Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідачки [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та її виховання, вказавши, що від спільних фактичних шлюбних стосунків її сина [PERSON] , у них з відповідачкою народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка доводиться їй онукою, оскільки рішенням суду від 24.07.2024 встановлено батьківство її сина відносно дитини. [INFO] її син загинув на війні, дитина мешкає разом зі своєю матір`ю, яка чинить перешкоди у спілкуванні з онукою. Позивачка разом зі своїм чоловіком неодноразово намагалися вирішити питання мирним шляхом. Зверталися до служби у справах з дітей з відповідною заявою. Однак це позитивних результатів не дало, тому вона змушена звернутися до суду і просить зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди у спілкуванні з малолітньою онукою [PERSON] , [INFO] та визначити наступні способи її участі у вихованні онучки: кожну другу суботу місяця з 10.00 до 18.00 години за адресою проживання бабусі по [ADDRESS] без присутності матері дитини; літні канікули, зимові канікули, святкові дні, а також День народження дитини та день народження бабусі [PERSON] з визначенням місця зустрічі за погодженням сторін без присутності матері; безперешкодне спілкування з дитиною телефоном у вільний від навчання час. Ухвалою суду від 14 березня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03 червня 2025 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач та Представник позивача адвокат Трофименко М.В. звернулися до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, на позові наполягають. Відповідач [PERSON] до суду не з"явилася, надала відзив. В обґрунтування відзиву на позов відповідачкою зазначено, що малолітня [PERSON] має 11 років та фактично не підтримувала стабільного зв`язку з позивачкою протягом всього життя, оскільки за весь період бачила її усього двічі чи тричі епізодично та виключно з формальних приводів без проявів активного бажання спілкування або встановлення емоційного зв`язку з боку позивачів. Позивачка не проявляла ініціативи у встановленні контактів з онукою за життя свого сина, не цікавилась її життям і лише після смерті батька дівчинки виявила бажання встановити регулярні та тривалі контакти з дитиною. Зазначено про відсутність бажання дитини у спілкуванні з бабусею в запропонований спосіб та порушення прав матері дитини щодо відсутності її участі при зустрічах з бабусею, тобто за відсутності комунікації матір`ю та засобів зв`язку з дитиною, наражає на небезпеку останню та задовольняє виключно потреби позивача, що є неприпустимим згідно ст. 7 СК України. Тому просить відмовити у задоволенні вимог. У відповіді на відзив стороною позивача зазначено про негативне ставлення відповідачки, яке вона переносить і на стосунки позивачки з онукою, забороняючи тій телефонувати бабусі, заблокувавши її номер, тощо. Вважає, що онука відчуває її любов і має намір спілкуватися з нею, приймати участь у її житті,а у відзиві на позов відповідачка викладає неправдиві відомості щодо відсутності зв`язку між нею та онукою: за життя син регулярно привозив дитину до них, вона відвідувала розважальні центри, заклади,тощо. Присутність на їх зустрічах матері дитини за негативного ставлення останньої може створювати напругу на цих зустрічах , тривожність у дитини на побаченнях. Не заперечує, щоб дитина мала із собою телефон. Однак заперечує щодо присутності матері на зустрічах з огляду на вік та самостійність дитини. У зв`язку з цим наполягає на вимогах. Представник третьої особи Фігурна Л.М. звернулась до суду із заявою про розгляд справи за відсутності представника, вимогу позову підтримує з підстав, викладених у висновку органу опіки та піклування. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який [INFO] загинув, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій. Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2024 року у справі № 211/1425/24, встановлено факт батьківства [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Та внесено відомості про батька до актового запису про народження дитини. Відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У частині першій\~статті 4\~ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей12,13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно з частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» і частини четвертої статті 10\~ЦПК України застосовується судом як джерело права. Відповідно до ст. 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Статтею 263 СК України визначено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно ст. 159 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Тобто єдиною підставою, яка може виправдати поведінку батьків, які перешкоджають спілкуванню з дитиною, є те, що таке спілкування перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Положення статті 8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82). Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» (заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі № 638/12278/15, провадження № 61-14491сво20. Суд наголошує, що дитина є найбільш вразливою стороною у будь-яких сімейних конфліктах, оскільки на її долю припадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не лише спірні питання між батьками та іншими особами, а фактично визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. При визначенні способу участі бабусі у вихованні онуки, відповідно до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, щотижневий розпорядок дня, індивідуальні потреби дитини відповідного віку, її особисту прихильність, стосунки всередині родини (з конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права матері та інших родичів брати участь у вихованні дитини. При вирішенні спору, що стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, де дитина потребує уваги, підтримки і любові інших близьких осіб, суди повинні ґрунтовно дослідити та оцінити всі обставини справи, надати належну правову оцінку доказам: кожному конкретно взятому та їх сукупності. Сам факт емоційно напружених відносин між близькими родичами дитини та особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини та її право на спілкування з кожним із них. Судам необхідно враховувати загальну пропорційність будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, надавати ретельну оцінку низці факторів, які залежно від обставин відповідної справи можуть відрізнятися. Тому визначаючи способи участі, в цьому випадку бабусі, у спілкуванні та вихованні дитини, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати, у першу чергу, інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану. Під час розгляду справ цієї категорії Верховний Суд неодноразово зауважував, що неприязні відносини між відповідачем та позивачем не є підставою для обмеження прав позивача на спілкування з онукою, оскільки матеріали справи не містять даних, що баба створює перешкоди матері у питаннях, пов`язаних з вихованням дитини або має негативний вплив на дитину (постанова Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі № 466/3563/19 (провадження № 61-5280св22)). Визначаючи час спілкування бабусі з онукою без участі матері, суд ураховує відсутність доказів негативного впливу бабусі на дитину, а також, що спілкування позивача з онукою буде перешкоджати нормальному її розвитку. При цьому\~суд ураховує\~висновок виконкому\~Довгинцівської районної\~у місті\~ради про\~встановлення способу\~участі [PERSON] \~у вихованні\~та спілкуванні\~з малолітньою\~онукою [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~згідно якого\~виконком вважає\~доцільним встановити\~наступний спосіб\~участі у\~вихованні та\~спілкуванні з\~дитиною:\~періодичність зустрічей кожну другу суботу місяця з 10.00 до 18.00 години за адресою проживання бабусі по [ADDRESS] без присутності матері дитини; літні канікули, зимові канікули, святкові дні, а також день народження дитини та день народження бабусі [PERSON] за погодженням з матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , місце зустрічей без обмежень. З оглядну на встановлені обставини - між сторонами склалися стосунки, які позбавляють позивача можливості спілкуватися з онукою, тобто між сторонами існує спір з цього приводу, враховуючи право та бажання позивача спілкуватися з малолітньою дитиною, вимоги [PERSON] , як бабусі, яка має законне право на спілкування зі своєю онукою та на участь у її вихованні, суд вважає обґрунтованими, спілкування позивачки з онукою сприятиме її повноцінному вихованню, розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як матері, так і бабусі, що враховуючи втрату батька, забезпечить її виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. При цьому присутність відповідачки під час зустрічей позивачки з дитиною не сприятиме перебуванню дитини у цей час у спокійному та стійкому середовищі, з огляду на неприязні стосунки сторін у справі. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з відсутністю вимоги, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved