Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 13 грудня 2022 року [PERSON] і Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») уклали кредитний договір № 102203093, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн зі сплатою процентів за користування коштами, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит. Відповідач не виконав умов кредитного договору. Кредитний договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 7.1 кредитного договору від 13 грудня 2022 року № 102203093). Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ Мілоан та відповідачем не був би укладений. Укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується платіжним дорученням на користь відповідача від ТОВ «Мілоан». Підтвердженням добровільного укладення кредитного договору є анкета-заява на кредит від 13 грудня 2022 року № 102203093, що заповнена відповідачем. Враховуючи умови кредитного договору від 13 грудня 2022 року № 102203093, позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. 29 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 94-МЛ/Т. Відповідно до умов цього договору позивачу відступлено права вимоги за кредитним договором від 13 грудня 2022 року №\~102203093, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Відповідно до\~витягу з\~реєстру боржників\~до договору\~відступлення прав\~вимоги від\~29\~березня 2023\~року №\~94-МЛ/Т\~сума заборгованості\~відповідача за\~кредитним договором\~від 13\~грудня 2022\~року №\~102203093\~становить 15\~984,50\~грн,\~з яких: прострочена заборгованість за кредитом 4 300 грн, прострочена заборгованість за відсотками 11\~184,50 грн, прострочена заборгованість за комісією 500 грн. Позивачем надіслано письмову претензію про погашення заборгованості за кредитним договором від 13 травня 2025 року № 22587158. Проте позичальник не виконав свого обов`язку, кредитні кошти у визначений строк не повернув. На підставі викладеного ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 13 грудня 2022 року №\~\~102203093 у розмірі 15\~984,50\~\~грн, судові витрати\~ 2\~422,40 грн та витрати на правничу допомогу 7\~000 грн. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Рух справи Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 червня 2025 року справу № 539/2681/25 передано судді Пилипчуку М. М. Суд на виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України 05 червня 2025\~\~року звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. У відповіді, яка надійшла до суду з Відділу з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вказано, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 червня 2025\~року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на\~01 липня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу\~ відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив. Учасники процесу\~у судове\~засідання не\~з`явилися,\~тому розгляд\~справи відкладено\~з\~01\~липня 2025\~року на\~05\~серпня 2025\~року. Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання. Крім того, відповідача викликано до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. Вказані обставини підтверджені рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України. В матеріалах справи відсутні докази, що відповідач на виконання вимог статті 131 ЦПК України повідомляв суд про зміну адреси місцезнаходження. Суд вважає, що відповідач не з`явився в судові засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до частини четвертої статті 223\~ЦПК\~України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 05 серпня 2025 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що 13 грудня 2022 року [PERSON] звернувся до ТОВ\~\~«Мілоан» з анкетою-заявою № 102203093 на отримання кредиту у розмірі 5\~000 грн, строк кредиту 15 днів з 13 грудня 2022 року, дата повернення 28 грудня 2022 року, сума до повернення 6 625 грн, комісія за надання кредиту 500 грн (нараховується одноразово за ставкою 10 % від суми кредиту), проценти за користування кредитом 1\~125 грн (нараховуються за ставкою 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом). У вказаній анкеті-заяві вказано прізвище, ім`я та по батькові позичальника, його РНОКПП, серію та номер паспорта, дата народження, стать, вік, номер мобільного телефону, адресу місця реєстрації та проживання, розмір щомісячного доходу. Відповідач підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування у паспорті споживчого кредиту № 102203093, а саме: найменування кредитора ТОВ «Мілоан», його місцезнаходження, серію та номер ліцензії останнього, контактну інформацію, тип кредиту, суму/ліміт кредиту, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту безготівково на рахунок з використанням картки, процентну ставку, тип процентної ставки, розмір комісії, загальні витрати за кредитом, орієнтовану загальну вартість кредиту, реальну процентну ставку тощо. ТОВ «Мілоан» і [PERSON] 13 грудня 2022\~року уклали договір про споживчий кредит № 102203093, який підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором (S39797). Відповідно до умов договору про споживчий кредит: сума кредиту становить 5\~000\~грн (пункт\~1.2 договору про споживчий кредит); кредит надається на 105 днів з\~\~13\~\~грудня 2022 року (пункт 1.3 договору про споживчий кредит); термін (дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 28 березня 2023 року (пункт 1.4 договору про споживчий кредит). Згідно з пунктом 1.5 договору про споживчий кредит загальні витрати позичальника за пільговий період складають 1 625 грн у грошовому виразі та 94,072 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентрна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 15 125 грн в грошовому виразі та 1 052 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 6\~625 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 20\~125 грн. Всі вказані в цьому пункті розрахункові величини як за пільговий період так і за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості згідно пункту 1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Комісія за надання кредиту: 500 грн, яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (пункт 1.5.1 договору про споживчий кредит). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1 125 грн, які нараховуються за ставкою 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (пункт 1.5.2 договору про споживчий кредит). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 13 500 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3 % від фактичного залишку\~\~кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (пункт 1.5.3 договору про споживчий кредит). Пунктом 1.6 договору про споживчий кредит визначено, що тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені пунктами 2.2, 2.3 цього договору. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] *86 (пункт 2.1 договору про споживчий кредит). Згідно з пунктом 2.2.1 договору про споживчий кредит позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в пунктах 1.5.11.5.3 договору, в один з термінів (дат) вказаних в пункті 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в пункті 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною пунктом 1.5.2, в сумі та на умовах визначених пунктом 2.3 договору. Пунктом 3.1 договору про споживчий кредит визначено, що кредитодавець зобов`язаний: на умовах, передбачених пунктом 2.1 цього договору, в сумі, що передбачена пунктом 1.2 цього договору, надати позичальнику кредит в порядку, визначеному в цьому договорі (пункт 3.1.1 договору про споживчий кредит). Згідно з\~пунктом 3.3\~договору про\~споживчий кредит позичальник зобов`язаний: повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені пунктами 1.11.5 та пунктом 2.4 цього договору (пункт 3.3.2 договору про споживчий кредит). У платіжному дорученні від 13 грудня 2022 року № 55824477 платником зазначено ТОВ «Мілоан», отримувачем [PERSON] , сума платежу 5\~000 грн, призначення: кошти згідно з договором № 102203093. Відповідно до договору відступлення права вимоги від 29 березня 2023 року №\~\~94-МЛ/Т ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 29 березня 2023 року підписали акт приймання-передачі реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від\~29\~березня 2023 року № 94-МЛ/Т. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від\~29 березня 2023 року № 94-МЛ/Т ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] , [INFO] , за договором про споживчий кредит від 13 грудня 2022 року № 102203093. У витязі також зазначено дату закінчення\~договору 28 грудня 2022 року, суму виданого кредиту 5 000 грн, залишок за кредитом 4\~300 грн, залишок за відсотками 11\~184,50 грн, залишок за комісією 500 грн, загальна сума заборгованості 15\~984,50 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК\~України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої\~статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга\~статті 14 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 634\~ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли\~\~згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови\~\~\~\~про\~\~\~\~предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними\~\~для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї\~\~сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний\~\~\~примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір про споживчий кредит,\~\~\~за\~\~\~яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладено сторонами цього правочину в електронному\~\~вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Крім того, до укладення договору про споживчий кредит позивач підписав анкету-заяву на кредит № 102203093 та паспорт споживчого кредиту № 102203093. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не ним, матеріали справи не містять. Верховний Суд у постанові від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 погодився з тим, що «без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, які стосуються підписання кредитного договору». Зібраними у справі доказами підтверджено, що кредитний договір укладено з дотриманням вимог закону. Встановлено, що договір про споживчий кредит, графік платежів та паспорт споживного кредиту, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, суму кредиту, загальний строк кредитування, розмір пільгового та поточного періоду, комісію за надання кредиту, процентні ставки. Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем як факту укладання договору кредиту, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених ним умовах та невиконання останнім свого обов`язку по своєчасному поверненню отриманих кредитних коштів. Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Разом з тим презумпцію правомірності укладеного кредитного договору під час розгляду справи відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Судом встановлено, що позивач у встановленому законом порядку набув право грошової вимоги за договорами. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга\~статті 1056-1 ЦК України). Матеріалами справи підтверджено, що відповідач уклав кредитний договір, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача не повернув, тому ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення договору та розміру заборгованості за ним. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від\~29 березня 2023 року № 94-МЛ/Т заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 15\~984,50 грн, з яких: заборгованість за кредитом 4\~300 грн, залишок по комісії 500 грн, залишок за відсотками 11\~184,50 грн. Згідно з частиною третьою статті 12\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша\~статті 13 ЦПК України). З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором відповідач виконав неналежним чином та має непогашену заборгованість у розмірі 15\~984,50 грн. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Щодо розподілу судових витрат До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку з реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору (постанова Верховного Суду від\~23\~жовтня 2024 року у справі № 753/25081/21). Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті\~41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правничої допомоги від\~\~06\~\~травня 2025 року № 0605, акт прийому-передачі наданих послуг від 20 травня 2025\~року № 326. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від\~19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від\~12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved