Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

14.10.2024 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до Фрунзівського районного суду Одеської області з позовними вимогами (які в ході розгляду справи уточняв), згідно яких просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що у вересні 2011 року він познайомився з відповідачем, з якою вони стали проживати спільно за місцем його мешкання. Коли у лютому 2013 року стало відомо про вагітність відповідачки, вони зробили ремонт у будинку. Перед самими пологами позивач придбав необхідні для дитини речі, а саме ванночку, дитячі ліжко та візок. [INFO] народився син [PERSON] . Пологи відбулися у пологовому будинку у смт. Ширяєве Березівського району Одеської області. Після народження дитини позивач забрав з пологового будинку новонародженого сина з відповідачкою до їхнього спільного на той час місця проживання. При цьому, позивач зазначив, що після народження дитини, під час її реєстрації, відповідачка з невідомих йому особистих міркувань і за власною ініціативою не захотіла оформити його батьківство. Актовим записом про народження №263 від 24.10.2013 року у Ширяївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березівського району Одеської області було зареєстровано народження [PERSON] , [INFO] , в смт. Ширяеве від громадянки України [PERSON] , а батьком був записаний [PERSON] . Свій вчинок відповідачка ніяк не пояснювала. Вказані обставини стали можливими внаслідок того, що сторони на той час не перебували в офіційному шлюбі, а відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України запис про батька у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по-батькові батька дитини записується за її вказівкою. Крім того, зазначає позивач, приблизно через півтора місяця від народження дитини відповідачка, також особливо нічого не пояснюючи, забрала їхнього сина і виїхала на проживання до своїх родичів у с. Малігонове Березівського району Одеської області, де і проживала тривалий час до самого свого виїзду за кордон. Разом з цим, від виховання та допомоги дитині позивач не відмовився, допомагав постійно, чим міг. Коли позивачу стало відомо про намір відповідачки виїхати за кордон, він звернувся до суду із позовом про визнання батьківства. За результатами розгляду зазначеного позову 04.02.2016 року Ширяївським районним судом Одеської області вимоги позивача були задоволені та визнано його батьківство по відношенню до дитини [PERSON] , який народився у матері [PERSON] , громадянки України (справа № 518/1535/14-ц). Також, суд зобов`язав внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , складеного 24.10.2013 року за № 263 Ширяївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби, вказавши батьком дитини [PERSON] , громадянина України, [INFO] , та змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». При цьому, відповідачка до суду жодного разу не з`явилася та рішення суду не оскаржувала. Після того, як відповідачка, яка до виконання батьківських обов`язків належним чином не ставилася, виїхала за кордон, більше п`яти років син [PERSON] фактично проживає з позивачем, про що свідчать Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання від 11.07.2024 року, складений у с. Торосове Роздільнянського району Одеської області, та Довідка № 307 від 20.05.2024 року, що видана виконавчим комітетом Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області. Крім того, Рішенням виконавчого комітету Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 914 від 18.07.2024 року «Про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] » визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Також позивач зазначив, що син навчається за місцем їхнього спільного проживання, а саме у Торосівській гімназії Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, де на сьогодні закінчив 5 клас, маючи навчальні досягнення високого рівня, про що свідчить характеристика [PERSON] № 65 від 11.07.2024 року, що видана вищевказаним учбовим закладом. Позивач має постійне місце проживання, де створені необхідні умови для навчання та нормального проживання дитини, самостійний дохід, який дозволяє йому створювати ці умови для дитини. Спиртними напоями не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до сина, повністю віддає дитині свою любов і турботу, велику увагу приділяє розвитку дитини. Окрім відвідин дошкільного навчального закладу, грає з сином у розвиваючі ігри, ходить на прогулянки, допомагає з завданнями тощо. В свою чергу, відповідачка протягом тривалого часу жодним чином участі у вихованні та становленні сина як особистості не бере, своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Мати дитини жодного разу не приходила до сина, не брала його гуляти, тобто жодним чином участі у вихованні та й взагалі, в житті дитини, не брала та не бере. На сьогодні, за наявною інформацією, повертатися до України не збирається та доля її взагалі мало відома. Невідомо де вона на даний час проживає та який веде спосіб життя, а також працює чи ні. Такі дії відповідачки завдають моральної шкоди здоров`ю дитині та прямо порушують вимоги положень ч. 2 ст. 150 СК України, які закріплюють обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За таких умов, позивач вважає, що його сину [PERSON] безумовно буде краще проживати з ним, що фактично на теперішній час і відбувається, про що свідчать зазначені вище документи, видані компетентними органами. Позивач зазначає, що Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив «...ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти». Позивач вважає, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Виходячи з вище викладеного, позивач вважає доведеним, що відповідач не забезпечує харчування, медичного догляду та лікування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , свідомо ухиляється від спілкування з дитиною, причому робить це без поважних причин, а тому вважає, що є всі підстави для позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої дитини. Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області справу передано за підсудністю до Ширяївського районного суду Одеської області. 29.11.2024 року справа надійшла до Ширяївського районного суду Одеської області та згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Алексєєвій О.В. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 06.12.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання на 09 січня 2025 року. Також, вказаною ухвалою зобов`язано третю особу надати висновок по справі. Вказану ухвалу разом з копією позовної заяви з додатками направлено за зареєстрованою адресою проживання відповідача. У підготовчому судовому засіданні 09.01.2025 р. оголошено перерву до 28.01.2025 року за клопотанням представника позивача для надання додаткових доказів. 08.01.2025 року до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] про долучення до справи документів, до якого додано копію заяви відповідача від 12.12.2024 року. 09.01.2025 року до суду надійшло клопотання третьої особи про долучення документів, до якого додано копію Рішення Виконавчого комітету Затишанської селищної ради Роздільнянского району Одеської області №1042 від 24.12.2024 р. «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] » та висновок, згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно її сина [PERSON] ., 2013 р.н. 27.01.2025 року до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] про долучення до справи документів, а саме копії паспорту для виїзду за кордон [PERSON] з відповідними відмітками про перетин Державного кордону. 28.01.2025 року підготовче судове засідання відкладено на 26.02.2025 року за клопотанням представника позивача [PERSON] у зв`язку з його хворобою. Ухвалою суду від 26.02.2025 року витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію (відомості) про перетинання Державного кордону України громадянкою України [PERSON] , [INFO] . Підготовче судове засідання відкладено на 20.03.2025 року. 03.03.2025 року до суду з Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України надійшли витребувані судом відомості. 12.03.2025 року представником позивача надано уточнену позовну заяву, згідно якої позовні вимоги доповнено вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на неповнолітню дитину, починаючи з дня подання заяви, яку ухвалою суду від 20.03.2025 року прийнято до розгляду та надано сторонам строк для подання заяв по суті. Підготовче судове засідання відкладено на 18.04.2025 року. 09.04.2025 року до суду надійшла заява представника позивача про виклик свідків. Ухвалою суду від 18.04.2025 року закрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 21.05.2025 року, визнано обов`язковою явку в судове засідання позивача [PERSON] , малолітнього [PERSON] та представника третьої особи Служби у справах дітей Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, а також викликано в судове засідання свідків. 21.05.2025 року в судовому засіданні розпочато судовий розгляд, допитано свідків й оголошено перерву до 06.06.2025 року для надання позивачем оригіналу заяви відповідача, та третьою особою документів особової справи. Ухвалою від 06.06.2025 року судом повторно зобов`язано третю особу Службу у справах дітей Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, а також витребувано з Чогодарівської сільської ради Березівського району Одеської області, Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області та Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС в Одеській області відомості щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні оголошено перерву до 10.07.2025 року. На виконання ухвали суду від 06.06.2025 року до суду надійшли повідомлення - 12.06.2025 року з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ДМС України ГУ ДМС України в Одеській області; 13.06.2025 року з Чогодарівської сільської ради Березівського району Одеської області; 08.07.2025 року з Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області довідки № 378 та № 375. 26.06.2025 року до суду надійшло клопотання Служби у справах дітей Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про долучення до матеріалів справи довідки Затишанської селищної ради від 09.06.2025 р. №341 про фактичне місце проживання [PERSON] , повідомлення Чогодарівської сільської ради від 06.06.2025 року № 35 та від 12.06.2025 р. № 38, рішення виконавчого комітету Затишанської селищної ради від 18.06.2025 р. № 1187 з додатком. В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що він з відповідачкою [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах, під час яких відповідач завагітніла. Позивач працював охоронцем у готелі «Чорне Море» в Одесі. У сторін народився син [PERSON] . Після пологів [PERSON] з незрозумілих причин не захотіла зазначити позивача батьком дитини при реєстрації її народження. Спочатку родина жила разом у Роздільній, потім [PERSON] забрала сина та переїхала до матері в село Малігонове. Позивач поїхав за [PERSON], забрав її та сина, але незабаром [PERSON] знову повернулась до матері. Коли [PERSON] виповнилося 6 місяців, [PERSON] почала їздити працювати у м. Одеса, а дитина - [PERSON] - був з бабусею (матір`ю [PERSON]). Під час відвідин позивачем дитини (їй було 8 місяців) виявилось, що бабуся зловживає алкоголем та неналежно доглядає дитину. Тому [PERSON] забрав [PERSON] до себе додому й з того часу по цей день [PERSON] мешкає з батьком та його батьками (бабусею і дідусем). Дитина відвідує Торосівську гімназію з першого класу, добре вчиться. Декілька разів [PERSON] брала [PERSON] жити до себе, але в дитини були істерики та вона просила забрати дитину. Позивач звернувся до Ширяївського районного суду Одеської області з позовом про визнання батьківства, який було задоволено, у зв`язку з чим внесено відповідні зміни в актовий запис та дитині змінено прізвище на « [PERSON] ». Позивачу відомо, що в подальшому відповідач одружилась з якимось іноземцем, розлучилась з ним, а згодом виїхала до Польщі на заробітки. Час від часу відповідач приїздить в Україну. Наразі в Польщі відповідач створила нову родину, народила доньку та не має намірів повертатись в Україну. Відповідач спілкується з сином по телефону і у застосунку «Вайбер» приблизно раз на місяць ( [PERSON] телефонує мамі і вона сину). Про що саме син спілкується з мамою, позивачу невідомо, він не слухає їх розмови. Кілька разів відповідач передавала сину посилки та гроші. Аліменти з відповідача позивач не стягував. Під час перебування в Україні відповідач не відвідує сина. Відповідач зверталась давно до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина, але відмовилась від позову. У 2016 позивач одружився, в нього народилась донька [PERSON] . Родина жила у батьків позивача. [PERSON] добре ставився до сестри та мачухи. У 2020 році шлюб розірвано, колишня дружина наразі не спілкується з позивачем та його родиною та не дає спілкуватись з ними доньці. У 2021 році позивач одружився вдруге. Дружина [PERSON] доброзичливо ставиться до [PERSON] , бажає його усиновити. В [PERSON] немає дітей. Родина мешкає з батьками позивача у Торосове . [PERSON] також добре ставиться до мачухи [PERSON] . Наразі позивач займається ремонтом автомобілів (не працевлаштований офіційно). Зазначив, що метою позбавлення відповідача батьківських прав є реєстрація місця проживання дитини з батьком (наразі зареєстроване місце проживання дитини - за адресою реєстрації матері у с. Малігонове). Крім того, теперішня дружина позивача має намір усиновити [PERSON] , щоб він мав повноцінну родину. Також зазначив, що в нього були проблеми з лікуванням дитини у зв`язку з необхідністю надання згоди матір`ю на проведення дитині операції. Також, позивач зазначив, що не спілкується з відповідачем взагалі. Мати позивача спілкувалась з [PERSON] і вмовила її вислати копію закордонного паспорту й написати заяву про визнання позову. Представник позивача підтримав позицію довірителя, просив задовольнити позов. Відповідач в жодне судове засідання не з`явилась. Всі направлені на адресу місця реєстрації відповідача рекомендовані листи (ухвала про відкриття провадження у справі, копія позову з додатками, судові повістки, ухвала про закриття підготовчого провадження) повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Позивачем надано до суду оригінал заяви відповідача від 12.12.2024 року, адресованої Ширяївському районному суду Одеської області та Службі у справах дітей Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, згідно якої остання зазначає, що Ширяївським районним судом Одеської області розглядається справа за позовом [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , 2013 р.н. Відповідач підтвердила той факт, що вона тривалий час 7 років проживає за межами України, а саме в Польщі і не займається вихованням дитини. Повертатися в Україну намірів немає і відповідно, брати участь у вихованні сина [PERSON] не буде. Погоджується з тим, що [PERSON] , як батько гарно виховає сина [PERSON] без її участі. Принаймні він до цього часу виховував і утримує сина. Не заперечувала проти задоволення позовних вимог про позбавлення її батьківських прав відносно дитини (а.