Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» Дармограй А.Т. звернулась до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої зазначила, що 25.01.2023, між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 458930 - КС - 001 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит у розмірі 8 000 грн. на умовах строковості, платності та зворотності. Видача кредиту здійснювалася шляхом перерахування коштів на банківську картку позичальника № [NUMBER] , вказану при заповненні анкетних даних. Відповідач не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого станом на 15.05.2025 утворилася заборгованість по кредитному договору у розмірі 25800,94 грн, що складається з наступного: 8000 грн - заборгованість за кредитом, 16600,94 грн - заборгованість за простроченими процентами та 1200,00 грн - заборгованість по комісії. Враховуючи наведене, просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 25800,94 грн та 2422,40 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 28.05.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Представник позивача разом з позовом звернулась із клопотанням, в якому просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився. У заяві від 08.07.2025 вимоги позивача визнав, просив проводити розгляд справи без його участі. Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 458930-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями (пропозицією (офертою) укласти договір та прийняттям (акцептом) пропозиції укласти договір), підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 8 000 грн, строком на 16 тижнів, термін дії договору до 17.05.2023, на умовах сплати процентів за користування кредитом: стандартна процентна ставка 2,0% в день (фіксована ставка), знижена процентна ставка - 1,15957313% в день, та сплати комісії за надання кредиту в розмірі 1200,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту - 16800,00 грн. Також, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. До вказаного договору також додана візуальна форма послідовності дій клієнта та анкета клієнта, з якої встановлено, що [PERSON] підписав одноразовим електронним ідентифікатором за допомогою телефону паспорт споживчого кредиту та Договір. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПрофітГід». Відповідно до наданих позивачем довідки та розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 14.05.2025 у [PERSON] наявна заборгованість за Договором № 458930-КС-001 про надання кредиту від 25.01.2023, яка становить 25800,94 грн, з яких 8000,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 16600,94 грн - сума прострочених платежів по відсотках та 1200,00 грн - заборгованість по комісії. Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Наданий позивачем розрахунок наявної заборгованості за договором відповідачем не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачем суду не надано, свій розрахунок не наведений, судово-економічна експертиза у справі за клопотанням відповідача не призначалась. Тобто, відповідач не спростував докази, надані банком щодо цього факту. [PERSON] користувався кредитними коштами та виконував свої зобов`язання за кредитом неналежним чином, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. У зв`язку із тим, що відповідач отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначені в договорі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення із [PERSON] заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved