Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін В Рівненський міський суд Рівненської області 11.06.2025 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з відповідачкою знайомий з липня 2007 року та вони були пов`язані близькими інтимними стосунками. Зазначає, що у зв`язку з тим, що вони зустрічались [INFO] у них народилась донька [PERSON] . 15 лютого 2025 року вони зареєстрували шлюб у Рівненському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області (актовий запис № 178), до цього часу проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Вказує, що на час народження дочки [PERSON] відповідачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком - [PERSON] . Стверджує, що дізнався про те, що батьком їхньої доньки записаний колишній чоловік, коли надавав документи [INFO] під час мобілізації у січні 2025 року. Покликаючись на результати аналізів генетичної ідентифікації на предмет встановлення його біологічного батьківства відносно дитини [PERSON] та положення статті 128 Сімейного кодексу України просить визнати його батьком дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Рівне та зобов`язати Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни в Книгу реєстрації народжень, актовий запис № 1251, від 03.06. 2008 року, про народження дитини, включити відомості про батька, а саме: вказати батьком дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та внести зміни у відомості про дитину, прізвище дитини замість [PERSON] зазначити [PERSON] , по батькові - замість [PERSON] зазначити [PERSON] . Відповідачка [PERSON] скористалась правом наданим ст. 178 ЦПК України та подала відзив на позовну заяву. У відзиві відповідачка зазначає, що позов обґрунтований, та просить задовольнити позовні вимоги. Зазначила, що перебувала з позивачем у близьких відносинах та зустрічалась з 2007 року, від проживання однією сім`єю у них народилась донька [PERSON] . Вказала, що перебувала на той час у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку з невизначеністю стосунків з позивачем у цей період інформацію про шлюб та записи про батьківство в документах доньки від позивача приховала, тому не заперечила щодо визнання батьківства. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2025 року справу передано судді Балацькій О.Р. Згідно з відповіддю з Єдиного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання відповідача від 12.06.2025 р. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 червня 2025 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче судове засідання на 08.07.2025 року. 19 червня 2025 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду заяву в якій зазначено, що заперечення щодо заявлених позовних вимог відсутні. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 відповідачка подала до суду заяву, в якій повністю визнає заявлені у позові вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] . Ухвалою суду від 08.07.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.07.2025 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник позивача адвокат Сиськова О. Л. подала заяву до суду про розгляд справи без участі позивача та представника, позов повністю підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак 08 липня 2025 року подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Інших заяв та клопотань до суду від учасників справи не надходило. Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. З огляду на зазначені фактичні обставини справи, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. За таких обставин у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому у органі державної реєстрації актів цивільного стану шлюбі та між ними існують сімейні правовідносини. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 15 лютого 2025 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (актовий запис № 178). Після укладення шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. 5) Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 03.06.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 26.05.2008 року вбачається, що народилась [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 1251. В графі «Мати» записана [PERSON] , в «Батько» міститься запис [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.12.2020 року виданого виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 166. (а.с. 39) Суд встановив, що для остаточної впевненості, що позивач є батьком дитини сторони провели аналіз генетичної ідентифікації на предмет встановлення біологічного батьківства позивача відносно дитини [PERSON] . З висновку про встановлення батьківства ДНК № 48162 від 02 червня 2025 року, проведеного лабораторією ТОВ «МАМА ПАПА» вбачається, що ймовірність того, що [PERSON] [INFO] є біологічним батьком дитини [PERSON] [INFO] , в рамках проведеного дослідження складає 99.99999%. (а.с. 6-23) ІV. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 5 СК України держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, зокрема, за рішенням суду. Згідно з ч.ч.2-4 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства (ч. 2 ст. 129 СК України). Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Верховний Суд у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 382/2559/15-ц, та від 19 вересня 2018 року у справі № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогодні є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оскарження кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved