Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Представник позивача через систему «Електронний Суд» звернулась в суд з позовом, у якому просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 265386-КС-007 від 09.01.2024 року у розмірі 67252 грн. 76 коп., яка складається з 26723 грн. 61 коп. заборгованості за тілом кредиту, 40529 грн. 15 коп. заборгованості за відсотками. Мотивувала вимоги тим, що 09.01.2024 року між сторонами в електронній формі укладено кредитний договір № 265386-КС-007, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 24000 грн. зі сплатою 0,56254729 % за кожен день користування такими за зниженою процентною ставкою, 2 % на день за стандартною відсотковою ставкою та одноразової комісії за видачу кредиту у розмірі 3600 грн. 31.03.2024 року між сторонами в електронній формі укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання кредиту № 265386-КС-007 від 09.01.2024 року, за умовами якої сторони узгодили збільшення кредиту на 15000 грн. та строк кредитування до 15.09.2024 року, одноразова комісія за видачу додаткового траншу кредитування становить 2250 грн. Відповідач не виконав в повному обсязі свого обов`язку щодо повернення грошових коштів, сплативши грошові кошти в розмірі 38754 грн. 20 коп., у зв`язку з чим утворилася згадана заборгованість. Враховуючи наведене, просила позовні вимоги задовольнити. Крім цього, просила витребувати у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю. Ухвалою від 05 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху, стороні позивача надано десятиденний строк для усунення недоліків, описаних у такій. 08 травня 2025 року представником позивача Басалига Д.М. подано заяву, якою усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою від 08 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду. 15 травня 2025 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, згідно мотивів якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказав, що стороною позивача не надано доказів на підтвердження того, що наявний в матеріалах справи договір позики було створено у порядку, визначеному ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також те, що він підписувався уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Зазначив, що він не укладав 09.01.2024 рокудоговір позики № 265386-КС-007 та не погоджувався з умови такого. Повідомив, що в матеріалах цивільної справи відсутні належні і допустимі докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення, підтвердження ним пропозиції щодо укладення договору, зокрема, довідки про ідентифікацію клієнта. Таким чином, відсутні докази погодження ним кредитних умов, що свідчить про неукладеність договору позики. Вказав, що долучені розрахунки заборгованості не є первинними документами, а матеріали цивільної справи не містять жодного належного, допустимого та достатнього доказу на підтвердження перерахування йому суми позики. Крім цього, подані стороною позивача довідки не містять отримувача платежу, а також у них не зазначено повністю реквізити банківської картки. Враховуючи викладене вище, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Щодо поданого представником позивача клопотання про витребування доказів слід вказати, що до матеріалів позовної заяви долучено належні та допустимі докази на підтвердження надання кредитором відповідачу кредитних коштів у безготівковій формі на картковий рахунок № [NUMBER] (№ [NUMBER] ) вказаний останнім під час укладення кредитного договору. Крім цього, відповідачем [PERSON] не подано доказів на підтвердження відсутності у нього банківської картки № [NUMBER] . З огляду на вказане, відсутня необхідність у витребуванні доказів та розгляді вказаного клопотання. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В силу ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Судом встановлено, що 09.01.2024 року [PERSON] уклав з ТзОВ «Бізнес Позика» договір № 265386-КС-007 про надання споживчого кредиту, шляхом підписання такого, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір та паспорту споживчого кредиту електронним підписом одноразовими ідентифікаторами UA-4222, UA-0474, згідно яких відповідачу надано кредит у розмірі 24000 грн. строком на 169 днів (24 тижні) зі сплатою 0,56254729 % за кожен день користування кредитними коштами за зниженою відсотковою ставкою, 2 % в день за стандартною відсотковою ставкою, комісія за надання кредиту становить 3600 грн. З підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів вбачається, що 09.01.2024 року позивачем надано відповідачу грошові кошти в розмірі 24000 грн. 31.03.2024 року [PERSON] уклав з ТзОВ «Бізнес Позика» додаткову угоду № 1 до договору № 265386-КС-007 від 09.01.2024 року про надання споживчого кредиту, шляхом підписання такої, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти додаткову угоду № 1 до договору № 265386-КС-007 від 09.01.2024 року про надання споживчого кредиту та паспорту споживчого кредиту електронним підписом одноразовими ідентифікаторами UA-2645, UA-0034, згідно яких відповідачу збільшено кредит на 15000 грн. та термін кредитування на 24 тижні, комісія за надання додаткової суми кредиту становить 2250 грн. З підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів вбачається, що 31.03.2024 року позивачем надано відповідачу грошові кошти в розмірі 15000 грн. Щодо покликань відповідача [PERSON] про неналежність йому одноразових електронних ідентифікаторів та неукладення ним кредитного договору, слід вказати, що такі не знайшли свого підтвердження в матеріалах цивільної справи, оскільки в анкеті клієнта від 22.04.2025 року та всіх долучених стороною позивача документах, що стосуються договору № 265386-КС-007 про надання споживчого кредиту від 09.01.2024 року, вказано номер телефону [NUMBER] , на який генерувались та відправлялись одноразові ідентифікатори для підписання договору № 265386-КС-007 про надання споживчого кредиту від 09.01.2024 року та додаткової угоди № 1 до нього. Вказаний номер телефону [NUMBER] зазначено працівником відділення АТ «Укрпошта» у підтвердженні направлення відзиву на позовну заяву Пустомитівському районному суду Львівської області, який вказувався відповідачем [PERSON] в якості особистих даних при відправленні поштової кореспонденції. Таким чином, номер телефону [NUMBER] , на який генерувались та відправлялись одноразові ідентифікатори для підписання договору № 265386-КС-007 про надання споживчого кредиту від 09.01.2024 року та додаткової угоди № 1 до нього, належить відповідачу [PERSON] , а тому наведені у відзиві на позовну заяву мотиви не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовується викладеним вище. Не знайшли також свого підтвердження покликання відповідача [PERSON] в частині відсутності у матеріалах цивільної справи доказів на підтвердження скерування грошових коштів на його банківську картку, оскільки згідно підтверджень щодо здійснення переказів грошових коштів вбачається, що такі надсилались на банківську картку № [NUMBER] (№ [NUMBER] ), відкриту в АТ КБ «ПриватБанк», яка зазначена відповідачем [PERSON] під час укладення кредитного договору та додаткової угоди № 1 до нього. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач не отримував від позивача вказані грошові кошти, не підписував відповідний кредитний договір, а також неналежності йому банківської картки № [NUMBER] (№ [NUMBER] ), відкритої в АТ КБ «ПриватБанк», суду не надано. Перевіривши долучений до матеріалів цивільної справи розрахунок заборгованості за кредитом № 265386-КС-007 від 09.01.2024 року, суд приходить до висновку, що такий складено відповідно до умов договору № 265386-КС-007 про надання споживчого кредиту від 09.01.2024 року та додаткової угоди № 1 до нього, в якому відображено щоденне нарахування відсотків, а також часткове погашення відповідачем [PERSON] коштів за грошовим зобов`язанням перед ТзОВ «Бізнес Позика» протягом часу з 24.01.2024 року до 18.04.2024 року. Верховний Суд у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 623/99/17 прийшов до висновку, що до дій, які свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] у період з 24.01.2024 року по 18.04.2024 року вніс на користь ТзОВ «Бізнес Позика» грошові кошти на загальну суму 38754 грн. 20 коп. в розрахунок виконання зобов`язань за договором № 265386-КС-007 про надання споживчого кредиту від 09.01.2024 року та додатковою угодою № 1 до нього, у суду відсутні обґрунтовані підстави для сумніву щодо укладення вказаного кредитного договору саме відповідачем [PERSON] . У зв`язку з цим, покликання відповідача на те, що кредитний договір ним не укладався, не знайшли підтвердження в матеріалах справи й оцінюються судом як безпідставні. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до умов договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, проценти за його використання, однак свої зобов`язання не виконав в повному обсязі, сплативши лише грошові кошти в розмірі 38754 грн. 20 коп., у встановлений строк кредит не повернув та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 67252 грн. 76 коп., яка складається з 26723 грн. 61 коп. заборгованості за тілом кредиту, 40529 грн. 15 коп. заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом від 22.04.2025 року та довідкою про стан заборгованості від 23.04.2025 року. Зі змісту ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивувала позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 265386-КС-007 від 09.01.2024 року в розмірі 67252 грн. 76 коп., яка складається з 26723 грн. 61 коп. заборгованості по тілу кредиту, 40529 грн. 15 коп. заборгованості по відсоткам. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved