Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Орган опіки та піклування Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачка [PERSON] [INFO] народила дитину [PERSON] . Згідно складеного акта закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 05.08.2022, працівниками педіатричного відділення КМП «Коростенська ЦМЛ КМР», працівниками національної поліції та службою у справах дітей встановлено, що 03.08.2022 була виявлена покинута дитина, дівчинка [PERSON] , [INFO] своєю матір`ю [PERSON] . Дитина поступила до закладу охорони здоров`я 03.08.2022 з Житомирської обласної дитячої лікарні. Відомості про батька дитини зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Рішенням виконавчого комітету Білокоровицької сільської ради [PERSON] , [INFO] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Білокоровицької сільської ради малолітню дитину [PERSON] було влаштовано до КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» Житомирської обласної ради. [PERSON] жодного разу не виявила бажання побачити дитину чи повернути її в свою сім`ю. Відповідачка не забезпечує дитину матеріально, не цікавиться її життям та розвитком, станом здоров`я, не готує дитину до дорослого життя, не зустрічається з дитиною, не спілкується з нею, а це у свою чергу означає, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. За таких обставин, позивач вважає, що є всі підстави для позбавлення її батьківських прав щодо дітей та стягнення з відповідача аліментів. Ухвалою суду відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду підготовче провадження закрито, призначено розгляд по суті. Представник позивача в судове засідання позовні вимоги підтримала частково. Щодо вирішення питання передачі дитини на опікування Органу опіки та піклування Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області, пояснила що на даний час дитина перебуває на вихованні у прийомній сім`ї. Відповідачка у судове засідання на розгляд справи не з`явилася та не повідомила про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток та опублікування оголошення на веб-сайті суду, що стверджується матеріалами справи. Заяву про відкладення розгляду справи та відзив на позов відповідачка до суду не надала. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Відомості про батька дитини зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України про що засвідчує Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 14.07.2022 року № 00036146848 (а.с. 14). Рішенням виконавчого комітету Білокоровицької сільської ради від 02.11.2022 № 149 [PERSON] , [INFO] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 11). Також рішенням виконавчого комітету Білокоровицької сільської ради від 02.11.2022 року № 150 малолітню дитину [PERSON] було влаштовано до КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» Житомирської обласної ради (а.с. 10). [PERSON] жодного разу не виявила бажання побачити дитину чи повернути її в свою сім`ю. Відповідачка не забезпечує дитину матеріально, не цікавиться її життям та розвитком, станом здоров`я, не готує дитину до дорослого життя, не зустрічається з дитиною, не спілкується з нею, а це у свою чергу означає, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Органом опіки та піклування Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області надано висновок від 26.06.2024 № 122 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [INFO] (а.с. 6). Згідно з рішенням виконавчого комітету Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області № 122 від 26.06.2024 року було вирішено: у матері [PERSON] , [INFO] позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно інформації КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» Житомирської обласної ради від 04.07.2024 № 522/03-14 [PERSON] , [INFO] дійсно знаходиться на повному державному утриманні та вихованні в КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» Житомирської обласної ради з 04.11.2022 по даний час. За весь час перебування дитини у закладі мати, [PERSON] не відвідувала та не цікавилася життям і здоров`ям своєї доньки (а.с. 15). Згідно акта закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 05.08.2022, працівниками педіатричного відділення КМП «Коростенська ЦМЛ КМР», працівниками національної поліції та службою у справах дітей встановлено, що 03.08.2022 була виявлена покинута дитина, дівчинка [PERSON] , [INFO] своєю матір`ю [PERSON] (а.с.12). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області №1256 від 20.06.2024 року слідує, що склад сім`ї [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] становить: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно копії Актів обстеження умов проживання від 30.12.2024 року та 08.07.2025 року комісією проведено обстеження умов проживання та виховання в прийомній сім`ї [PERSON] , [PERSON] дитини [PERSON] за адресою [ADDRESS] , та встановлено, що умови прроживання відповідають загальнопринятим нормам, санітарно-гігієнічні умови дотриманні, в кімнатах чисто, затишно, кімнати мебльованіц та є сучасна техніка (а.с. 33, 40). Відповідно рішення від 21.08.2024 за №1340 "Про утворення прийомної сім`ї [PERSON] , [PERSON] та влаштування на виховання і спільне проживання дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] ", виконавчий комітет Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області вирішив влаштувати на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї [PERSON] , [PERSON] дитину позбавлену батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] ,яка перебуваєж в КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт, які залишились без піклування батьків" Житомирської обласної ради (а.с. 32). З поданих доказів вбачається, що з часу звернення до суду відповідачка не змінила свого ставлення до виховання та піклування щодо дитини. [PERSON] жодного разу не виявила бажання побачити дитину чи повернути її в свою сім`ю. Мама не забезпечує дитину матеріально, не цікавиться її життям та розвитком, станом здоров`я, не готує дитину до дорослого життя, не зустрічається з дитиною, не спілкується з нею, а це у свою чергу означає, що вона ухиляється віщ виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, якими можуть бути: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва (п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, оскільки відповідачка не переймається станом здоров`я своєї малолітньої дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків, передбачених законом, по її вихованню та матеріальному утриманню, проживає окремо від дитини, суд приходить до висновку щодо необхідності позбавлення її батьківських прав і не бачить підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки в даному конкретному випадку виявив та оцінив позитивний результат у майбутній долі дитини, і вважає, що таким чином та в такий спосіб будуть захищені права та інтереси дитини. Надані докази є підтвердженням того, що доцільним є позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки вона свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання і утримання дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків. Винна поведінка відповідачки підтверджується письмовими доказами при відсутності інших заходів впливу на неї для зміни ставлення щодо виховання і утримання дитини. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність позбавити відповідачки батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей, та згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, є всі підстави стягувати з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. На підставі викладеного,

Outcome: partial