Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

26.06.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивований тим, що 31.03.2024 між ТОВ "АВЕСТ УКРАЇНА" та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕСТ УКРАЇНА" було укладено електронний договір №7743173 про надання споживчого кредиту на суму кредиту 7000 грн 00 коп. Строк кредиту 360 днів, зі сплатою відсотків. 27.11.2024 між ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС", та ТОВ "АВЕСТ УКРАЇНА" відповідно до чинного законодавства України, укладеного Договір факторингу №27.11/24-Ф, а відповідно ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" набуто права вимоги до відповідачки. Невиконання відповідачкою взятих зобов`язань у відповідності до договору №7743173 від 31.03.2024 змусило позивача звернутись з позовом до суду про стягнення заборгованості з відповідачки за вказаним договором у розмірі 20899 грн 81 коп, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4431 грн 96 коп, по процентам 10237 грн 85 коп, заборгованість за пенею 6230 грн 00 коп, витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн 00 коп. Ухвалою від 27.06.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено перше судове засідання по суті на 10.07.2025, на судове засідання викликані сторони, визначені строки для подачі заяв по суті. Ухвалою від 10.07.2025 розгляд справи відкладений через неявку відповідачки, яка про місце, день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Представник позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву слухати справу без його участі, позов підтримав повністю та просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка на судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи та відзив до суду не надходили. Причини неявки суду невідомі. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних вище осіб за наявними в ній доказами. Ухвалою суду від 25.07.2025 постановлено проводити заочний розгляд справи. Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 31.03.2024 між ТОВ "АВЕСТ УКРАЇНА" та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕСТ УКРАЇНА" було укладено електронний договір №7743173 про надання споживчого кредиту на суму кредиту 7000 грн 00 коп. Строк кредиту 360 днів, який зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним, вказаного в п.1.5,1, п1,5,2, п.1.7,1, п.1.7.2, п.1.8.2 цього Договору. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором "С4569". Факт перерахування коштів в сумі 7000 грн 00 коп відповідачці на її карту № [NUMBER] підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» №20250519-422 від 19.05.2025 (а.с.32). Відповідачка своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 20899 грн 81 коп, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4431 грн 96 коп, по процентам 10237 грн 85 коп, заборгованість за пенею 6230 грн 00 коп. 27.11.2024 між ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС", та ТОВ "АВЕСТ УКРАЇНА" відповідно до чинного законодавства України, укладеного Договір факторингу №27.11/24-Ф, а відповідно ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" набуто права вимоги до відповідачки. Згідно із картки обліку Договору про стан заборгованості за кредитним договором №7743173 від 31.03.2024 заборгованість позичальника складає 20899 грн 81 коп, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4431 грн 96 коп, по процентам - 10237 грн 85 коп, загальна заборгованість за пенею - 6230 грн 00 коп. Частиною 1 статті 15\~ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 652\~ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. У ст.3 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч.3 - 6,8 ст.11 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч.12 ст.11 вказаного Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно із ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Вказані правові висновки щодо укладення договору в електронній формі викладені у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19. Отже, між сторонами укладений кредитний договір №7743173 від 31.03.2024 у формі електронного документу, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Матеріали справи не міститься доказів повернення відповідача позивачу отриманої за вказаним договором суми позики у розмірі 7000 грн 00 коп. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). За ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України). Звертаючись до суду із позовом, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просив стягнути із відповідачки за кредитним договором, зокрема і пеню, в розмірі 6230 грн 00 коп. Разом з тим, відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень\~ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1)в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2)в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Указом Президента України №64/2022\~від 24\~лютого 2022\~року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. Отже в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача пені слід відмовити. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити частково, стягнувши з відповідачки на користь позивача заборгованість у розмірі 14669 грн 81 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту - 4431 грн 96 коп., по процентам - 10237 грн 85 коп. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені частково, відтак позивач має право на відшкодування пропорційно задоволеним вимогам витрат по сплаті судового збору у сумі 1700грн 31коп. та на правничу допомогу 4211грн 47коп.

Outcome: partial