Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

26 березня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] у якій прохає шлюб між нею та ним [PERSON] зареєстрований 14 липня 2022 року Вижницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 116 - розірвати; залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що офіційно зареєстрований шлюб між ними має формальний характер. Сімейні стосунки у них з відповідачем не склалися через суттєві розбіжності в характері, різне ставлення та відношення до інституту сім`ї, сімейних цінностей, які не дають можливості зберегти сім`ю. Також вони з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільне господарство та спільний бюджет, зазначене пов`язано з тим, що вони не мають бажання продовжувати подальше подружнє життя. Позивачка не має наміру продовжувати сімейні відносини з відповідачем, так як вони істотно суперечать її інтересам та фактично ускладнюють нормальне існування. А отже, подальше збереження сімейних відносин вже не є добровільними, а тому істотно суперечить її інтересам, що є підставою для розірвання шлюбу. Рішення про розірвання шлюбу з відповідачем усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя. У судове засідання 23 липня 2025 року сторони не з`явилися. Позивачка подала до суду заяву відповідно до якої остання прохає розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомляв, відзив не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України та про що постановлено відповідну ухвалу. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 14 липня 2022 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Вижницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 116, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають одну дитину доньку: [PERSON] , народилася [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.12). Відомостей про існування спору про поділ майна чи визначення місця проживання дитини позовна заява не містить. Розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки сторони мають малолітню дитину. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки в цьому конкретному випадку, це суперечило б інтересам щонайменше позивачки, яка не хоче продовжувати подружні стосунки з відповідачем та миритися категорично не бажає. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем категорично не бажає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка прохає залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Питання розподілу судових витрат сторонами не ставилося.

Outcome: approved