Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

04.06.2025 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся представник: адвокат Кравець К.Є. в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилалися на те, що 20.08.2005 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №431. У них наявна неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] . В період шлюбу виявилася різка несхожість характерів, між ними відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття любові та поваги один до одного. На вказаний час вони спільного господарства не ведуть, не мешкають однією родиною з середини 2017 року. Фактично шлюбні відносини перервалися у 2017 року. Проживають окремо, дочка проживає разом з позивачем і спір щодо її місця проживання відсутній. Заходів щодо примирення досягти не можливо, оскільки сімейні стосунки фактично припинені вже тривалий час. Тому вважає, що в збереженні шлюбних відносин немає сенсу і їх продовження неможливо. Судові витрати становлять 1211,20 грн., але стягувати їх з відповідача не бажає. Прохали розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.08.2005 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №431; після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". 11.06.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду по суті в судове засідання з викликом сторін. 21.07.2025 року в судове засідання позивач та її представник: адвокат Кравець К.Є. не з`явилися, 21.07.2025 року позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. 21.07.2025 року в судове засідання відповідач не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення та оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань до суду за увесь час знаходження справи на розгляді не надав, відзив на позов не подав, про причини неявки не повідомив. Відповідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з наведеним, суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. Відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в м. Запоріжжя народилася позивач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 22.09.2005 року, та копією довідки про фактичне місце проживання ОСББ «Мурманська 5» від 11.11.2024 року. [INFO] в м. Запоріжжя народився відповідач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг ЗМР від 06.06.2025 року. 20.08.2005 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №431, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.08.2005 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.09.2012 року. Згідно копії довідки про фактичне місце проживання ОСББ «Мурманська 5» від 11.11.2024 року дитина проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивач посилається на те, що в період шлюбу виявилася різка несхожість характерів, між ними відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття любові та поваги один до одного. На вказаний час вони спільного господарства не ведуть, не мешкають однією родиною з середини 2017 року. Фактично шлюбні відносини перервалися у 2017 року. Проживають окремо, дочка проживає разом з позивачем і спір щодо її місця проживання відсутній. Заходів щодо примирення досягти не можливо, оскільки сімейні стосунки фактично припинені вже тривалий час. Тому вважає, що в збереженні шлюбних відносин немає сенсу і їх продовження неможливо. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: \~ \~ \~ \~Так, відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2,3 ст.115 СК України рішення суду\~про розірвання\~шлюбу після\~набрання ним\~законної сили\~надсилається судом\~до органу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану за\~місцем ухвалення\~рішення для\~внесення відомостей\~до Державного\~реєстру актів\~цивільного стану\~громадян та\~проставлення відмітки\~в актовому\~записі про\~шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 20.08.2005 року, мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , в період шлюбу виявилася різка несхожість характерів, між ними відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття любові та поваги один до одного, фактично шлюбні відносини перервалися у 2017 року, проживають окремо. А тому суд вважає, що шлюб має бути розірвано, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Крім того, відповідно ч.1,8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Так як відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, будь-яких заперечень суду не надав, то суд вирішив справу за наявними матеріалами. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та наданими суду доказами. Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Так як позивач не заявляла вимоги щодо розподілу судових витрат, то суд, враховуючи принцип диспозитивності, під час ухвалення рішення не вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Outcome: approved