Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

07 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» через свого представника Тараненка А.І. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до Зарічненського районного суду Рівненської області з вказаним позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 26932,65 грн та судовий збір. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до укладеного електронного договору кредитної лінії № 388001650 від 13.02.2021 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відповідач отримав кредит в сумі 15000,00 грн на 126 днів дисконтного періоду зі сплатою відсотків за користування упродовж указаного періоду в розмірі 0,65 % за кожен день користування кредитом та у розмірі 1,30 % в день від суми кредиту за кожен день базового періоду. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором утворилась заборгованість, яку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року з додатковими угодами до нього відступило для ТОВ «Таліон Плюс», яке у свою чергу 05 серпня 2020 року за договором факторингу відступило для ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», яке 04 червня 2025 року відступило позивачу. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, за станом на день звернення до суду [PERSON] має заборгованість в сумі 26932,65 грн, яку позивач просив стягнути з нього. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 08 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Копію ухвали відповідач отримав 15 липня 2025 року, в порядку\~п.\~4\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України. (а.с.111). Відзиву не подано. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13 лютого 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 388001650, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 15000,00 грн на платіжну картку на 126 днів дисконтного періоду зі сплатою відсотків за користування упродовж указаного періоду в розмірі 0,65 % за кожен день користування кредитом та у розмірі 1,30 % в день від суми кредиту після закінчення дисконтного періоду (а.с. 31-33). Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV68VD3 13.02.2021 11:35:16 (а.с.33). Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши 13 лютого 2021 року договір кредитної лінії, [PERSON] взяв на себе зобов`язання здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на банківський рахунок Кредитодавця, що вказаний в реквізитах договору, у строки передбачені договором (п. 2.2.2.1. Договору). Надходження кредитних коштів на належну відповідачу банківську платіжну картку № [NUMBER] у вищевказаному розмірі підтверджується довідками АТ КБ"ПРИВАТБАНК" від 18.07.2025 а також банківською випискою по картковому рахунку [PERSON] (а.с.114-115), які витребовувалися судом за клопотанням позивача. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Передача права вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до позивача стверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами. Зокрема, на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року із додатковими угодами № 19 від 28 листопада 2019 року, № 26 від 31 грудня 2020 року, № 27 від 31 грудня 2021 року, № 31 та № 32 від 31 грудня 2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає за плату належні йому права грошової вимоги для ТОВ «Таліон плюс», визначені у відповідних реєстрах права вимоги. Наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в момент підписання ними відповідного реєстру прав вимоги (п. 4.1. Договору факторингу). Відповідно до Реєстру прав вимоги № 143 від 20 липня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило для ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до відповідача в сумі 25130,85 грн (а.с.70-71), з яких 12600,15 грн заборгованість по основному боргу, та 12530,70 грн заборгованість по відсотках. На підставі договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» відступає за плату належні йому права грошової вимоги у тому числі й до відповідача для ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс». З витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року вбачається, що ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] в сумі 26932,65 грн, з яких 12600,15 грн заборгованість по основному боргу, та 14332,50 грн заборгованість по відсотках (а.с.61). На підставі договору факторингу № 0406/25 від 04 червня 2025 року, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» та реєстру боржників від 04 червня 2025 року до договору факторингу № 0406/25 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 26932,65 грн (а.с.53-54). Додані до позовної заяви розрахунки заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.44) та ТОВ «Таліон Плюс» (а.с.43) виконані відповідно до умов договору кредитної лінії № 388001650 від 13.02.2021 року. Матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги до [PERSON] договір кредитної лінії № 388001650 від 13.02.2021 року, як і договори факторингу є чинними, доказів погашення заборгованості ні позивачу ні жодному із попередніх кредиторів відповідачкою не надано, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 26932,65 грн ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.83). Розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, суд враховує правила ч. 4 ст. 137 ЦПК України, згідно яких розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Такі послуги адвоката, як вивчення матеріалів справи (1000,00 грн), складання позовної заяви (5000,00 грн) вивчення матеріалів справи (500,00 грн) та надання усної консультації (500,00 грн), що в сумі складає 7000,00 грн є очевидно завищеними та підлягають зменшенню, адже виконані адвокатом роботи не потребували багато часу та були не складними. Виходячи з критеріїв обґрунтованості та пропорційності судових витрат, а також принципу розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача повинен становити 2000,00 грн. На підставі\~ст.\~526,\~527,\~530,\~1050,\~1054,\~1079\~ЦК України,\~

Outcome: approved