 15000 грн.. задовольнити вимоги стягувача ТОВ «ЛЕРДІЗ». Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Згідно з ч.3 ст.3\~ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15 Цивільного кодексу України). У частині 1 статті 16\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи захисту цивільних справ та інтересів судом. За змістом статей 12 та 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно п. 1 ч. 2 ст.11\~Цивільного кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на порушення процедури вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом, заперечує будь-які відносини із відповідачем чи ТОВ «Вердикт Капітал», не погоджується із заборгованістю та вказує на відсутність її безспірності. Згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі «Перелік»). Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19) та Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду справа №569/8884/17 (провадження № 61-48189св18) у постанові від 14.08.2019. Частиною четвертою\~статті 263 ЦПК України\~встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив наступне: «чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному\~статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Отже, вирішуючи позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, апеляційний суд, врахувавши висновки й мотиви Верховного Суду, висловлені при попередньому касаційному перегляді справи, встановивши відсутність доказів направлення позичальником листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа, дійшов обґрунтованого висновку про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором)». Частинами 1-4 ст.12\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Позивач у позовній заяві вказує на те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог Закону щодо наявності безспірної заборгованості, оскільки на час його вчинення сплив строк позовної давності з дня виникнення права вимоги, а також те, що жодної вимоги від стягувача він не отримував. Щодо наведених доводів позивача слід зазначити що в матеріалах справи відсутні докази надіслання ПАТ КБ «ППРАВЕКС-БАНК» чи ТОВ «ЛЕРДІЗ» позивачу письмової вимоги про сплату боргу. Вказана обставина є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім того, наявна копія ухвали про відкриття провадження від 23.09.2015 у справі за позовом ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також ухвала про залишення без розгляду вказаного позову. При цьому слід зазначити, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, для його вчинення був поданий кредитний договір не посвідчений нотаріально і приватний нотаріус Личук Т.В. не переконався належним чином у безспірності характеру правовідносин між Боржником та Стягувачем, не перевірив дійсність суми заборгованості за кредитним договором, а отже заявлена Стягувачем до стягнення кредитна заборгованість не могла вважатися безспірною на момент вчинення виконавчого напису, відтак наявні підстави для задоволення позову та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Так, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Крім того, судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачами не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За наведенного, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням норм чинного законодавства, тому підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Враховуючи наведене, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.06.2025 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 2119,60 грн. судового збору (1211,20 грн. за позовну вимогу немайнового характеру + 908,40 за заяву про забезпечення позову), в рівних частинах.

Outcome: approved