Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

У травні 2025 року в електронному вигляді з використанням системи ЄСІТС підсистеми «Електронний суд» представник товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі ТОВ «Іннова Фінанс») Топчий Д.А. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 32 016 грн, що складається, а саме: 6\~900 грн заборгованості за тілом кредиту; 11\~316 грн заборгованості за процентами; 13\~800 пені за порушення виконання зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, а також просить стягнути понесені позивачем судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 14.11.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику № 6029451124. Договір позики, разом із правилами надання споживчих кредитів, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст.\~3,\~11,\~12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору позики позивач зобов`язується надати позичальнику позику на суму в розмірі: 6 900 грн шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з п.2.6.1., п.2.6.2. та 2.6.3. цього договору, його додатків. Позичальник свої зобов`язання відповідно до умов договору позики не виконав, в той час як позикодавець свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 6 900 грн. Станом на 12.05.2025 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 32 016 грн, що складається, а саме: 6\~900 грн заборгованості за тілом кредиту; 11\~316 грн заборгованості за процентами; 13\~800 пені за порушення виконання зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит. За таких обставин позивач звернувся до суду та просить стягнути із відповідача на його користь суму заборгованості та судовий збір. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20.05.2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] через інформаційно-телекомунікаційну систему, на веб-сайті позивача (https://finsfera.ua/) заповнено анкету клієнта для отримання кредиту в розмірі 6 900 грн. 14 листопада 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику № 6029451124. Підписання договору з боку відповідача, як позичальника здійснено за допомогою електронного підпису. Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 договору позики позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 6 900 грн, а відповідач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки. Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] , дата надання кредиту 14.11.2024 року У пункті 2.5 сторони визначили строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів. Пунктом 2.6 договору передбачено встановлення фіксованої процентної ставки, стандартна - у розмірі 1 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 цього договору. У розділі 7 договору сторони визначили відповідальність за неналежне виконання умов договору. Зокрема, у п. 7.4 встановлено за порушення позичальником строків повернення позик та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, позикодавець має право стягувати з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу. Сторонами 14.11.2024 року підписаний додаток № 1 до договору у якому визначено графік платежів. Відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту, у котрому зазначена сума кредиту 6 900 грн, строк кредитування 360 дні, процентна ставка знижена 0,01 %, процентна ставка стандартна 1 %, річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою з урахування періоду застосування зниженої процентної ставки 349,94 %, річна процентна ставка за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 365 %. Також відповідач ознайомлений із правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Іннова Фінанс». Згідно з п.1 ч.2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилами ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом ч.2 ст.1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями ст.1048\~ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Слід звернути увагу на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України. Тобто, після припинення строку кредитного договору, проценти не нараховуються. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 31.10. 2018 у справі № 202/4494/16-ц. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. В силу ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України ця правова позиція має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Ураховуючи положення статей 204, 207, 624, 628, 634, 368, 640 ЦК України, а також правову позицію ВП ВС, висловлену у постанові від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010, суд дійшов висновку про укладення 14.11.2024 року між позивачем та відповідачем договору про надання грошових коштів у позику № 6029451124. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності цього договору, він недійсним не визнаний. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував кошти в сумі 6 900 грн відповідачу, що підтверджується повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім», згідного договору з ТОВ «Іннова Фінанс» № 160523/1 від 16.05.2023 року, про здійснення операції 14.11.2024 року переказу коштів у розмірі 6 900 грн [PERSON] . Крім того, отримання відповідачем коштів у розмірі 6 900 грн від позивача, підтверджується, витребуваною ухвалою суду від 20.05.2025 року у АТ КБ «Приватбанк», випискою по рахунку платіжної картки [NUMBER] . Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов договору про надання грошових коштів у позику № 6029451124 від 14.11.2024 року. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по договору про надання грошових коштів у позику № 6029451124 від 14.11.2024 року та неповерненням отриманих у кредит грошових коштів у відповідача перед позивачем виник борг по тілу кредиту в розмірі 6 900 грн. За таких обставин суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 900 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Позивач просить стягнути із відповідача на його користь проценти за користування кредитними коштами за період із 14.11.2024 року по 12.05.2025 року в сумі 11 316 грн (6900*1%*180). Як встановлено судом, сторони у договорі № 6029451124 від 14.11.2024 року узгодили строк кредитування 360 днів. Отже, кредитодавець мав право нараховувати проценти за користування кредитом відповідачем протягом 360 днів. Визначений у п. 2.6.1 договору розмір становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 цього договору. Нарахований позивачем розмір процентів не перевищує умови договору, а тому суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування коштами є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Водночас позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 13 800 грн, суд вважає безпідставними та їх не задовольняє, з наступних підстав. Відповідно до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612\~ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до Закону України від 15.03.2022 року N 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» Цивільного\~кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також Закону України\~«Про внесення\~змін до\~Податкового кодексу\~України та\~інших законодавчих\~актів України\~щодо дії\~норм на\~період дії\~воєнного стану» внесені зміни до Закону України\~«Про споживче\~кредитування» та відповідно до п. 6-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Ураховуючи законодавчу заборону на стягнення із позичальника пені за порушення ним зобов`язань по кредитному договору, суд відмовляє у цій вимозі. Тому, у суду наявні підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 900 грн, заборгованість за процентами в розмірі 11 316 грн. Щодо стягнення пені в сумі 13 800 грн слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог у цій частині. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 32 016 грн, а задоволено на суму 18 216 грн, тобто на 56,89 % (18 216 х 100 : 32 016). Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1\~378,10 грн, пропорційно до задоволеної частини вимог (2\~422,40 грн х 56,89%), судового збору.

Outcome: partial