Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Головного сервісного центру МВС про визнання права власності на вантажний автомобіль "ГАЗ" 5312, модель 45063, державний номерний знак [NUMBER] , 1985 року випуску, жовтого кольору, номер шасі [NUMBER] , у порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на її майно, зокрема, на вантажний автомобіль "ГАЗ" 5312, модель 45063, державний номерний знак [NUMBER] , набутий спадкодавцем в результаті участі в електронних торгах. Набуття права на вказаний автомобіль підтверджується протоколом № 553009, актом про проведення електронних торгів та актом приймання-передачі майна від 30.09.2021. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але постановою від 27.01.2025 року нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений автомобіль. Причина відмови відсутність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Позивач просить визнати за ним право власності на вантажний автомобіль "ГАЗ" 5312, державний номерний знак [NUMBER] , оскільки оформити право власності у позасудовому порядку він не може. Ухвалою суду від 31.01.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з тих підстав, що Головний сервісний\~центр МВС не є належним відповідачем, державна реєстрація транспортного засобу не є підставою набуття права власності, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу підтверджує проведення процедури державної реєстрації та внесення відомостей до ЄДРТЗ. Ухвалою суду від 16.04.2025 замінено неналежного відповідача Головний сервісний\~центр МВС, на належного\~відповідача [PERSON] , Головний сервісний\~центр МВС залучено до\~участі у\~справі у\~якості третьої\~особи,\~яка не\~заявляє самостійних вимог. Ухвалою суду від 19.06.2025 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач та\~його представник\~у судове\~засідання не\~з`явилися,\~про час,\~місце та\~дату розгляду\~справи повідомлені\~належним чином,\~згідно поданої\~заяви просять\~справу розглядати\~без їх\~участі,підтримують позовні вимоги, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, згідно поданої заяви просив справу розглядати без його участі, з позовними вимогами згоден в повному обсязі, позов просив задовольнити. Представник третьої особи Головного сервісного центру МВС в судове засідання не з`явився, через електронну систему "Електронний суд" напралено заяву на адресу суду про розгляд справи без участі представника, просять врахувати відзив на позовну заяву. Дослідивши надані сторонами у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до копії протоколу № 553009 проведення електронних торгів від 08.08.2021 та копії акта про проведені електронні торги від 30.09.2021 [PERSON] стала переможцем електронних торгів, на яких було виставлено майно боржника ТОВ "ЕКО НІКА" вантажний автомобіль "ГАЗ" 5312, державний номер [NUMBER] , 1985 року випуску, жовтого кольору, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] . За вказаний транспортний засіб [PERSON] внесла всю суму, що підтверджується копією акта про проведені електронні торги від 30.09.2021, копією платіжної інструкції № 0.0.2277488427.1 від 22.09.2021. [INFO] мати позивача - [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 22.06.2022. Родинні відносини між позивачем [PERSON] та [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 22.09.1971. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Приходько О.В. із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою нотаріуса від 27.01.2025 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вантажний автомобіль "ГАЗ" 5312 оскільки ним не надано документів, що підтверджують право власності спадкодавця на майно. Інший спадкоємець за законом після смерті [PERSON] - [PERSON] надав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. Стаття 15\~ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках (ч.\~1\~ст. 13 ЦК України). Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст.\~316\~ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. Згідно зі ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла станом на день проведення електронних торгів) реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Згідно з ч. 1 ст.\~650\~ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Відповідно до п.1 розділу І Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 (в редакції, що діяла на час проведення торгів та видачі акта про проведенні електронні торги) (далі - Порядок реалізації арештованого майна), продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Пунктами 4 та 8 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна передбачено, що після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. З урахуванням викладеного, різновидом договору купівлі-продажу є продаж майна на прилюдних торгах, сторонами якого є організатор торгів, як продавець, та переможець торгів, як покупець, а його істотними умовами - предмет договору та покупна ціна. З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656\~ЦК України можна дійти висновку, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Водночас з аналізу статей 655, 658 ЦК України, пунктів 4, 5 розділу X Порядку вбачається, що набуття майна за результатами електронних торгів є договором купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є організатор електронних торгів, який укладає договір, та державна виконавча служба або приватний виконавець, які виконують договір у частині передання права власності на майно покупцю. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Отже, процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 438/610/14-ц (провадження №\~14-577цс19). Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 ( далі Порядок), встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Згідно з п. 8 Порядку (у редакції станом на день проведення електронних торгів) документом, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, його складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлений в установленому порядку акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем. Відповідно до ч.\~ч. 1,\~2 ст.\~34\~Закону України\~«Про дорожній\~рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Згідно з п. 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Встановлено, що [PERSON] отримала від відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) акт про проведенні електронні торги від 30.09.2021, відповідно до якого вона є переможцем електронних торгів з реалізації майна боржника - вантажного автомобіля "ГАЗ" 5312, державний номер [NUMBER] , 1985 року випуску, жовтого кольору, шасі (кузов, рама) №\~ [NUMBER] . Отже, у [PERSON] після отримання вказаного акта виникли законні підстави для реєстрації транспортного засобу у встановленому законом порядку та отримання свідоцтва про право власності на даний транспортний засіб. 19.06.2022 [PERSON] , [INFO] , померла. Згідно зі ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.\~1218\~ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ч.\~1\~ст. 1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261\~ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя не встигла зареєструвати транспортний засіб. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину, є її син [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, зважаючи на визнання позовних вимог відповідачем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Оскільки позивач не наполягає на стягненні судових витрат, суд вважає, що вони підлягають залишенню по фактично понесеним. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved