Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області представник Акціонерного товариства «Сенс Банк» [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 90\~535, 79 грн та витрати зі сплати судового збору 2\~422,40 грн. Позов обґрунтовано тим, що між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] 01 жовтня 2019 року укладена Угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 617971146. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користуванням кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 12 березня 2024 року заборгованість за кредитним договором складає 90\~535,79 грн. Рішенням від 12 серпня 2022 року, затвердженого загальними зборами акціонерів, найменування АТ «Альфа-Банк» змінено на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Суд ухвалою від 03 лютого 2025 року відкрив провадження у справі та призначив до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначив строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень. На адресу суду 13 березня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки кредитних коштів не отримував, що свідчить відсутність записів в Анкеті-заяві про акцепт Публічної пропозиції, відсутність дати на оферті на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Рахунок відкрив для отримання заробітної плати під час роботи у ТОВ «Глуско Ретейл» за вказівкою керівництва. Під час оформлення картки для отримання заробітної плати, йому пропонували отримати кредитну картку, надавалась інформація для ознайомлення та вимагали підписати, але від отримання кредиту відмовився. Крім того, позивач не надав докази зарахування коштів на рахунок відповідача, а обслуговування кредитної картки строком дії три роки з 01 жовтня 2019 року по 01 жовтня 2022 року вже не діє, доказів видачі іншої картки банк не надав. Від представника позивача через систему «Електронний суд» 11 квітня 2025 року надійшли додаткові пояснення у справі, в яких адвокат Альховська І.Б. заперечує щодо доводів відповідача, оскільки вони є необґрунтованими та безпідставними, оскільки факт укладення 01 жовтня 2019 року між сторонами кредитного договору підтверджується анкетою-заявою, яку відповідач підписав та яка є складовою частиною кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Тобто відповідач добровільно погодився на умови кредитного договору й взяв на себе відповідні зобов`язання. За статтею 625 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язань не допустима та за статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання його сторонами. Також, долучений банком до матеріалів справи розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, а банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по банківському рахунку. За період з 01 жовтня 2019 року по 12 березня 2024 року відповідач витратив 93\~708,31 грн, а надходжень лише 19\~743,60 грн. Крім того, відповідачу 01 жовтня 2019 року було видано картку [NUMBER] терміном дії на п`ять років, тобто до 30 вересня 2024 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. 12.08.2022 позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Як вбачається з матеріалів справи між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] були підписані: Анкета-заява про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк»; Довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб; Оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії; Заява (акцепт) про прийняття пропозиції укласти договір страхування; Паспорт споживчого кредиту, згідно з умовами, якого максимальна сума кредиту в розмірі 200 000 грн, строком на 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умовами дотримання клієнтом умов договору, зі сплатою процентів за користування кредитом 35,99 % річних. Водночас, копії цих документів не містять дати їх підписання та номеру кредитного договору. АТ «Сенс Банк» на адресу відповідача направив вимогу про усунення порушень кредитного договору, сплати заборгованості у розмірі 89\~239,22 грн. Варто зауважити, що такий документ не містить вихідного номеру та дати, а також, зазначаючи у тексті розмір заборгованості, позичальник не зазначив станом на яку дату виникла ця заборгованість. На підтвердження надіслання відповідачу вимоги про усунення порушень, позивач долучив копію опису вкладення та список № 1 згрупованих поштових відправлень Укрпошта Стандарт з описом вкладень та рекомендованим повідомлення. Однак «дані про відправлення за номером 0503821111244 відсутні, тому що не зареєстровані в системі». Позивач стверджує, що після підписання договору відповідачу було відкрито картковий рахунок та видана кредитна картка із початковими кредитним лімітом. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку [NUMBER] строком до 30.09.2024. Однак з долученої до матеріалів справи довідки вбачається суперечлива інформація, а саме, що в межах Оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 617971146 від 01.10.2019, укладеного між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк», а не між [PERSON] . Реєстрація в системі іменної картки вказана дата 11.09.2019, а не 01.10.2019; видача невідома; анульована 11.06.2023, водночас термін дії картки зазначено 30.09.2024. Також до матеріалів справи долучена виписка за договором № 617971146 за період 01.10.2019-12.03.2024, але проведені операції починаються за період з 15.10.2019 по 01.03.2024. Також виписка не містять даних, за якими можливо встановити дату кредитного договору за яким видана кредитна картка та з яким кредитним лімітом. Крім того. долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості не відповідає виписці по рахунку та не є доказом отримання відповідачем грошових коштів. Так, згідно із статтею 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до приписів частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 Цивільного кодексу України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Разом з тим, відповідно до вимог статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статей 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною другою статті 78\~Цивільного процесуального\~кодексу України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина перша статті 79 Цивільного процесуального кодексу України). Отже, з аналізу наявних у справі матеріалів, належних та достовірних доказів на підтвердження обставин, на які посилається позивач в обґрунтуванні своїх позовних вимог, матеріали справи не містять, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є недоведеними та такими, що не можуть бути задоволенні. Згідно із статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, то сплачені позивачем при подачі позову судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed