Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулася до Печерського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що13 березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів 13 березня 2013 року зроблений відповідний актовий запис № 141. Шлюб між позивачкою та відповідачем розірваний 08 вересня 2022 року, що підтверджується копією рішенням Печерського районного суду у справі №757/13762/22. Під час перебування у шлюбі у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Починаючи із лютого 2021 року до теперішнього часу позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, малолітні діти проживають разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , та перебувають на її утриманні. Оскільки відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому позивачка (мати малолітніх дітей) вважає, що стягнення аліментів з відповідача (батька малолітніх дітей), у розмірі у 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, є справедливим розміром аліментів на утримання малолітніх дітей для їх забезпечення гармонійного розвитку, з урахуванням рівності прав та обов`язків батьків дітей. Також звертає увагу, що вказаний розмір аліментів (1/2 частка) має належним чином забезпечити стабільну та систематичну участь відповідача в утриманні спільних дітей. Крім того, у відповідача на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків немає. Оскільки між сторонами виник спір щодо участі відповідача в утриманні спільних дітей шляхом сплати аліментів на користь позивачки, як матері, яка проживає разом із дітьми, то [PERSON] змушена звернутися до суду з цим позовом. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ) у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісяця, починаючи від дня пред`явлення цього позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02 квітня 2024 року вказану справу передано за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 01 липня 2024 року відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У серпні 2024 року представник [PERSON] - адвокат Котович І.О. подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що з жовтня 2023 року позивачка з дітьми не проживає, участі в отриманні дітей та їх вихованні майже не бере. На цей час відповідач разом з дітьми проживає в Австрії. Також у серпні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач у період із 13 березня 2013 року до 08 вересня 2022 року перебували у шлюбі. Під час перебування у шлюбі у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ще під час перебування в Україні позивач та відповідачка проживали окремо. Діти періодично проживали у позивача та відповідачки. Після повномасштабного вторгнення рф на територію України позивач та відповідач разом з дітьми переїхали закордон. Вже перебуваючи в Австрії відповідач подала позов про розірвання шлюбу і рішенням Печерського районного суду від 08 вересня 2022 року у справі №757/13762/22 шлюб було розірвано, проти розірвання шлюбу позивач не заперечував. У жовтні 2023 року відповідач виїхала з квартири у Відні (Австрія), у якій проживали разом із позивачем та дітьми та почала проживати окремо, не беручи участі в їх утриманні та вихованні. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] понесені ним судові витрати. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23 вересня 2024 року здійснено перехід до розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в порядку загального позовного провадження. Прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та об`єднано його в одне провадження з первісним позовом. Призначено справу за первісним та зустрічним позовом в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. У жовтні 2024 року представник [PERSON] - адвокат Король І.О. подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утриманні дітей у повному обсязі. Задовольнити її первісний позов про стягнення аліментів. У жовтні 2024 року представник [PERSON] - адвокат Котович І.О. подав до суду заяву про те, що підготовче засідання проводити без участі [PERSON] та його представника. У листопаді 2024 року представник [PERSON] - адвокат Король І.О. подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого провадження. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28 листопада 2024 року призначено цю справу до розгляду по суті та закрито підготовче засідання. У лютому 2025 року представник [PERSON] - адвокат Король І.О. подала до суду клопотання про долучення доказів до справи. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року цю справу передано до Верховного Суду для визначення підсудності. Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2025 року відмовлено у визначенні підсудності справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, а матеріали даної цивільної справи повернуто Дарницькому районному суду міста Києва, після чого розгляд справи по суті спору призначено на 12 червня 2025 року. В судове засідання, яке відбулось 12 червня 2025 року, з`явився представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] - адвокат Котович І.О. Позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та її представник - адвокат Король Інна Олександрівна в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Натомість, останньою до початку розгляду справи через систему «Електронний суд» було подано заяву, у якій вона повідомила, що не зможе взяти участь в судовому засіданні, у зв`язку із закінченням строку дії договору про надання правничої допомоги, яким було оформлено її повноваження для представлення інтересів [PERSON] в рамках розгляду даної справи. Так, в судовому засіданні судом було оголошено вищевказану заяву, заслухано думку представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) та відкладено розгляд справи на 15 липня 2025 року, у зв`язку з першою неявкою позивача (відповідача) за зустрічним позовом. В судове засідання, яке відбулося 15.07.2025, з`явився представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] - адвокат Котович І.О. Позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] в судове засідання вдруге не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, зокрема шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованою адресою місця її проживання: [ADDRESS] , шляхом направлення цієї ж повістки до Електронного кабінету підсистеми «Електронний суд», а також шляхом направлення судової повістки - повідомлення на номер мобільного телефону останньої [NUMBER] . Так, згідно трекінгу відправлень «Укрпошта» №0610260782366 судова повістка про виклик до суду скерована за зареєстрованою адресою місця проживання [PERSON] врученою не була з вказівкою у довідці про причини повернення/досилання «адресат відсутній за вказаною адресою». При цьому, згідно довідки Дарницького районного суду м. Києва, судова повістка про виклик до суду в електронному вигляді була доставлена останній до її електронного кабінету 13.06.2025 о 17:05:55 год. Згідно довідки Дарницького районного суду м. Києва, судова повістка-повідомлення про судове засідання була доставленою [PERSON] на номер її мобільного телефону [NUMBER] у додаток «Viber» 12.06.2025 о 17:49:37 год. Таким чином, позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про розгляд даної справи, в судове засідання вдруге не з`явилась, будь-яких клопотань, заяв з процесуальних питань не подала, свого представника в судове засідання не направила, у зв`язку з чим ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 липня 2025 року первісний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів залишено без розгляду. У цьому ж судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом - адвокат Котович І.О. зустрічні позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав викладених у заявах по суті. Відповідно до приписів частини другої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд зобов`язаний відкласти судовий розгляд справи в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Частиною третьою статті 223 ЦПК України також визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Суд бере до уваги, що сторони були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи або з інших процесуальних питань від них не надходило, враховуючи строки розгляду справи, суд визнає за можливе проводити судовий розгляд справи у відсутності відповідача за зустрічним позовом та його представника, які були належним чином повідомлені про день та час судового засідання за наявними у матеріалах справи доказах та за підставами викладеними у заявах по суті. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, оцінивши в сукупності надані суду докази, заслухавши пояснення представника позивача за зустрічним позовом, суд приходить до висновку, що зустрічний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (повторно); [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Рішенням Печерського районного суду від 08 вересня 2022 року у справі №757/13762/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки малолітні діти проживають з батьком, матір - відповідач у справі зобов`язана надавати матеріальну допомогу на їх утримання та виховання. Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналіз наведених законодавчих норм в їх сукупності дає підстави для висновку, що стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, а право на отримання аліментів на утримання дитини має той з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до частин першої та другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом статті 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За приписом частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити зустрічний позов та стягнути з відповідача за цим позовом аліменти на користь позивача на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 серпня 2024 року і до досягнення [PERSON] повноліття, а після [INFO] - у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття, та після [INFO] - у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття. За змістом пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідачку (позивачку за первісним позовом). На підставі викладеного та

Outcome: approved