Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після її смерті залишилося спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку. Зазначає, що рішенням Заставнівського раойнного суду Чернівецької област від 20 грудня 2022 року за його заявою було встановлено факт родинних відносин як сина та матері. Єдиним спадкоємцем майна, що залишилося після смерті [PERSON] , заповітом є він. Інших спадкоємців та утриманців померлої передбачених законом немає. Зазначає, що він своєчасно у встановлений законом строк прийняв спадкове майно, оскільки постійно проживав з померлою в тому числі на день її смерті та поховання, крім того в шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак в нотаріальній конторі отримати свідоцтво на спадщину за заповітом він не може, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). В зв`зку з чим, він змушений звернутися з даним позовом до суду. З врахуванням викладеного в позовній заяві, просить задоволити позовні вимоги та визнати за ним право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку серії ЧВ за № 0049912. Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 14.07.2025 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та витребувано спадкову справу. Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутності. Не заперечує проти задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом перевірено, що заява представника відповідача про визнання позову не суперечать Закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, з огляду на положення\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 5 ЦПК України\~передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до положень\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої\~ статті 13\~ЦПК України \~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно вимог\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.07.2022 року, Дорошовецької сільської ради (а.с.10). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини (ст..ст.1220,1221 ЦК України). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай). що стверджено копією сертифікату на право на земель частку (пай) Серії ЧВ № 0049912 від 31 серпня 1996 року (а.с. 18). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як сина та матері підтверджується копією рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 20.12.2022 року (а.с. 14-15). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як вбачається з копії заповіту від 21.01.2002 року [PERSON] на випадок своєї смерті здійснила заповітне розпорядження яким «…все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона по закону матиме право….» заповіла [PERSON] . З урахуванням положень ст.ст.1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. 19.07.2012 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. З копії витребуваної судом спадкової справи судом встановлено що інших спадкоємців немає. Таким чином, [PERSON] є єдиною особою, що прийняв спадщину в порядку визначеному ч.1\~ст.1269 ЦК України. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 49/02-31 від 03.06.2025 року, виданої приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Совсун О.М., вбачається, що позивачу було відмовлено нотаріусом в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері у зв`язку з тим, що спадкоємцем не було подано документа, що підтверджує право на земельну частку (пай), а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) оскільки вказані дії суперечать Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 з наступними змінами і доповненнями. Зазначеним порядком передбачено, що видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до ч.ч.1, 3\~ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положення ч.1\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року в справі №522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20) зроблено висновок, що визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких обставин, суд вважає, що позивач спадщину прийняв, однак позбавлений можливості оформити спадкові права на спадкове майно через відсутність у нього оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, після смерті [PERSON] . Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем майна за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично прийняв спадщину, і протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від спадщини, суд вважає, що за позивачем [PERSON] слід визнати право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0049912, що належало [PERSON] .

Outcome: approved