Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

21 березня 2025 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] \~ про розірвання шлюбу, у якому просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15 червня 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 501. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 червня 2002 між сторонами було зареєстровано шлюб. Причиною розірвання шлюбу є погіршення відносин між сторонами, зникнення взаєморозуміння та почуттів між останніми та фактичне припинення спільного проживання. Ухвалою суду від 24 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду,\~ відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного та призначено судове засідання на 22 квітня 2025 року. 22 квітня 2025 року на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій позивач підтримав позовні вимоги. Через неявку відповідача в судове засідання, призначене на 22 квітня 2025 року, останнє судом було відкладено та повторно призначено на 22 травня 2025 року. 20 травня 2025 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про надання сторонам строку на примирення терміном на 6 місяців. Ухвалою суду від 22 травня 2025 року заяву відповідача задоволено частково та надано сторонам строк на примирення терміном на 2 місяці. 16 липня 2025 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, відсутність заперечень проти розірвання шлюбу та з проханням покласти судові витрати на позивача. 22 липня 2025 року на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій позивач підтримав позовні вимоги. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 15 червня 2002 між сторонами було зареєстровано шлюб. Причиною розірвання шлюбу є погіршення відносин між сторонами, зникнення взаєморозуміння та почуттів між останніми та фактичне припинення спільного проживання. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповдіно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представник відповідача просила суд покласти судові витрати на позивача. Разом з цим, при ухваленні рішення про задоволення позовних вимог, судові витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з цим, приймаючи до уваги те, що позивач в силу статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. За таких обставин відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, суд приймає рішення про стягнення з відповідача судових витрат по оплаті судового збору на користь держави в сумі 1211,20 грн, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2025 року становить 3028,00 грн.

Outcome: approved