Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Кам`янського з Південного районного суду міста Кам`янського надійшла цивільна справа № 207/1578/25 за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за підсудністю. Представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість у сумі 49103,45 грн та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Стислий виклад позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог вказано, що Між Акціонерним товариством\~"Перший\~український міжнародний\~банк"\~(далі\~по тексту\~АТ «ПУМБ»,\~позивач) та [PERSON] (далі по тексту відповідач) укладено кредитні договори: 04.07.2018 кредитний договір №2001070210201, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 14714.19 грн.; 07.11.2018 кредитний договір №1001164518001, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 18604 грн.; 18.09.2019 кредитний договір №1001407600201, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 10000 грн. Вказав, що позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконав у повному обсязі, однак відповідачем в порушення умов Договорів зобов`язання належним чином не виконані, у зв`язку з чим, станом на 10 січня 2025 року заборгованість відповідача становить: по кредитному договору від 04.07.2018 № 2001070210201 - 21800.98 грн., з яких: 14714.19 грн. - заборгованість за кредитом; 7086.79 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією; за кредитним договором від 07.11.2018 №1001164518001- 13250.55 грн., з яких: 7388.65 грн. - заборгованість за кредитом;\~3.08 грн. - заборгованість процентами; 5858.82 грн. - заборгованість за комісією; по кредитному договору від 18.09.2019 № 1001407600201- 14051. грн., з яких: 18307.81 грн. - заборгованість за кредитом; 3.67 грн. - заборгованість процентами; І5740.44 грн. - заборгованість за комісією; Враховуючи вищезазначене позивач просить стягнути загальну сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам, яка становить 49103,45 гривень, а також\~понесені судові\~витрати,\~які складаються\~зі сплати\~судового збору. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 05 травня 2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін\~про слухання\~справи на 28 травня 2025 року. Ухвалою Дніпровського\~районного суду\~міста Кам`янського\~від 28\~травня 2025\~рокусудовий розгляд цивільної справи відкладено на 25 червня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. 25 червня справа була знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на листку непрацездатності та відкладена на 23 липня 2025 року. 23 липня 2025 року справа знята з розгляду у зв`язку з участю судді у засіданні Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та відкладена на 30 липня 2025 року Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначив, просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю представника позивача згідно вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 77, 90). Про проведення судового засідання відповідач також повідомлялася та викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявила, відзив проти позову не надала. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи достатність доказів та те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов до переконання, що є всі правові підстави провести заочний розгляд даної справи, про що прийнята відповідна ухвала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 ст.\~3\~ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст.\~12\~ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За приписами ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно до ст.\~1056-1\~ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Положеннями ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 634, 638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України Згідно із частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Згідно з ч. 3 ст. 95 ЦПК України учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Судом встановлено, що між АТ «ПУМБ» і [PERSON] 04.07.2018 укладено договір № 2001070210201, шляхом підписання заяви та паспорту споживчого кредиту, за яким відповідачу було відкрито рахунок, та встановлено кредитний ліміт, у розмірі 5000 грн., що зазначений у заяві, строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір Мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування Кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО. Відповідачу видана кредитну картка миттєвого випуску із стандартною процентною ставною 59,57 % відсотків річних. У подальшому, розмір кредитного ліміту збільшився до 14714,19 грн. У заяві зазначено, що відповідачка підтверджує, що приймає Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту щодо кредитної картки по договору 2001070210201, 04.07.2018 року було встановлено кредитний ліміт в розмірі 5000,00 гривень, 05.04.2019 року був збільшений кредитний ліміт на суму 7500,00 гривень, 15.08.2019 року був збільшений кредитний ліміт на суму 12300,00 гривень, 10.12.2019 року був збільшений кредитний ліміт на суму 14714,19 гривень. До позовної заяви також надано витяг з відкритого карткового рахунку на ім`я відповідачки, операції відповідачки по зняттю та поповненню коштів, останнє погашення заборгованості відбувалось 03.02.2020 року шляхом внесення 530 гривень на рахунок (а.с. 52). Згідно з наданим банком розрахунком, витягом з карткового рахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 10.01.2025 року становить 21800,98 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 14714,19 грн., заборгованості за відсотками 7086,79 грн. Також, 07.11.2018 року позивач із відповідачем уклали договір № 1001164518001, шляхом підписання заяви та паспорту споживчого кредиту, за яким відповідачу було надано споживчий кредит в розмірі 18604 грн., шляхом перерахування коштів на рахунок відкритий на ім`я відповідачки, строком на 24 місяці, з річною процентною ставкою 80,5068%. У заяві зазначено, що відповідачка підтверджує, що приймає Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 06.04.2018 р.), затвердженої рішенням Правління АТ «ПУМБ», протокол №694 від 06.03.2018 року передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. АТ «ПУМБ» свої зобов`язання перед відповідачкою виконав, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.31854523.43564.8810 від 07.11.2018 року. дане підтверджується і випискою з особового рахунку [PERSON] з 07.11.2018 по 10.01.2025 (а.с.46 зворотній бік -48). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним Договором №1001164518001 від 07.11.2018, сума заборгованості відповідача за кредитом станом на 10.01.2025 становить 13250,55 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 7388,65 гривень, заборгованості за відсотками 3,08 гривень, заборгованість за комісією 5858,82 гривень (а.с.41-42 оберт).. Окрім цього, [PERSON] 18.09.2019 уклала з АТ «ПУМБ» договір № 1001407600201, шляхом підписання заяви та паспорту споживчого кредиту, за яким відповідачу було відкрито рахунок, та встановлено кредитний ліміт, у розмірі 10000 грн., шляхом перерахування коштів на рахунок відкритий на ім`я відповідачки, строком на 24 місяці, з річною процентною ставкою 106,9904%. У заяві зазначено, що відповідачка підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 12.06.2019 р.), затвердженої рішенням Правління АТ «ПУМБ», протокол №760 від 11.06.2019 року передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. АТ «ПУМБ» свої зобов`язання перед відповідачкою виконав, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.37707222.27831.8810 від 18.09.2019 року. дане підтверджується і випискою з особового рахунку [PERSON] з 18.09.2019 по 10.01.2025 (а.с.49). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним Договором №1001407600201 від 18.09.2019, сума заборгованості відповідача за кредитом станом на 10.01.2025 становить 14051,92 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 8307,81 гривень, заборгованості за відсотками 3,67 гривень, заборгованість за комісією 5740,44 гривень (а.с.43-44 оберт). Відповідач не\~виконує свої\~кредитні зобов`язання,\~неодноразово порушувала\~умови договору\~кредиту в\~частині своєчасного\~повернення суми\~кредиту з\~нарахованими відсотками,\~комісії.\~В зв`язку\~з порушенням\~відповідачем своїх\~зобов`язань станом\~на 10.01.2025\~виникла заборгованість\~за кредитним\~договором №\~2001070210201\~від 04.07.2018\~-\~21800.98\~грн.,\~з яких:\~14714.19\~грн.\~-\~заборгованість за\~кредитом;\~7086.79\~грн.\~-\~заборгованість процентами;\~0\~грн.\~-\~заборгованість за\~комісією;за кредитним договором від 07.11.2018 №1001164518001- 13250.55 грн., з яких: 7388.65 грн. - заборгованість за кредитом;\~3.08 грн. - заборгованість процентами; 5858.82 грн. - заборгованість за комісією; по кредитному договору від 18.09.2019 № 1001407600201- 14051. грн., з яких: 18307.81 грн. - заборгованість за кредитом; 3.67 грн. - заборгованість процентами; І5740.44 грн. - заборгованість за комісією. Викладене підтверджується розрахунками заборгованості і виписками з особового рахунку. Позивач направив відповідачці письмову вимогу на адресу місця проживання, яку вона вказала у анкеті на отримання кредиту, однак заборгованість за кредитом відповідачем сплачена не була. Таким чином між сторонами виникли зобов`язальні цивільно-правові правовідносини у сфері кредитування, що регулюються нормами ЦК України. Отже, позивачем надані належні та допустимі докази, які приймаються судом і є підставою для задоволення позову. Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Факт користування кредитними коштами відповідачем також не спростовано, доказів наявності боргу у іншому розмірі не надано. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, на підставі частини другої статті 530\~ЦК України кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19). У суду відсутні докази того, що відповідач мав перешкоди для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості, відповідач не надав будь-яких доказів в розумінні положень ст.\~76-81\~ЦПК України на спростування обставин, на які посилається позивач; доказів про сплату відповідачем заборгованості за кредитними договором позивачу матеріали справи не містять, а тому з врахуванням наданих позивачем доказів, суд вважає доведеною заборгованість відповідача перед позивачем в частині заборгованості по тілу кредиту за кредитними договорами: № 2001070210201 від 04.07.2018 у розмірі 14714,19 грн; №1001164518001 від 07.11.2018 у розмірі 7388.65 грн та №1001407600201від 18.09.2019 у сумі 8307,81 станом на 10.01.2025. Стосовно позовних вимог в частині стягнення суми прострочених відсотків за кредитними договорами суд зазначає наступне. Розмір процентної ставки за користування кредитом зазначений та погоджений сторонами в заявах про приєднання до договорів комплексного обслуговування фізичних осіб №2001070210201\~від 04.07.2018;\~№1001164518001\~від 07.11.2018\~та №1001407600201\~від 18.09.2019\~тапаспортах споживчого кредиту, які підписані відповідачем. Згідно наданого банком розрахунку розмір заборгованості за процентами за договором №2001070210201 від 04.07.2018 складає 7086,79 грн; за договором №1001164518001\~від 07.11.2018\~становить 3,08\~грн та\~за договором\~№1001407600201від\~18.09.2019\~складає 3,67\~грн.Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку, що розрахунок є обґрунтованим, тому позовні вимоги в цій частині необхідно задовольнити. Що стосується позовних вимог про стягнення комісії за кредитним договором №1001164518001 від 07.11.2018 та за договором №1001407600201від 18.09.2019 суд вважає в цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав. У змісті позовної заяви позивач вимагає стягнення 5858,82 гривень заборгованості за комісією за кредитним договором №1001164518001 від 07.11.2018 та 5740,44 гривень за договором №1001407600201від 18.09.2019. Згідно п. 4 Кредитного договору №1001164518001 від 07.11.2018 зазначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,99%. Згідно п. 4 Кредитного договору №1001407600201 від 18.09.2019 розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,99%. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, як в заявах №1001164518001 від 07.11.2018 та №1001407600201від 18.09.2019 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, так і в паспорті споживчого кредиту не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговування кредитної заборгованості (списання, зарахування кредитної заборгованості, розрахунково-касові операції, надання консультативних та інформаційних послуг) за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваних кредитних договорів, то положення заяв №1001164518001 від 07.11.2018 та №1001407600201від 18.09.2019 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до змісту складової частини кредитного договору №1001164518001 від 07.11.2018 та кредитного договору №1001407600201від 18.09.2019 було закладено умови з виплати позичальником комісії, зокрема за обслуговування кредитної заборгованості, як за дії, вчинювані на власну користь Банком, що є нікчемними та не потребують визнання їх недійсними, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за комісією. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором № 2001070210201 від 04.07.2018 у розмірі 21800,98 гривень, за договором №1001164518001\~від 07.11.2018\~у загальному\~розмірі 7391,73\~грн у стягненні комісії у сумі 5858,82 гривень відмовити; за кредитним договором №1001407600201від 18.09.2019 в загальному розмірі 8311,48 гривень стягненні комісії у сумі 5740,44 гривень відмовити Розподіл судових витрат. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с.7). Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача в загальному розмірі 37504,19 грн. Отже, процентне співвідношення задоволених вимог становить 76,37, % ((37504,19 грн. задоволені вимоги) / (49103,45 грн. заявлені позовні вимоги) *100%). З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1849 грн. 98 коп. (2422,40 грн. сплачений судовий збір * 76,37%), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Outcome: partial