Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить постановити рішення про усиновлення [PERSON] малолітнього [PERSON] , [INFO] ; малолітньої [PERSON] , [INFO] внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [INFO] », а по батькові з « [PERSON] » на « [INFO] », батьком вказати заявника « [PERSON] », внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [INFO] », а по батькові з « [PERSON] » на « [INFO] », батьком вказати заявника « [PERSON] ». В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначає, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] . У [PERSON] є також двоє дітей від попередніх стосунків - малолітній син [PERSON] , [INFO] , та малолітня [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом із подружжям. З дітьми [PERSON] та [PERSON] у заявника склалися гарні стосунки, останній піклується про дітей, створив для них належні умови для розвитку, ставиться як до свої рідних. Рідний батько дітей [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , помер [INFO] . Мати дітей надала згоду на усиновлення її дітей заявником. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що вони проживають з дружиною та дітьми однією сім`єю, діти знаходяться на його забезпеченні, заявник займається їх вихованням та розвитком, прийняв рішення про усиновлення. Заінтересована особа, [PERSON] , також підтримала заяву, просила задовольнити. Вважає, що усиновлення відповідає інтересам дітей, згоду на усиновлення надала добровільно. Представник служб у справах дітей Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області Мороз Н.С. підтримала заяву, проти усиновлення не заперечувала. Представник Органу опіки і піклування Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області Івченко М.А. підтримав заяву, проти усиновлення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) з 19.01.2024 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 19.01.2024, виданим Балаклійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 05. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 04.08.2015, актовий запис №10. Його батьком зазначено [PERSON] . Крім того, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 28.03.2018, актовий запис №113. Її батьком зазначено [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.04.2025, виданого Ізюмським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис 242, [PERSON] помер [INFO] . Мати дітей [PERSON] дала згоду на усиновлення її сина [PERSON] та дочки [PERSON] її чоловіком [PERSON] , що підтверджується відповідною письмовою заявою від 09.04.2025, посвідченою приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Мацокіною Н.О., реєстровий № 401. Згідно ч. 2 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що вважає заявника батьком, проживає з ним давно, проти оголошення [PERSON] своїм батьком та зміни прізвища не заперечував. [PERSON] в судовому засіданні підтримала оголошення [PERSON] своїм батьком. Орган опіки та піклування Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області визнав усиновлення заявником малолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] , доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей, про що вказав у висновку № 01-33/1843 від 06.05.2025. Крім того, служба у справах дітей Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області надала висновок №01-17/103 від 30.04.2025 про те, що [PERSON] , [INFO] може бути усиновлювачем малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] [PERSON] , її діти [PERSON] та [PERSON] разом із [PERSON] проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , про що Центром надання адміністративних послуг Куньєвської сільської ради складено довідку №1/02-20/182 від 10.04.2025. При обстеженні житлово-побутових умов встановлено, що за місцем мешкання заявника чисто, прибрано. У дітей є місця для сну, навчання, ігор. Є в наявності одяг відповідно до сезону, запас продуктів харчування. Діти забезпечені іграшками, шкільним приладдям, гаджетами для навчання, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 15.04.2025. Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, [PERSON] , [INFO] , здорова. Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, [PERSON] , [INFO] , здоровий. Заявник [PERSON] відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 02.04.2025 має дохід, який дозволяє утримувати родину. Згідно з медичним висновком про стан здоров`я від 04.04.2025 [PERSON] фізично та психічно здоровий, може бути усиновлювачем. Заявник на території України станом на 01.04.2025 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості». Відповідно до ч. 2 ст. 207 СК України усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. За ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується. Частиною 1 ст. 208 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Відповідно до ч.1 ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Виходячи зі змісту ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду. Згідно з п. «а» ст. 21 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваними законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення на підставі такої консультації, яка може бути необхідною. Положеннями ч. 1, 2 ст. 229 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Відповідно до ст. 233 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Згідно ч. 2 ст. 231 Сімейного кодексу України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Перешкод для усиновлення, встановлених ст. 212 Сімейного кодексу України та внесення змін до актового запису про народження дитини, суд не вбачає. Судом встановлено, що заявник матеріально забезпечений, перебуває у зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини, яка надала добровільну згоду на усиновлення, посвідчену нотаріально. Згідно з медичними висновками про стан здоров`я не має протипоказань щодо усиновлення дітей, незнятої чи непогашеної судимості на має. [PERSON] та [PERSON] висловили свою згоду як щодо усиновлення, так і щодо внесення змін до актового запису про їх народження. З огляду на вищенаведене, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, як така, що забезпечить стабільні і гармонійні умови для життя дітей, які вже перебувають на утриманні та вихованні заявника, підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено, тому усиновлення буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved