Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Дараган Ю.О. звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 7699172 від 18.03.2024 в розмірі 29962,77 грн, понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.03.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту № 7699172 (далі - кредитний договір). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами укладеного договору кредитор надає позичальнику кредит в розмірі 8000,00 грн., який був перерахований на картковий рахунок відповідача. 27.02.2025 ТОВ «Авентус Україна» передало право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідно до реєстру боржників від 27.02.2025 до договору факторингу № 27022025 від 27.02.2025. Відповідач не виконав кредитні зобов`язання належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість. Ухвалою судді від 26.06.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 191 ЦПК України. Ухвалою судді від 23.07.2025 здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 30.07.2025. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України. До позову додано паперову копію електронного кредитного договору, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язувалось надати відповідачу кредит в розмірі 8000,00 грн, строком на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,20 %. У пункті 2.1 договору зазначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до п. 2.2 договору сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. До позову не додано платіжного доручення або іншого документу з відміткою на підтвердження вчинення фінансової операції, з якої вбачалось би перерахування ТОВ «Авентус Україна» коштів в сумі 8000,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] . Як вбачається з копії договору факторингу № 27022025 від 27.02.2025, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ЄАПБ», останнє передає за плату належні йому права вимоги до боржників. З встановлених судом обставин вбачається, що за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» мало надати відповідачу кредит в розмірі 8000,00 грн, однак матеріали справи не містять як доказів того, що вказаний у кредитному договорі картковий рахунок належить відповідачу, так і доказів перерахування відповідачу позики на його картковий рахунок, а тому позивачем не доказано те, що ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу позику на умовах кредитного договору. Окрім цього, як договір факторингу № 27022025 від 27.02.2025, так і акт прийому-передачу реєстру боржників від 27.02.2025, не містить інформацію про суму грошових коштів, які необхідно сплатити клієнту на виконання умов договору факторингу. Разом з цим, на підтвердження сплати ціни договору факторингу позивачем не подано суду жодного письмового доказу, який би свідчив про перерахування грошових коштів на рахунок клієнта (платіжного доручення, квитанції тощо). Суд зауважує, що належними та допустимими доказами відступлення права вимоги є докази, які підтверджують належність виконання правонаступником своїх фінансових зобов`язань за договором відступлення прав вимоги, у зв`язку з чим перехід прав та обов`язків до правонаступника можуть підтверджувати відповідні первинні документи щодо повної оплати відступлення права вимоги (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 910/16109/14). Належних доказів\~із оплати відступлення права вимоги до нового кредитора - ТОВ «ФК «ЄАПБ», суду не надано. Згідно з ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1, 2, 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 03.11.2021 (справа № 301/2368/14) зазначив, що вирішуючи питання про перехід до нового кредитора права грошової вимоги слід звернути увагу на наявність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором. На необхідність перевірки факту перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги також посилався Верховний Суд у постанові від 29.09.2021 в справі № 2-879/11 (провадження 61-10005св21) з огляду на умови такого договору, зокрема щодо набуття новим кредитором права вимога до боржника після здійснення оплати за вказаним договором. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає недоведеними обставини, що підлягають доказуванню у справі, зокрема, належність відповідачу карткового рахунку № [NUMBER] , на який кредитодавцем мало бути перераховано грошові кошти в розмірі 8000,00 грн на виконання умов договору № 7699172 від 18.03.2024, перерахування відповідачу кредиту (коштів) на його картковий рахунок, недоведеність набуття новим кредитором (позивачем) права грошової вимоги до боржника (відповідача), у зв`язку з чим позов слід залишити без задоволення. Судові витрати слід покласти на позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed