Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

У квітні 2025 року АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 26 листопада 2021 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано Заяву № 981519 про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», відповідно до якої, [PERSON] наданий кредит у сумі 50000 грн., строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією, з процентною ставкою 0,22%. АТ «Таскомбанк» виконало свої зобов`язання за умовами кредитного договору у повному обсязі та перерахувало кошти позичальниці згідно умов договору. Проте, відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання, кредитні кошти не повернула, у зв`язку з чим у неї станом на 14.02.2025 виникла заборгованість у розмірі 96003,25 гривень, що складається: з 32789,34 грн.\~- заборгованість за тілом кредиту; 62213,91 грн.\~- заборгованість за нарахованими процентами, яку позивач просить стягнути разом із судовими витратами. Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить проводити розгляд справи без його участі. 21.07.2025 до суду надіслав заяву, в якій просить задовольнити позов у повному обсязі. При цьому, представником позивача 01.08.2025 було надіслано заяву про відкладення судового засідання у зв"язку із проведенням з відповідачкою переговорів щодо врегулювання спору. Аналогічні заяви були надіслані представником 12.05.2025 та 02.06.2025. При цьому, суд не повідомлено про результати вжитих заходів. Суд зауважує, що учасники процесу повинні добросовісно користуватися своїми правами, якими вони наділені ЦПК України. Зважаючи на викладене, та надання судом достатнього часу для врегулювання спору, а також враховуючи тривалість судового розгляду даної справи, суд не вбачає підстав для чергового відкладення справи і вважає такі дії позивача недобросовісними. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.1\~ст. 223 ЦПК України. 21.07.2025 нею було подано заяву про відкладення розгляду справи у зв"язку із незгодою із позовними вимогами, проте у судове засідання, яке було відкладено на 01.08.2025 відповідачка ніяких доказів, які б спростовували позовні вимоги не надала. Відзиву на позов від неї не надходило. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 листопада 2021 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] підписано Заяву-анкету № 981519 про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» (а.с.20). Згідно з п.п. 1.2.2. Заяви-анкети № 981519 відповідачка просила надати банківські та фінансові послуги, зокрема: відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті. Відповідачці було надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту, а саме надані кредитні кошти в сумі 50000 гривень. Процентна ставка за встановленим кредитним лімітом - 0,22%. Строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Цільове призначення - на споживчі потреби. Відповідно до Заяви № 981519 про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк», [PERSON] підтвердила, що приймає всі умови публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту "Sportbank". Згідно із довідкою АТ «Таскомбанк» № 7008/47.7 від 28 лютого 2025 року, [PERSON] з 26 листопада 2021 року є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до заяви-анкети № 981519 з номером кредитного договору № 002/12770467-SP (а.с.17). Факт отримання відповідачкою кредитних коштів та користування ними підтверджується також, випискою по особовим рахункам кредитного договору № 002/12770467-SP, за період з 26.11.2021 по 14.02.2025 (а.с.7-16). Уклавши з позивачем договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідачка порушила зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно з Розрахунком заборгованості станом на 14 лютого 2025 року відповідачка має заборгованість у сумі 96003,25 гривень, що складається: з 32789,34 грн.\~- заборгованість за тілом кредиту; 62213,91 грн.\~- заборгованість за нарахованими процентами (а.с.42-43). АТ «Таскомбанк» зверталось до [PERSON] із вимогою про погашення суми заборгованості за кредитним договором № № 002/12770467-SP від 26.11.2021 (а.с.37). Відповідно до пункту 1 частини другої \~статті 11 Цивільного кодексу України,\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей\~626,\~628\~Цивільного кодексу України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 Цивільного кодексу України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 Цивільного кодексу України, \~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою\~статті 509 Цивільного кодексу України,\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525\~Цивільного кодексу України\~визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 526 Цивільного кодексу України, \~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 610 Цивільного кодексу України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України,\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною першою статті \~612 Цивільного кодексу України\~визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою\~статті 615 Цивільного кодексу України,\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За приписами ст. 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуєтся надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зіст. 1056-1\~ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі\~ст. 1049 цього Кодексу,\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За загальними правилами доказування, визначеними статями\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем докази, суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. У свою чергу відповідачкою не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем. Враховуючи, що відповідачка в добровільному порядку не виконала взяті на себе зобов`язання, що свідчить про порушення прав позивача, а позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачкою умов кредитного договору та існування заборгованості, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі та вважає, що з відповідачки слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 96003,25 гривень. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача також слід стягнути понесений позивачем судовий збір в сумі 2422,40 гривень.

Outcome: approved