Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

До суду через систему Електронний суд надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги за адресою [ADDRESS] , в загальному розмірі 121 559.04 грн., з яких: 97 895.44 грн. заборгованість по внескам на витрати на управління багатоквартирним будинком за період з січня 2019 року по 30.04.2025, 3% річних в сумі 5809.95 грн., інфляційні витрати в сумі 17 853.65 грн,, а також 3028 грн. судового збору та 30 000 грн. витрат на правову допомогу. В обгрунтування позову зазначено що відповідач є власником квартири за адресою [ADDRESS] , а, отже, є співвласником багатоквартирного будинку, в якому з 15.08.1997 створено ОСББ «Альма-Центр». Відповідно до розділу II Статуту Об`єднання метою його створення є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Протоколом загальних зборів ОСББ від 14.01.2019 затверджено кошторис на утримання багатоквартирного будинку, сформовано резервний фонд, у т. ч. фонд капітального ремонту на 2019 рік, а саме: розмір внеску з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території 4.90 грн/кв.м.; розмір внеску в фонд капітального ремонту - 2,00 грн/кв.м. Протоколом загальних зборів ОСББ від 10 січня 2020 року затверджено кошторис на утримання багатоквартирного будинку, сформовано резервний фонд, у т. ч. фонд капітального ремонту на 2020 рік, а саме: розмір внеску з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території - 5,85 грн/кв.м.; розмір внеску в фонд капітального ремонту - 2,00 грн/кв.м. Протоколом загальних зборів ОСББ від 20.03.2020 були обрані моделі організації договірних відношень з комунальними підприємствами КП «Харківводоканал», КП «ХТМ» та КП КВБО. За наслідком голосування, ОСББ є колективним споживачем лише послуг: з постачання теплової енергії та послуги поводження з відходами. За результатом прийнятого рішення, ОСББ було укладено наступні Договори: Тимчасовий Договір №2610 від 01.06.2004 з КП «Харківські теплові мережі» про постачання теплової енергії; Договір №97/1 від 03.01.2012 з КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» про надання послуг з вивезення побутових відходів. Протоколом загальних зборів ОСББ від 17 листопада 2020 року, серед іншого, було вирішено залишити: кошторис витрат на утриманню будинку та формування фонду капітального будинку на 2021 рік, у розмірі 2020 року, - 5,85 грн за 1 м. кв площі власності з утримання багатоквартирного будинку та 2 грн за 1 кв. м на формування фонду з капітального ремонту. Протоколом загальних зборів ОСББ від 21 грудня 2021 року затверджено кошторис на утримання багатоквартирного будинку, сформовано резервний фонд, у т. ч. фонд капітального ремонту на 2022 рік, а саме: розмір внеску з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території - 6,95 грн/кв.м.; розмір внеску в фонд капітального ремонту - 2,00 грн/кв.м. Згідно розрахунку заборгованості у Відповідача наявна заборгованість зі сплати внесків на витрати на управління багатоквартирним будинком, яка становить 97\~895.44 грн. Також за прострочення виконання зобов`язання відповідачу нараховано 5809.95 грн. 3% річних та 17\~853.65 грн. інфляційних збитків. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 29.04.2025, справу визнано малозначною та відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано 15-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали на подання відзиву на позов. Копію позову з додатками направлено позивачем відповідачу поштовим зв`язком, згідно з положеннями аб. 2 ч.1 ст. 177 ЦПК України. Копію ухвали суду від 29.04.2025 відправлено відповідачу за її зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5\~ст.279 ЦПК України,\~до суду не надходило. Відзиву до суду не надано. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, ухвалив вважати можливим провести заочний розгляд справи. У зв`язку з розглядом справи без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи судом встановлено, зокрема, з копії свідоцтва державного нотаріуса Другої Харківської державної нотаріальної контори №2-7011 від 10.09.1996 вбачається, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] . З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 21.04.2025 та з відповіді з ЄДДР від 21.04.2025 вбачається, що за адресою [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] . З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 419108410, відомості про право власності по квартирі в [ADDRESS] , відсутні.\~ 15.09.1997 згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань за місцезнаходженням: [ADDRESS] , зареєстровано ОСББ «АЛЬМА-ЦЕНТР». ОСББ, відповідно до п. 1 розділу І Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АЛЬМА-ЦЕНТР» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, відповідно до ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». ОСББ у своїй діяльності користується правами, визначеними ст. ст.16,17\~ЗУ «Про\~об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» та має обов`язки, передбачені ст. 18 цього Закону. Відповідно до п. 1 розділу II Статуту Метою створення об`єднання є забезпечення захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом. Відповідно до п. 3 розділу II Статуту Завданням та предметом діяльності ОСББ є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до п. 2 розділу IV Статуту сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковим для всіх співвласників. Квартира [ADDRESS] знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює ОСББ «АЛЬМА-ЦЕНТР». Відповідач [PERSON] отримує і споживає житлово-комунальні послуги, що включають: постачання теплової енергії та послуги з поводження з відходами, утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення капітальних ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку. За таких правовідносин між ОСББ та відповідачем утворились договірні відносини, які і породжують цивільні права та обов`язки у сфері житлово-комунальних послуг, в порядку ст. 11 ЦК України. Протоколом загальних зборів ОСББ від 14.01.2019 затверджено кошторис на утримання багатоквартирного будинку, сформовано резервний фонд, у т. ч. фонд капітального ремонту на 2019 рік, а саме: розмір внеску з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території 4.90 грн/кв.м.; розмір внеску в фонд капітального ремонту - 2,00 грн/кв.м. Як вбачається з Витягу з Протоколу загальних зборів ОСББ від 10 січня 2020 року, зборами затверджено кошторис на утримання багатоквартирного будинку, сформовано резервний фонд, у т. ч. фонд капітального ремонту на 2020 рік, а саме: розмір внеску з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території - 5,85 грн/кв.м.; розмір внеску в фонд капітального ремонту - 2,00 грн/кв.м. Згідно Витягу з Протоколу загальних зборів ОСББ від 20 березня 2020 року, зборами були обрані моделі організації договірних відношень з комунальними підприємствами КП «Харківводоканал», КП «ХТМ» та КП КВБО. ОСББ є колективним споживачем лише послуг: з постачання теплової енергії та послуги поводження з відходами. За результатом прийнятого рішення, ОСББ було укладено наступні Договори: Тимчасовий Договір №2610 від 01.06.2004 з КП «Харківські теплові мережі» про постачання теплової енергії; Договір №97/1 від 03.01.2012 з КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» про надання послуг з вивезення побутових відходів. Протоколом загальних зборів ОСББ від 17 листопада 2020 року, серед іншого, було вирішено залишити: кошторис витрат на утриманню будинку та формування фонду капітального будинку на 2021 рік, у розмірі 2020 року, - 5,85 грн за 1 м. кв площі власності з утримання багатоквартирного будинку та 2 грн за 1 кв. м на формування фонду з капітального ремонту. Протоколом загальних зборів ОСББ від 21 грудня 2021 року затверджено кошторис на утримання багатоквартирного будинку, сформовано резервний фонд, у т. ч. фонд капітального ремонту на 2022 рік, а саме: розмір внеску з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території - 6,95 грн/кв.м.; розмір внеску в фонд капітального ремонту - 2,00 грн/кв.м. Як вбачається зі статуту ОСББ, рішення загальних зборів ОСББ, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Відповідно до ч. 2 ст.\~382\~ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ч.1 ст. 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Згідно частини другої статті 1\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ, об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до п. 5 та п.10 ч. 1ст.\~7\~Закону України\~«Про особливості\~здійснення права\~власності у\~багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч. 2 ст.\~7\~Закону України\~«Про особливості\~здійснення права\~власності у\~багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.\~12\~Закону України\~«Про особливості\~здійснення права\~власності у\~багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком Також, за п. 1 ч. 1ст.\~5\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» до житлових послуг відноситься послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: 1) забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; 2) купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; 3) поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 4) інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. За змістом положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»житлові послуги у багатоквартирних будинках надаються споживачам управителем багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, є обов`язковим для всіх співвласників. Відповідно до ст.\~13\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 травня 2018 року по справі № 922/3087/17 і залишається незмінною. Згідно ст.\~15\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. На підставі ст.\~17\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Статтею 20\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» врегульовано визначення часток внесків і платежів на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна. Так, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Аналогічна правові позиції викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 грудня 2020 року по справі № 910/6471/18 та постанові Верховного Суду від 11.05.2018 року по справі № 922/3087/17. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 22.02.2018 № 910/13182/17 та від 22.02.2018 № 910/11312/17 при розгляді справ за позовами ОСББ про стягнення заборгованості по сплаті внесків, Верховний Суд зазначив про те, що обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до окладу витрат на управління багатоквартирним будинком та, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. У відповідності до ст.ст.526,530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст.610,611\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Щодо належності відповідачу квартири на праві власності, суд зазначає наступне. На момент державної реєстрації права власності (1996 рік) реєстраційні дії провадилися відповідно до\~Наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31/1056 Про затвердження Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб. Як вбачається зі свідоцтва державного нотаріуса Другої Харківської державної нотаріальної контори Мороз Г.І. №2-7011 від 10.09.1996, він засвідчив право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , на підставі копії акту про продаж жилої побудови з публічних торгів, затвердженого головою суду Жовтневого району м. Харкова 23.07.1996. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно почав діяти з 01 січня 2013 року і тому будь-яке нерухоме майно, яке було придбане до 01 січня 2013 року у випадку, якщо інформація не була внесена до Державного реєстру речових прав не відображається в такому реєстрі. Частина третя\~статті 3 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~визначає, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за умови, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Тобто, Законом не вимагається внесення інформації про право власності на нерухоме майно до новоствореного в 2013 році Державного реєстру речових прав, в разі якщо таке право виникло до створення Державного реєстру речових прав. До 2013 року реєстрація права власності на квартири, житлові будинки, нежитлові приміщення та інше нерухоме майно, проводилася бюро технічної інвентаризації (надалі - БТІ), із виданням про це документів (Витягів) або проставленням відповідних штампів (відміток) на самому документі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі №911/3594/17 висловлено правову позицію, що реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. У постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 363/4852/17 зроблено висновок, що державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення прав власності на нерухоме майно або інших речових прав. Таким чином, відсутність у Державному реєстрі речових прав записів про реєстрацію права власності особи на майно не свідчить про відсутність у неї такого права. Законодавство не встановлює обмежень для строків для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивачем надані належні та достатні докази того, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить відповідачу [PERSON] . Також суд враховує, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , а тому є споживачем послуг, наданих позивачем. В судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території не виконувала, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносила, внаслідок чого у неї перед позивачем за період з 01.01.2019 по 30.04.2025 утворилась заборгованість зі сплати внесків на витрати на управління багатоквартирним будинком у розмірі 97\~895.44 грн. Розмір заборгованості підтверджується наданим суду розрахунком, який не спростований відповідачем та сумніву у суду не викликає. Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконала, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСББ "АЛЬМА-ЦЕНТР" та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ОСББ " АЛЬМА-ЦЕНТР" заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2019 по 30.04.2025 року\~в розмірі 97\~895.44 грн. Щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, на підставі статті 625\~ЦК України, за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання щодо оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, суд зазначає наступне. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від18 березня 2019року у справі №210/5796/16-ц,закріплена у пункті 10 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій\~статті 625\~ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та 3%річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації(плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові. З огляду на юридичну природу правовідносин між сторін, як грошових зобов`язань щодо оплати вартості житлово-комунальних, у разі прострочення боржником сплати цих послуг, на них поширюється дія частини другої статті 625\~ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Указом Президента\~України від\~24\~лютого 2022\~року №\~64/2022\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався та триває дотепер. 15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану». Відповідно до частини 3 Закону України\~№ 2120-ІХ\~«Про внесення\~змін до\~Податкового кодексу\~України та\~інших законодавчих\~актів України\~щодо дії\~норм на\~період дії\~воєнного стану» розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу України доповнено пунктами 18 і 19. За таких підстав, нарахування 3 % річних згідно зі ст.\~625\~ЦК України у справі, що розглядається, здійснюється з урахуванням п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, в частині обмеження строку їх нарахування. Звертаючись до суду, позивач просив стягнути інфляційні втрати та 3% річних, нараховані за період з 01.01.2019 по 31.03.2025. Проте, позивач при проведені розрахунку 3% річних за вказаний період не врахував, що приписами пункту 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України передбачено, що дія статті 625\~ЦК України щодо грошових зобов`язань обмежена початком введення у дію воєнного стану. За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% за період з 24.02.2022 до 31.03.2025 задоволенню не підлягають, у зв`язку з їх необґрунтованістю. Таким чином, [PERSON] , яка прострочила виконання грошового зобов`язання зі сплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зобов`язана за період з 01.01.2019 до 23.02.2022 сплатити інфляційні втрати у розмірі 6378.63 грн. та 3 % річних у сумі 2637.45 грн. З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 106\~911.52 грн, з яких 97\~895.44 грн.- заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2019 по 30.04.2025, 6378.63 грн.- інфляційні втрати за період з 01.01.2019 до 23.02.2022, та 2637.45 грн. -\~3% річних за період з 01.01.2019 до 23.02.2022. В решті позовні вимоги задоволенню не підлягають за необґрунтованістю. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~Судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову заявлено вимогу про стягнення судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 3028 грн. а також 30 000 грн. витрат на правову допомогу. У зв`язку з частковим задоволенням позову, а саме на 87.6%, враховуючи положення ч.1\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто у розмірі 2652.53 гривень. Крім того, відповідно до частини 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до положень статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Частинами 1, 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Відповідно до положень ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний суд в постанові №275/150/22 від 13.03.2025 зробив висновок, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. В обґрунтування розміру понесених позивачем ОСББ "АЛЬМА-ЦЕНТР" витрат на правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн. до матеріалів справи надано копії наступних документів: Договір про надання правової допомоги від 24.03.2025, укладений між ОСББ "АЛЬМА-ЦЕНТР" та Адвокатським бюро «БОРОГАН», ордер адвоката Бороган В.В. серії ВН №1503114 на надання правової допомоги ОСББ "АЛЬМА-ЦЕНТР", виданий Адвокатським бюро «БОРОГАН». З п.2.1 Договору вбачається, що адвокатське об`єднання надає клієнту правничу допомогу у представництві інтересів клієнта за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Пунктом 2.5 визначено, що обсяг наданих послуг складає: надання усної консультації, формування правової позиції, пошук\\підбірка постанов ВС щодо аналогічних справ, підготовка та подача позовної заяви та/або інших процесуальних документів, участь в судових засіданнях тощо. Пунктом 4.1 Договору передбачено, що розмір гонорару за надані згідно з п.2.5 послуги складає 30\~000 грн. Зперечень проти суми витрат на правову допомогу від відповідача не надходило. Однак, враховуючи часткове задоволення позову, беручи до уваги п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог,\~а саме в розмірі 26 280 грн.

Outcome: partial