Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 24 березня 2006 року він уклав шлюб з відповідачкою, про що Виконавчим комітетом Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, був зроблений відповідний актовий запис № 03. Вони з відповідачкою малолітніх чи неповнолітніх дітей немають. Позивач посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися з причин відсутності взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, з різних поглядів щодо життя та життєвих цінностей. Представник позивача в судовому засідання підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідачка в судове засідання, не з`явилась про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, надала суду через свого представника заяву до початку судового розгляду, згідно якої позов про розірвання шлюбу визнала (а. с. 51-52). Суд вислухавши представника позивача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 березня 2006 року, що зареєстрований Виконавчим комітетом Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис № 03, вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно від 18 лютого 2025 року (а.\~с. 5) Малолітніх чи неповнолітніх дітей у сторін немає Спільне життя подружжя не склалося через втрату почуттів між сторонами, відсутності взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, з різних поглядів щодо життя та життєвих цінностей. Визначити конкретний час припинення сімейно-шлюбних відносин суд позбавлений можливості, оскільки сторони не зазначають будь-яких часу з якого припинили сімейно-шлюбні відносини, і доказів на підтвердження вказаного суду не надають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідачки, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., сплачений ним під час звернення з позовом до суду, інші 50% судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. слід повернути позивачу з державного бюджету (а. с. 3, 11). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved