Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Кредитним договором №94609774000 від 21.07.2018 в розмірі 87166,08 грн., з яких 42155,45 грн. заборгованість за основним боргом; 45010,63 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісіями, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] уклала з Акціонерним товариством «Укрсиббанк» Договір про надання споживчого кредиту №94609774000 від 21.07.2018, підписанням якого погоджується з викладеними у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків, які розміщені для ознайомлення на сайті банку та на інформаційних стендаху приміщення установ банку та оприлюднені у газеті «Урядовий кур`єр» №105 09.06.2017 (із змінами і доповненнями): - умовами надання споживчого кредиту Позичальнику, його обслуговування і погашення; - умовами відкриття та розрахунково-касового обслуговування поточних карткових рахунків. Згідно з умовами кредитного договору Первісний кредитор надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил. 26.06.2024 між АТ «УКРСИББАНК» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №275, у відповідності до умов якого, АТ «УКРСИББАНК» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується прийняти Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження «УКРСИББАНК» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.2.2 Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим договором, відступають (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, що передбачені умовами Первинних договорів та визначені в Реєстрі Борджників, що підписуються сторонами у паперовому вигляді. Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №275 від 26.06.2024 Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 87166,08, з яких: 42155,45 грн. заборгованість за основним боргом; 45010,63 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісіями. Відповідно до\~п.4.1\~Договору факторингу\~Право власності\~на Права\~Вимоги вважається\~таким,\~що перейшло\~від Клієнта\~Фактору та\~право вимагати\~від Боржників\~виконання всіх\~зобов`язань\~в межах відступлених Прав Вимог у Фактора виникає з моменту підписання Акту приймання-передачі Права Вимоги. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. \~ \~ \~ \~ Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.01.2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. 19.03.2025 до суду від Відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких Відповідач зазначила, зокрема, що між нею та АТ «Укрсиббанк» 21.07.2018 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №9460977400. Відповідно до п.3.1 вказаного Договору, позивачем їй надана сума кредиту у розмірі 25118,00 грн. на придбання продукції, а саме: мобільного телефону вартістю 29 999,00 грн. Нею особисто були сплачені за придбання телефону власні кошти в сумі 5 000,00 грн., банком надано 25 118,00 грн. Відповідно до п.3.6 зазначеного договору строк повернення кредитних коштів становив до 21.07.2020. Нею своєчасно були повернені кредитні кошти позивачу, що підтверджується випискою з кредитного договору від 04.02.2025. Крім того, відповідно до довідки №65-3-19/33-14 від 04.02.2025, вона не має не погашених кредитів в АТ « Укрсиббанк». Разом з тим, 26.06.2024 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №275, у відповідності до якого АТ «Укрсиббанк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується прийняти право вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Укрсиббанк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Однак, з наданих позивачем документів неможливо встановити, що позивачу за договором факторингу перейшло право вимоги саме в тих розмірах, які він заявляє. Позивачем не надано доказів визначення суми фінансування придбання позивачем як фактором у первісних кредиторів права грошової вимоги заборгованості відповідача, так як і не надано доказів сплати цієї суми, що, на її думку, ставить під сумнів перехід права власності за кредитним договорами відповідача саме до позивача, а не іншої фінансової установи. Крім того позивачем не надано доказів сплати суми (ціни) продажу за договором факторингу, а відповідно і набуття права вимоги до відповідача. Так позивачем не зазначені як фінансові суми (ціни) продажу за договором факторингу так і не надані докази сплати цих фінансових сум (ціни). Витяг з реєстру прав вимоги за Договором факторингу №275 від 26.06.2024, який сформований позивачем, не містить підпису представників первісного кредитора, які б підтверджували дійсність переходу права вимоги щодо ймовірної заборгованості відповідача перед первісними кредитора до позивача. Таким чином, у справі відсутні належні та достовірні докази передачі права вимоги до відповідача від первісних кредиторів до позивача. Щодо розрахунку заборгованості за кредитним договором за період з 26.06.2024 по 30.11.2024 та безпідставних нарахувань позивачем вказала, що наданий розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором складений самим позивачем і не містить жодного підтвердження реальності господарської операції. Також, починаючи з 21.07.2020 позивач не мав права нараховувати будь-які проценти після закінчення строку кредитування, в тому числі в проценти, які передбачені як відповідальність за ч.2 ст.625 ЦК України. Зазначає, що за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, враховуючи, що позивачем не доведено наявність у нього права вимоги до відповідача, оскільки долучені до позовної заяви докази не підтверджують факту переходу права вимоги за кредитним договором №94609774000 від 21.07.2018 від АТ «Укрсиббанк» до ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», не доведено і розмір заборгованості, а тому вважає, що у суду правові підстави для задоволення позові відсутні (а.с.51-54). Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати за відсутності його представника, та у випадку неявки відповідача ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів (а.с.3). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с. 82). Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 21.07.2018 між Акціонерним товариством «УкрСибБанк» та [PERSON] укладено Договір №94609774000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку (а.с.4). Згідно з п. 2.1. Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил. Відповідно до п.2.2. Договору, У випадках, передбачених цим Договором (п. 4.1), Банк відкриває Позичальнику поточний картковий рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування на умовах Правил. За п.3.1 Договору, Сума кредиту за Договором становить 25118,00 грн.. Згідно з п.3.2. Договору, Надання кредиту здійснюється у термін, не пізніше ніж 30 календарних днів з моменту підписання Договору. Пунктом 3.3. встановлено, що кредит надається Позичальнику для особистих потреб: в сумі 24 999,00 грн. - на придбання товару, що зазначений в пункті 3.14 цього Договору, шляхом оплати Банком з позичкового рахунку Позичальника платіжних документів ФОП [PERSON] , на рахунок Отримувача 1 № [NUMBER] , відкритого в AT Приватбанк, код банку (МФО) 351533. За п.3.4 Ціна продукції складає 29 999,00 гривень. Розмір платежу за продукцію, що сплачується Позичальником за рахунок власних коштів, складає 5 000,00 грн. За п.3.5. Договору, повернення кредиту, плати за кредит, Інших платежів здійснюється у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників AT «УкрСиббанк» на рахунок № [NUMBER] в AT "УкрСиббанк", код Банку (МФО) 351005, код ЄДРПОУ 09807750 або на умовах договірного списання, передбаченого цим Договором та Правилами. Згідно з п.3.6. Договору, Позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення платежів, відповідно до Графіку платежів (Додаток №1 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною), але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернутий не пізніше 21.07.2020, при цьому згідно умов Договору може бути встановлено інший термін повернення кредиту. Позичальник має право достроково погашати кредит в порядку, передбаченому Правилами. Розмір ануїтетного платежу (п.3.7.) становить: 1 067,00 гривень з моменту укладення Договору до 21.05.2019 року включно. З 22.05.2019 року до 22.06.2020 року включно розмір ануїтетного платежу становить 1 695,00 гривень. З 23.06.2020 року розмір ануїтетного платежу становить 1 664,30 гривень. Розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятись від розміру попередніх платежів. За п.3.8. Договору, Ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 21 числа (включно) згідно Графіку платежів (Додаток № 1 до Договору). Згідно з п.3.10 Процентна ставка за кредитом (п.3.9) встановлюється в розмірі 0,00001% річних. За користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Договором термін процентна ставка встановлюється в розмірі 7,00% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Кредитному договорі, і нараховуються до моменту погашення такої заборгованості. Частиною першою\~статті 205 ЦК України\~визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у\~\~письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за\~\~допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у\~\~випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ст. ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно довідки начальника відділення №980 АТ "УКРСИББАНК", клієнт [PERSON] не має станом на 04.02.2025 отриманих та непогашених кредитів в АТ "УКРСИББАНК" (а.с.61). З виписки за кредимтним договором № 94609774000 відділення №980 АТ "УКРСИББАНК" вбачається, що за вказаним договором борг відсутній (а.с.55-60). Так, в період з 21.08.2018 по 21.05.2019 нараховано та сплачено 25 417 грн. 26.06.2024 між АТ «УКРСИББАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №275, у відповідності до умов якого, АТ «УКРСИББАНК» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується прийняти Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження «УКРСИББАНК» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.2.2 Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим договором, відступають (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, що передбачені умовами Первинних договорів та визначені в Реєстрі Боржників, що підписуються сторонами у паперовому вигляді. Відповідно до\~п.4.1\~Договору факторингу\~Право власності\~на Права\~Вимоги вважається\~таким,\~що перейшло\~від Клієнта\~Фактору та\~право вимагати\~від Боржників\~виконання всіх\~зобов`язань\~в межах відступлених Прав Вимог у Фактора виникає з моменту підписання Акту приймання-передачі Права Вимоги. На підтвердження факту набуття права грошової вимоги позивача до [PERSON] за кредитним договором №94609774000 від 21.07.2018 представником позивача наданий Акт приймання-передачі Права Вимоги від 26.06.2024, відповідно до п.2 якого клієнт передав (відступив) Фактору Права Вимоги, а Фактор прийняв Права Вимоги в обсязі та на умовах, визначених Договором та Реєстром Боржників від 26.06.2024 до Договору Факторингу №275 від 26.06.2024 у кількості 808. Загальна сума заборгованості складає грн (а.с.15). Разом з цим загальна сума у вказаному акті не зазначена. Також позивачем надано копію Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу №275 від 26.06.2024 (а.с.16). Однак даний витяг не містить\~підписів відповідальних осіб ні Клієнта, ні Фактора, тому достовірність вказаного Витягу як доказу у справі викликає очевидні сумніви. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною 1 статті 1077\~ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини 1 статті 1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1079\~ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. У постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини 1 статті 517\~ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина 1 статті 519 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012 тощо). Згідно ст.12 ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини 1\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Як визначено ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень\~статей 77-80\~ЦПК України\~докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми. Статтею 79\~ЦПК України\~передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.\~80 ЦПК\~України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ст.81 ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.89\~ЦПК\~України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.08.2022 у справі № 757/37126/18 загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовних вимог, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру відсотків та пені, наявності доказів, що їх підтверджують). Суд вважає, що позивачем не доведено належними, достовірними та допустимими доказами, що є процесуальним обов`язком позивача, обставини того, що на підставі Договору факторингу № 275 від 26.06.2024 року до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № №94609774000 від 21.07.2018 до боржника [PERSON] , тому відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором. З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed