Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

До Центрального районного суду м.Миколаєва звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є в спільній власності. В обґрунтування своєї позовної заяви позивач вказала, що вона є співвласником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу від 22.10.1990 р. № 6-5284 посвідченого державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори. Іншими співвласниками часток домоволодіння є відповідачі. У серпні 2024 року позивач звернувся до державного реєстратора щодо реєстрації окремої адреси на належні йому житлові приміщення, але в усному порядку було повідомлено що відповідно до п. 56 Постанови КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: 1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду; 2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки. Оскільки немає можливості укласти нотаріальний договір про поділ майна, що є у спільній частковій власності, оскільки один зі співвласників вже реалізував своє право на виділ і об`єкт фактично перебуває у стані поділу, позивач змушений звертатись до суду для вирішення цього питання. Реалізація позивачем права на виділ частки у натурі не обмежує право відповідачів у їх правомочностях щодо їх права на виділ своїх часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння. На підставі викладеного просила суд здійснити виділ у натурі частки із майна що є у спільній частковій власності, виділивши у власність [PERSON] : приміщення 1-1 коридор площею 7,5 кв. м., 1-2 коридор площею 4,5 кв. м., 1-3 кухня площею 10,4 кв. м., 1-4 житлова кімната площею 13,9 кв. м., 1-5 житлова кімната площею 18,3 в.м., загальною площею 54.6 кв. м., господарські будівлі та споруди Літ. Ж літню кухня, Літ. К сарай, 1/5 частину № 4,7,10,11,12,21-23 огорожа з воротами, 1/5 частина № 1,11 замощення, що розташовані по [ADDRESS] . 05.05.2025 року представником позивача подана заява, згідно якої вказується, що у зв`язку з технічною помилкою в прохальній частині позовної заяви за вказаним позовом надає уточнену позовну заяву з квитанція про направлення позову сторонам. Відповідно до уточненої позовної заяви від 05.05.2025р., просить суд: здійснити виділ у натурі частки із майна що є у спільній частковій власності, виділивши у власність [PERSON] у домоволодінні Літ. "А-1": приміщення 1-1 коридор площею 7,5 кв. м., 1-2 коридор площею 4,5 кв. м., 1-3 кухня площею 10,4 кв. м., 1-4 житлова кімната площею 13,9 кв. м., 1-5 житлова кімната площею 18,3 в.м., загальною площею 54.6 кв. м., господарські будівлі та споруди Літ. Ж літню кухня, Літ. К сарай, що розташовані по [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, повідомлялась належним чином. Представник позивача - адвокат Душаченко І.С. надала заяву, згідно якої просить розглядати справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Повідомлявся належним чином, шляхом направлення повістки на адресу місця реєстрації та оголошенням на сайті суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. 10.04.2025 року надала суду заяву в якій вказала, що проти задоволення позову не заперечує та просить проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Повідомлялась належним чином, шляхом направлення повістки на адресу місця реєстрації та оголошенням на сайті суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. 10.04.2025 року надала суду заяву в якій вказала, що проти задоволення позову не заперечує та просить проводити розгляд справи за її відсутності. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , є співвласником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу від 22.10.1990 р. № 6-5284 посвідченого державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори. Іншими співвласниками часток домоволодіння є відповідачі. В цілому домоволодіння складається з житлового будинку Літ. А загальною площею - 108.5 кв.м., житловою площею 59.7 кв.м.; Літ. Б -1 загальною площею 107.3 кв.м., житловою площею 27.3 кв.м., житлового будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до рішення виконкому Миколаївської міської ради № 1036 від 25.11.2016 року колишньому співвласнику [PERSON] , якому належала частка у праві спільної часткової власності, виділено окрему адресу: [ADDRESS] . Згідно довідки КП «ММ БТІ» від 25.09.2020 року, яка була видана одному із співвласників, власниками часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння є: [PERSON] 13/100 частки; [PERSON] 13/100 частки; [PERSON] 1/10 частки; [PERSON] 1/5 частки; [PERSON] 1/5 частка. Після виділення 6/25 часток в окрему адресу, був здійснений перерахунок ідеальних часток у праві спільної часткової власності, в результаті чого частки змінились, а саме: [PERSON] 17/100 часток; [PERSON] 17/100 часток; [PERSON] 14/100 часток; [PERSON] 26/100 часток; [PERSON] 26/100 часток. Згідно висновку будівельно-технічної експертизи РТПП Миколаївської області від 17.09.2024 року № 125-175/1 щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, що належить [PERSON] по [ADDRESS] , пропонується один варіант виділу в натурі частки житлового будинку з надвірними господарськими спорудами співвласників з визначенням реальної частки, з урахуванням побажання співвласника та порядку користування, що склався. У користування співвласника [PERSON] з часткою 1/5 частині пропонується виділити: літ "А-1" - 1 поверховий житловий будинок - 1917 року побудови у складі узаконених групи приміщень: - 1-1 коридор площею 7,5 кв.м., - 1-2 коридор площею 4.5 кв.м., - 1-3 кухня площею 10.4 кв.м., - 1-4 житлова кімната площею 13.9 кв.м., - 1-5 житлова кімната площею 18.3 кв.м. Разом по групі приміщень 54.6 кв.м. Також пропонується виділити надвірні узаконені господарські будови, а саме: - Літ. "Ж" літня кухня, Літ. "К" сарай, - 1/5 частина № 4,7,10,11,12,21-23 огорожа з воротами, - 1/5 частина № 1, ІІ замощення. Згідно з ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. На підставі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ч.1ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За умовами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи, що у позивача відсутня можливість укласти нотаріальний договір про поділ майна, що є у спільній частковій власності, оскільки один зі співвласників вже реалізував своє право на виділ і об`єкт фактично перебуває у стані поділу, а також враховуючи висновок будівельно-технічної експертизи РТПП Миколаївської області від 17.09.2024 року № 125-175/1 щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, що належить [PERSON] по [ADDRESS] , відповідно до якого пропонується один варіант виділу в натурі частки вищевказаного житлового будинку з надвірними господарськими спорудами, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з огляду на вищевикладені доводи в їх сукупності. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Виходячи з вимог зазначеної статті та з врахуванням того, що позивач не просив в позовній заяві стягнути з відповідачів на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд не стягує з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір при поданні позовної заяви.

Outcome: approved