Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

27.03.2025 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просила встановити факт її проживання з померлим [INFO] [PERSON] з 1991 року по день його смерті, тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування позову вказала, що з травня 1991 року проживала однією сім`єю з [PERSON] , а в 1992 році у них народився син [PERSON] . Шлюб не оформлювали, але у них була справжня сім`я. Після його смерті звернулася до пенсійного органу з метою отримання пенсії щодо втрати годувальника, але у неї документи не прийняли та запропонували звернутися до суду для встановлення відповідного факту. Провадження по справі відкрите ухвалою суду від 01.04.2025р. 16.04.2025 р. від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшли пояснення по справі, відповідно до яких при ухваленні судового рішення просять врахувати судову практику щодо наявності відносин як членів сім`ї та перебування на утриманні. Просили розглянути справу у їх відсутність. Ухвалою суду від 13.05.2025 р. витребувано докази щодо відкриття спадщини та перебування у будь-яких шлюбах заявниці та [PERSON] . Ухвалою суду від 26.06.2025 р. задоволено клопотання заявниці про виклик свідків. Усною ухвалою суду від 22.07.2025р. задоволено клопотання заявниці про долучення доказів - копій свідоцтва про розірвання шлюбів. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву в повному обсязі та пояснила, що вона перебувала у шлюбі з 1976 по 1986 р., від якого має доньку. Потім познайомилася з [PERSON] , який був пілотом літаків сільськогосподарського призначення, вони почали проживати як одна сім`я приблизно з травня 1991 року у її квартирі у [ADDRESS] , а [INFO] у них народився син [PERSON] . В 1996 році вони переїхали вже в квартиру у будинку [ADDRESS] , де і проживали разом до 03.02.2025р. - до дня смерті [PERSON] . Шлюб не оформили, оскільки зійшлися вже не в молодому віці. [PERSON] фіктивно був у шлюбі з її подругою [PERSON] - для отримання останньою квартири, після чого шлюб розірвали, але увесь час з 1991 року та по день смерті [PERSON] жив з нею однією сім`єю. До пенсії вона працювала у сільському господарстві, але її доходи було значно нижчими ніж у [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] пояснив, що скільки він себе пам`ятає батьки завжди жили разом, йому було відомо, що вони не були у шлюбі, оскільки були різні прізвища, але при цьому у них в сім`ї був спільні бюджет, покупки, побут, відпочинок. Не було такого, щоб батько покидав їх сім`ю та про його фіктивний брак йому стало відомо лише вже дорослому. Після смерті батька прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріуса. Сім`ю утримував батько. Свідок [PERSON] пояснив, що з 1996 року [PERSON] та [PERSON] разом з сином [PERSON] стали їх сусідами та друзями, вони дуже часто були в гостях один у одного. [PERSON] був вже на пенсії, але ще мав додаткову роботу, тому утримував свою сім`ю. Періодів, коли сусіди не жили разом не було. Сумнівів, що вони проживали не як чоловік та жінка не було. Свідок [PERSON] пояснив, що його тесть та сім`я [PERSON] та [PERSON] жили в одному будинку та його сім`я та сім`я [PERSON] товаришували з 1997 року, а з 2020 року він став проживати в квартирі тестя. Дуже часто бували в гостях один у одного. Він не знав, що [PERSON] та [PERSON] не перебували в офіційному шлюбі, також не знав, що [PERSON] перебував у іншому шлюбі. На усі свята зустрічалися. [PERSON] та [PERSON] мали спільний побут, купували речі, техніку, виховували сина. Періодів, коли б [PERSON] та [PERSON] проживали окремо не було. Судом встановлені наступні обставини по справі та відповідні ним правовідносини. [PERSON] перебувала шлюбі, який розірвано 22.12.1986 р. Дніпровським ЗАГС мХерсона, що підтверджено копією відповідно свідоцтва серії [NUMBER] , виданого 22.12.1986 р. Відомості про перебуванні в іншому шлюбі станом на 06.06.2025 р. відсутні, що підтверджено відповіддю відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 2441/25.9.-20. [PERSON] у період з 16.09.1999 р. по 29.08.2001 р. перебував у шлюбі з [PERSON] , що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, сформованого 06.06.2025 р. № 00051654410. Відомості про перебуванні в іншому шлюбі станом на 06.06.2025 р. відсутні, що підтверджено відповіддю відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 2441/25.9.-20. [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 17.08.2012 р., що підтверджено довідкою № 842 від 13.02.2025р. За цією ж адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] з 22.05.1996 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Суворовським відділом ЗАГС у м.Херсоні 08.10.1992 р. [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено актовий запис № 344 від 05.02.2025р. та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 05.02.2025р. Смерть відбулася внаслідок осколкового сліпого поранення грудної клітини справа з ушкодженням органів грудної та черевної порожнини, що підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть № 143 від 04.02.2025р. З витягу з ЄДРДР номер кримінального провадження 12025231020000104 від 30.01.2025 вбачається, що поранення [PERSON] отримав при обстрілі споруди АЗС «Кворум» за адресою: [ADDRESS] належить заявниці [PERSON] , її доньці від першого шлюбу [PERSON] та сину [PERSON] , що підтверджено договором міни від 26.04.1996 р., який зареєстрований в Херсонському БТІ 08.07.1996 р. На [PERSON] відкритий особовий рахунок на оплату електроенергії в гаражі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відповідними рахунками. [PERSON] похований 05.02.2025 р. на кладовищі в м.Херсоні сел.Геологів, що підтверджено свідоцтвом про поховання та повідомленням про родинне поховання від 06.02.2025 р. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Правовідносини, які склались між сторонами регулюються п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч.4 ст.3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За ч.1, 2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст.36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 1 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 року у справі № 369/16486/18. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів, є обов`язком суду при їх оцінці. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного кодексу України. За загальними правилами доказування, яким кореспондують положення статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно зі ст. 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. Відповідно до п. 1 Розділу VII «Прикінцеві положення» Сімейного кодексу України, цей Кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01.01.2004 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01.01.2004 року, норми Сімейного кодексу України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Положення Кодексу про шлюб та сім`ю України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене Сімейним кодексом України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Відповідно до частини першої статті 36 Кодексу про шлюб та сім`ю України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Таким чином, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України, тобто з 01.01.2004 року. Кодекс про шлюб та сім`ю УРСР не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу. З огляду на вказане, встановлення факту проживання однією сім`єю у період до 01.01.2004 року не передбачено Кодексом законів про шлюб та сім`ю України. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 19.03.2020 року (справа № 303/2865/17), від 28.10.2020 року (справа № 280/705/17), від 10 лютого 2021 року (справа № 204/5407/17). В сукупності із досліджених вище доказів судом встановлено, що заявниця та [PERSON] проживали разом однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з січня 2024 року по [INFO] включно, мали відносини, притаманні подружжю, були пов`язані спільним побутом, мали права і обов`язки подружжя, не перебували в інших шлюбах. Таким чином, заява підлягає частковому задоволенню Заходи забезпечення не застосовувалися. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Судові витрати не відшкодовуються. Рішення в повному обсязі складено 22.07.2025р. На підставі викладеного,

Outcome: partial