с. 52, 174). Представник третьої особи просила задовольнити позовні вимоги. Зазначила, що в ході підготовки повторного висновку на виконання ухвали суду від 06.06.2025 р. зв`язалась з відповідачем у за стосунку « Вайбер » та повідомила про те, що відбудеться засідання комісії з прав дитини, на якому вирішуватиметься питання щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] . Відповідач повідомила, що не зможе приїхати до України, але погодилась взяти участь у засіданні комісії по відеозв`язку у додатку «Вайбер». Під час засідання комісії відповідач повідомила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дитини. Зазначила, що дитина коли виросте, все одно приїде до неї у Польщу працювати. Також, [PERSON] казала, що реєстрація місця проживання [PERSON] - це проблема позивача. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є сестрою позивача. Донедавна працювала вчителем у Торосівській гімназії та була класним керівником племінника [PERSON] . Зазначила, що її брат [PERSON] співмешкав з [PERSON] та в них народився син [PERSON] . Невдовзі після народження [PERSON] повернулась жити до матері. [PERSON] працювала, а [PERSON] залишала зі своєю матір`ю, яка зловживала алкоголем. Одного разу, коли [PERSON] було 8 місяців, [PERSON] з сестрою приїхали до помешкання [PERSON] навістити дитину та побачили, що за дитиною не здійснюється належний догляд. Тоді [PERSON] забрав [PERSON] до себе додому та з тих пір [PERSON] живе з батьком. Приблизно коли [PERSON] був один рік [PERSON] виїхала до Польщі. [PERSON] декілька разів навідувала сина (до його п`ятирічного віку), привозила подарунки на дні народження. Останній раз [PERSON] приїздила з Польщі та лише на півгодини заїхала до [PERSON] . [PERSON] не спілкується зі свідком і взагалі вкрай негативно ставиться до родини [PERSON] . Вона налаштовує [PERSON] проти батька, бабусі та діда. Свідок заблокувала номер [PERSON] на телефоні, оскільки не бажає з нею спілкуватися. Вважає [PERSON] неадекватною скандальною людиною, яка про всіх говорить лише погане. Також, свідок повідомила, що з [PERSON] в них гарні, довірливі відносини. Дитина часто питає, чому його мама поїхала, чому живе окремо. Свідок не каже [PERSON] про маму погано. [PERSON] рідко спілкується з мамою, вона йому телефонує. На останній день народження [PERSON] не привітала сина, зателефонувала через кілька днів і нічого не сказала. [PERSON] вкрай засмутився через це. Під час розмов [PERSON] розпитує дитину про родичів, негативно відгукується про них. [PERSON] розказував свідку, що мама одружилась в Польщі та народила дівчинку. [PERSON] радіє, коли мама йому телефонує. Свідок вважає, що відповідач не виконує функцію матері по відношенню до [PERSON] . Крім того, [PERSON] вважає, що [PERSON] не потрібно навчатись, він приїде до Польщі та буде там працювати. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є матір`ю позивача. З восьмимісячного віку [PERSON] проживає з батьком [PERSON] та його батьками (свідком і її чоловіком). Кілька разів матір [PERSON] забирала дитину до себе, але через погані умови проживання [PERSON] через 2-3 дні просив його забрати. [PERSON] був одружений, в нього є ще молодша донька. З дружиною розлучився й вона не бажає спілкуватися з [PERSON] та його родиною й не дає спілкуватись доньці, створила нову родину. Згодом [PERSON] одружився з [PERSON] . [PERSON] добре ставиться до мачухи, називає її на ім`я. [PERSON] телефонує [PERSON] . Під час розмов [PERSON] налаштовує дитину проти родичів, після чого [PERSON] ходить сумний. [PERSON] дуже добре вчиться, але [PERSON] вважає, що йому не потрібне навчання, вона каже, що все одно він приїде до неї в Польщу й буде там працювати. Свідок не слухала, про що розмовляє [PERSON] з мамою. Приблизно у 2017 році [PERSON] приїздила до [PERSON] в Торосове, [PERSON] спочатку дуже зрадів, але потім був засмучений. Свідок зазначає, що [PERSON] росла в родині алкоголіків та характеризує її як дикарку. [PERSON] свідок заблокувала, оскільки [PERSON] телефонувала й ображала родину [PERSON] нецензурною лайкою. Також, свідок пояснила, що наприкінці 2024 року вона зв`язалася з [PERSON] та повідомила її про те, що [PERSON] подано позов про позбавлення батьківських прав. Свідок просила [PERSON] визнати цей позов, про що написати відповідну заяву. Запевнила [PERSON] , що для [PERSON] так буде краще. [PERSON] погодилась та написала заяву, фотокопію якої надіслала свідку (її було надано у Службу у справах дітей та до суду), а згодом передала їй оригінал заяви. Свідок [PERSON] пояснив, що є чоловіком сестри позивача [PERSON] та товаришує з позивачем, проживає неподалік. Зазначив, що з приводу взаємин дитини позивача [PERSON] нічого повідомити не може. Допитаний в присутності представника органу опіки та піклування малолітній [PERSON] пояснив, що живе з татом, його дружиною [PERSON] , бабусею і дідусем. З мамою [PERSON] спілкується за допомогою платформи «Діскорд». Вона працює в Польщі на фабриці солодощів. Раніше мама телефонувала [PERSON] частіше, також писала листи на електронну пошту. Після народження у вересні 2024 року доньки [PERSON] мама телефонує рідше, бо зайнята. [PERSON] частіше телефонує мамі, запитує, як у неї справи. Мама питає в [PERSON] , як він вчиться, чи все добре у школі, чи ніхто його не ображає. [PERSON] вважає, що новий чоловік мами не хоче, щоб вона з ним спілкувалась. [PERSON] зазначив, що хоче спілкуватись з мамою, якщо не буде її чоловіка. Також, розповів, що мама надсилала йому 1000 гривень на день народження. Під час кожної розмови мама каже, що любить його, що хоче побачити. Кожен раз мама каже: «Якщо хочеш, я тебе заберу», але [PERSON] відповідає, що йому добре з батьком. Також дитина розповіла про успіхи у навчанні, участь у конкурсах, показала грамоти, дипломи, отримані за навчальні досягнення і участь у конкурсах, олімпіадах. На питання суду, чи розуміє [PERSON] , чому він викликаний до суду, відповів, що йому роз`яснили, що вирішується питання про позбавлення мами [PERSON] батьківських прав щодо нього. Зазначив, що йому роз`яснили, що для нього і для тата так буде краще. Дитина вважає, що це не завадить йому продовжувати спілкуватись з мамою. Також, [PERSON] пояснив, що в нього гарні стосунки з дружиною батька [PERSON] , він звертається до неї по імені, а в людних місцях називає мамою. Вони з татом та [PERSON] разом проводять дозвілля, їздили у Одесу у торговельний центр, де [PERSON] дуже сподобалось. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.03.2016 року (а.с. 7). Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 04.02.2016 року (справа №518/1535/14-ц, провадження №2/518/192/2016) задоволено позовні вимоги [PERSON] про визнання батьківства відносно дитини [PERSON] , який народився [INFO] в смт. Ширяєве Ширяївського району Одеської області України у матері [PERSON] , громадянки України (а.с. 8-9). Згідно довідки Торосівського старостинського округу Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 307 від 20.05.2024 року [PERSON] , [INFO] , виховує свою дитину [PERSON] , [INFO] , самостійно (а.с. 10). Згідно характеристики Торосівської гімназії Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області (вих. № 65 від 11.07.2024 року) [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] навчається у 5 класі вищевказаної гімназії, має навчальні досягнення високого рівня. Навчається в повну міру своїх сил. У [PERSON] відмінна зорова та слухова пам`ять. Логічне та образне мислення виявляє добре. Найкраще даються предмети математичного та гуманітарного циклів. На уроках уважний та активний, домашні завдання виконує в повному обсязі. Здатний аналізувати, порівнювати, узагальнювати та робити висновки, проявляє наполегливість і старання. Швидко запам`ятовує програмовий матеріал. У виконання нового завдання включається швидко, темп роботи високий. Увага стійка, якщо діяльність для учня цікава. У дружньому спілкуванні займає лідерські позиції. До виконання громадських обов`язків ставиться сумлінно. Доручену справу доводить до кінця, проявляє ініціативу. Дотримується правил поведінки, неконфліктний, стриманий. На даний час [PERSON] проживає з батьком - [PERSON] , так як мати знаходиться за кордоном - в Польщі. Батько цікавиться його навчанням та поведінкою. До школи [PERSON] приходить охайний та має чистий зовнішній вигляд (а.с. 11). Згідно акту обстеження комісією Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від 11.07.2024 року умови проживання задовільні. Матір дитини, [PERSON] , перебуває за кордоном. Батько за своїм місцем проживання створив належні умови для проживання, навчання та проведення дозвілля свого малолітнього сина. (Примітка: відомості в акті внесені на підставі інформації, наданої заявником) (а.с. 12). Рішенням виконавчого комітету Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 914 від 18.07.2024 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , оскільки батьки дитини проживають окремо та дійшли згоди щодо місця проживання дитини (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.04.2021 року [PERSON] та [PERSON] , 11.04.2021 року уклали шлюб, зареєстрований Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 14). Згідно Заяви від 12.12.2024 року [PERSON] на адресу СуСД Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, остання зазначає, що Ширяївським районним судом Одеської області розглядається справа за позовом [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , 2013 р.н. Також підтвердила той факт, що вона тривалий час 7 років проживає за межами України, а саме в Польщі і не займається вихованням дитини. Повертатися в Україну намірів немає і відповідно, брати участь у вихованні сина [PERSON] не буде. Погоджується з тим, що [PERSON] як батько гарно виховає сина [PERSON] без її участі. Принаймні він до цього часу виховував і утримує сина. Не заперечувала проти задоволення позовних вимог про позбавлення її батьківських прав відносно дитини (а.с. 52, 174). Відповідно до Висновку виконавчий комітет Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , відносно її сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки остання з 2013 року у с. Торосове не проживає. Тривалий час, майже 7 років, проживає за межами України, у Польщі, де створила іншу сім`ю. Вихованням сина не займається, повертатися в Україну намірів не має, впевнена, що [PERSON] як батько гарно виховує сина [PERSON] без її участі. Не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо позбавлення її батьківських прав до дитини [PERSON] (заява матері від 12.12.2024 року) (а.с. 55). Відповідно до копії військового квитка [PERSON] серії [NUMBER] від 22.06.2011 року, останнього поставлено на облік [INFO] (а.с. 58-60). Згідно копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] та інформації Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відповідно до бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» в період з 08.11.2017 по 26.02.2025 року [PERSON] , [INFO] (документ [NUMBER] ), перетинала кордон, а саме: 11.04.2023 23-03, напрям: виїзд, пункт пропуску: пп «Смільниця», 02.11.2022 01-29, напрям: в`їзд, пункт пропуску: пп «Шегині», авто, 10.01.2020 04-10, напрям: виїзд, пункт пропуску: пп «Ягодин» авто, 24.11.2019 02-28, напрям: в`їзд, пункт пропуску: пп «Ягодин» авто, 27.01.2019 05-14, напрям: виїзд, пункт пропуску: пп «Ягодин» авто, 27.12.2018 07-10, напрям: в`їзд, пункт пропуску: пп «Краківець», 05.12.2018 03-37, напрям: виїзд, пункт пропуску: пп «Ягодин» авто, 14.10.2018 03-38, напрям: в`їзд, пункт пропуску: пп «Шегині», авто, 20.07.2018 02-11, напрям: виїзд, пункт пропуску: пп «Ягодин» авто, 17.06.2018 02-15, напрям: в`їзд, пункт пропуску: пп «Ягодин» авто, 21.03.2018 05-35, напрям: виїзд, пункт пропуску: пп «Ягодин» авто. Згідно характеристики Торосівської гімназії Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області (№ 98 від 17.12.2024 року), [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] навчається у 6 класі вищевказаної гімназії, має навчальні досягнення високого рівня. Навчається в повну міру своїх сил. У [PERSON] відмінна зорова та слухова пам`ять. Логічне та образне мислення виявляє добре. Найкраще даються предмети математичного та гуманітарного циклів. На уроках уважний та активний, домашні завдання виконує в повному обсязі. Здатний аналізувати, порівнювати, узагальнювати та робити висновки, проявляє наполегливість і старання. Легко запам`ятовує програмовий матеріал. У виконання нового завдання включається швидко, темп роботи високий. [PERSON] - активний учасник і переможець як шкільних, та і районних та обласних конкурсів, змагань. У дружньому спілкуванні займає лідерські позиції. До виконання громадських обов`язків ставиться сумлінно. Доручену справу доводить до кінця, проявляє ініціативу. Дотримується правил поведінки, неконфліктний, стриманий. На даний час [PERSON] проживає з батьком - [PERSON] , так як мати знаходиться за кордоном - в Польщі. Батько цікавиться його навчанням та поведінкою. До школи [PERSON] приходить охайний та має чистий зовнішній вигляд (а.с. 137). [PERSON] бере участь у різноманітних конкурсах, олімпіадах, про що свідчать копії дипломів, сертифікатів, похвальної грамоти, похвальні листи (а.с. 138-147). Згідно Витягу з протоколу комісії з захисту прав дитини від 24.12.2024 № 7 комісія з питань захисту прав дитини при Затишанській селищній раді вважає за доцільне надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] (а.с. 167, 170). Відповідно до повідомлення СуСД виконавчого комітету Чогодарівської сільської ради Березівського району Одеської області (вих. № 35 від 06.06.2025) - громадянка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою с. Малігонове Березівського району Одеської області, але на даний час не проживає на території Чогодарівської ТГ та не перебуває на обліку в Чогодарівській службі у справах дітей. [PERSON] має двох дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньку 2024 р.н. (а.с. 168, 171, 187). Відповідно до Картки 607 обстеження та медичного огляду від 04.06.2025 року №3759112 КНП «Захарівська БПЛ» та витягу з додатку «Резерв+ ВОД» від 05.06.2025 року, [PERSON] , [INFO] придатний до служби у військових частинах забезпечення ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), мед підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони та ін.(а.с. 172-173). Згідно повідомлення ГУДМС України в Одеській області № 4/6-26 від 11.06.2025 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим/знятим з реєстрації по м. Одесі та Одеській області не значиться (а.с. 184). Згідно повідомлень Чогодарівської сільської ради Березівського району Одеської області: -вих. № 04-13/639 від 12.06.2025 року [PERSON] , [INFO] , згідно реєстру територіальної громади, на території сільської ради не зареєстрований (а.с. 185); - вих. № 38 від 12.06.2025 року - [PERSON] , [INFO] не зареєстрований за місцем реєстрації матері [PERSON] (а.с. 188). Згідно довідки № 341 від 09.06.2025 року Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Торосівського старостинського округу, [PERSON] , [INFO] , проживає фактично за адресою: [ADDRESS] без реєстрації (а.с. 189). Згідно Висновку (повторний), затвердженого рішенням № 1187 від 18.06.2025 року виконавчим комітетом Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, орган опіки та піклування вважає за доцільне надати висновок (повторно) про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] (а.с. 191-192). Резюмуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, під час яких [PERSON] завагітніла. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . Відповідач зареєструвала народження сина [PERSON] , водночас, відомості про батька дитини були внесені зі слів матері відповідно до положень ст. 135 СК України. Батьком дитини згідно ст. 135 СК України був зазначений « [PERSON] ». Після народження сина сторони проживали разом, а згодом відповідач з сином переїхали у с. Малігонове до матері відповідача. Позивач забрав відповідача та сина до себе, але через три тижні [PERSON] знов повернулась до матері з [PERSON] та залишилась в неї. Коли дитині було близько шести місяців відповідач почала їздити на роботу до м. Одеса, а дитину залишала зі своєю матір`ю. Коли [PERSON] було вісім місяців, позивач з сестрою приїхали до сина, та, виявивши, що бабуся неналежним чином доглядає [PERSON] через зловживання алкоголем, забрали [PERSON] до себе у с. Торосове. З восьмимісячного віку [PERSON] проживає з батьком та його батьками у с. Торосове. У 2014 році позивач [PERSON] звернувся до Ширяївського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про визнання батьківства щодо [PERSON] . У 2016 році позов було задоволено, дитина отримала прізвище « [PERSON] », було внесено відповідні зміни у актовий запис про народження та видано свідоцтво про народження, де батьком зазначено позивача. До 2018 року відповідач навідувала дитину, кілька разів брала [PERSON] до себе додому, але дитина жила з батьком у Торосове, де почала відвідувати школу. У 2016 році позивач одружився, у 2017 році у нього народилась донька [PERSON] , у 2020 році шлюб розірвано. Перша дружина та донька [PERSON] з позивачем та його родиною не спілкуються. Починаючи з 2018 року [PERSON] виїхала працювати у Польщу, де перебуває до цього часу. Протягом 2018-2025 років відповідач поверталась в Україну п`ять разів. Наразі відповідач одружена в Польщі, у 2024 році народила доньку. У 2021 році позивач одружився вдруге. Наразі родина мешкає у с. Торосове в будинку батьків позивача й складається з п`яти членів (позивач, [PERSON] позивача [PERSON] , батьки позивача). Відносини у родині доброзичливі, [PERSON] добре ставиться до мачухи і вона до нього. [PERSON] з мачухою та батьком проводять дозвілля, їздять розважатись до Одеси. [PERSON] має високі досягнення у навчанні, із задоволенням навчається, полюбляє вивчати англійську мову. Родина пишається дитиною. Для [PERSON] створені умови проживання. Дитина спілкується з матір`ю [PERSON] у за стосунку «Дискард», спілкується по відео- та аудіозв`язку. Дитина більш прихильна до батька, але любить обох батьків. Вважає, що проживати з батьком йому буде краще, але бажає спілкуватись з мамою. Дитина сумує за мамою, намагається зрозуміти, чому мама живе окремо, засмучується через те, що мама не має змоги спілкуватись з [PERSON] частіше й через нового чоловіка мами. Відповідач каже дитині, що любить її, що забере, якщо [PERSON] захоче. Під час спілкування мама питає в [PERSON] , як його справи, як навчання, як родина. Дитина вважає, що позбавлення його матері батьківських прав щодо нього буде на користь йому та батьку. Позивач військовозобов`язаний, визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), мед підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони та ін. Вирішуючи питання щодо застосування норм права до спірних правовідносин судом враховується наступне. Статтею 11 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Преамбулою вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. В силу п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. У справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. У п.п. 47-49 справи «Савіни проти України» (№ 39948/06 від 18 грудня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. При вирішенні такої категорії спорів слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, який застосовується лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 08.05.2019 року у справі № 409/1865/17-ц, від 02.10.2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 11.03.2020 року у справі № 638/16622/17, від 13.04.2020 року у справі № 760/468/18, від 29.04.2020 року у справі № 522/10703/18 , від 23.12.2020 року у справі №522/21914/17. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позивач не довів, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків з виховання сина. Фактичне незабезпечення дитині матір`ю необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини обумовлене роздільним та віддаленим проживанням матері і дитини, та, як вбачається, не впливає на розвиток дитини, оскільки вказані потреби забезпечує батько (позивач). Позивачем не доведено, що відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Сам позивач зазначає, що дитина спілкується з матір`ю, але про що саме - він не слухає і не знає. Допитані свідки також зазначили, що не чули зміст розмов [PERSON] з мамою. Натомість, дитина повідомила суду, що мама цікавиться його життям, говоре, що любить його та готова забрати жити до себе, якщо [PERSON] забажає. Твердження свідків щодо «налаштування» відповідачем дитини проти родини (батька, бабусі) суд оцінює критично, оскільки свідки є родичами позивача. Крім того, сам факт негативного відношення відповідача до родини позивача та «налаштовування» дитини проти родини позивача не є підставою для позбавлення її батьківських прав. Твердження свідків та позивача щодо позиції відповідача про подальше проживання і працевлаштування [PERSON] у Польщі не свідчить про неналежне ставлення матері до батьківських обов`язків, а є її позицією щодо подальшої долі дитини. Крім того, сам факт того, що відповідач бачить майбутнє сина у Польщі поруч з нею свідчить про бажання матері підтримувати тісний зв`язок з сином у подальшому. Більш того, за словами самої дитини, [PERSON] бажає спілкуватись з мамою, сумує за мамою, засмучений тим, що мама не має можливості приділяти йому достатньо уваги й часу. Суд переконаний, що за наведених обставин позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина й припинення їх спілкування не лише не сприятиме захисту прав дитини, а навпаки погіршить її психоемоційний стан. Згідно положень ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Отже, суд приходить до висновку, що висновок органу опіки та піклування суперечить інтересам дитини. Суд критично ставиться до заяви відповідача про визнання позову, оскільки сам лише факт визнання позову відповідачем не є безумовною підставою для задоволення позову. Крім того, суд вважає, що визнання позову відповідачем порушує права дитини [PERSON] на спілкування з матір`ю. Судом вбачається, що сторони зловживають процесуальними правами, зокрема, правом на визнання позову, та намагаються ввести суд в оману щодо справжньої мети звернення до суду з позовом. Більш того, суд звертає увагу на протиріччя у поясненнях свідків, згідно яких відповідач [PERSON] ставиться до родини позивача вкрай негативно, налаштовує дитину проти родини, й, водночас, одразу після звернення до неї з позовом (не отримавши копії позову й додатків до нього) визнає позовні вимоги. Згідно ч. 2 ст. 206 ЦПК України, до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У зв`язку з неявкою відповідача у жодне з судових засідань судом не виконано обов`язок щодо роз`яснення відповідачу наслідків визнання нею позовних вимог. Отже, судом не встановлено, чи дійсно відповідач розуміє наслідки визнання нею позову та наслідки позбавлення її батьківських прав відносно сина. Як зазначила представник третьої особи, про наміри теперішньої дружини позивача усиновити дитину відповідача не повідомляли. Більш того, як зазначила представник третьої особи, під час спілкування з відповідачем остання зазначила, що дитина все одно коли виросте, приїде до неї й працюватиме в Польщі. Таким чином, суд повторно зазначає, що мати не має наміру втрачати зв`язок з сином. Крім того, судом встановлено, що місце проживання дитини не зареєстровано, на відміну від тверджень позивача, згідно яких дитина зареєстрована за адресою матері. Відповідно до положень п. 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Беручи до уваги, що місце проживання дитини визначено рішенням органу опіки та піклування з батьком, суд не вбачає перешкод у реєстрації місця проживання дитини з батьком відповідно до закону. Будь-яких доказів неможливості реєстрації місця проживання дитини за відсутності згоди відповідача позивачем суду не надано. Посилання позивача на наміри його дружини усиновити дитину не підтверджені жодним доказом. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивач не довів існування підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, а саме - неналежного виконання нею обов`язків з виховання дитини. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини суд зазначає наступне. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову, тобто з 12.03.2025 року та до [INFO] включно, тобто до досягнення дитиною повноліття. Водночас, суд зазначає, що вимога щодо обмеження розміру аліментів 10 розмірами прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (ч. 5 ст. 183 СК України) застосовується лише при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. В даному випадку обмеження розміру аліментів на дитину обмежить права дитини на належне утримання й протирічить вимогам ч. 1, 2 ст. 183 СК України, тому судом не застосовується. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог в частині стягнення аліментів та відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав покладається на позивача, а оскільки на підставі п. 3, 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати за вказану позовну вимогу.

Outcome: partial