Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер дідо позивача [PERSON] , [INFO] померла його баба [PERSON] , а [INFO] померла його матір [PERSON] . За життя, діду позивача [PERSON] , на праві приватної власності належали дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Виноградівської міської ради та Буківської сільської ради загальною площею 1,32 гектарів, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Після смерті діда та баби, мати позивача спадщину прийняла\~ в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Наразі позивач, як спадкоємець першої черги після смерті своєї матері спадщину також прийняв по закону, оскільки постійно проживав разом з нею та її батьками і наразі здійснює оформлення документів на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Звернувшись до нотаріуса з метою оформити свої спадкові права, позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцю та рекомендовано звернутися в суд. Позивач бажає оформити спадкові права на частину земельної ділянки, а саме площею 0,10 га, яка рахується за дідом [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки інша частина земельної ділянки згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку надану [PERSON] площею 1,18 га зареєстрована в державному реєстрі за [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку та змушений звернутися до суду із даним позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Виноградівської міської ради, розгляд справи залишили на розсуд суду Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідач не висловив заперечень відносно заявлених позовних вимог, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] помер дід позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 20.10.2003 року виконкомом Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, останнє місце реєстрації та проживання якого було: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою старости Буківського старостинського округу № 20.2-07/302 від 07.08.2024 року. Дід заповіту не залишив. Після його смерті статусу спадкоємців за законом першої черги набули його дружина баба позивача, [PERSON] , та донька - мати позивача, [PERSON] . Позивач як онук мав статус спадкоємця другої черги. Вони спадщину прийняли в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України як спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказана обставина підтверджуються довідкою старости Буківського старостинського округу № 20.2-07/303 від 07.08.2024 року. Невдовзі після смерті діда, [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 22.07.2005 року виконкомом Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області. Спадкових прав по смерті свого чоловіка за час життя вона не реалізувала (свідоцтво про право нас спадщину не отримала). Таким чином, згідно положень ст.1261 ЦК України мати позивача була спадкоємицею за законом першої черги по смерті обох своїх батьків. Згідно довідок старости Буківського старостинського округу № 20.2- 07/303 та № 20.2-07/204 від 07.08.2024 року [PERSON] була зареєстрована та проживала безпосередньо до дня смерті в [ADDRESS] , разом з дочкою, [PERSON] , та онуком, [PERSON] Заповіту [PERSON] , баба позивача, не залишила. Спадщину позивач та його мати прийняли в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України як спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 03.04.2024 року Виноградівським відділом ДРАЦС у Берегівському районі Закарпатської області. За життя [PERSON] заповіту теж не залишила. Наразі позивач як спадкоємець першої черги після смерті своєї мами, спадщину прийняв по закону, так як постійно проживав разом з нею та її батьками, і здійснює оформлення документів на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Родинні відносини між позивачем та спадкодавцями підтверджуються документами, які досліджені в судовому засіданні: свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , № [NUMBER] від 06.06.1981 року, де батьком вказано - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] ; свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 08.05.1982 року між [PERSON] та [PERSON] . Після шлюбу матері позивача присвоєно прізвище [PERSON] ; свідоцтвом про народження [PERSON] , серія [NUMBER] виданого 01.09.1971 року. Дата народження [PERSON] [INFO] . Батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини. 21 січня 2025 року державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. видала позивачу Свідоцтво про право на спадщину за законом майна яке належало його мамі [PERSON] та складається з цілого житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Документів на земельні ділянки належні на праві власності її батькам, мати позивача не оформляла. Діду позивача, [PERSON] , на праві приватної власності належали земельні ділянки для ведення товарного сільсько-господарського виробництва розташовані на території Виноградівської міської ради та Буківської сільської ради загальною площею 1,32 гектарів, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-3K № 042733, виданого згідно розпорядження Виноградівської районної державної адміністрації від 23 жовтня 1998 року № 545. Згідно плану зовнішніх меж земельна ділянка поділена на дві ділянки: ділянка 1 - 1,22 гектари; ділянка 2- 0,10 гектарів. Завідувачем Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок Катериною Василівною 28.01.2025 року позивачу надано письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцю та рекомендовано звернутися до суду. Таким чином, через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. За інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку надану [PERSON] , заступником Виноградівського міського голови, частина земельної ділянки на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серія IV-3K № 042733 (Ділянка 1) загальною площею 1,18 гектарів, розташованої на території Виноградівської міської ради, зареєстрована в державному реєстрі прав на праві власності на земельну ділянку 04.04.2016 року за [PERSON] та [PERSON] . Інша частина земельної ділянки (Ділянка 2) площею 0,10 гектарів рахується за [PERSON] , який помер [INFO] . У позовній заяві позивач вказує, що бажає оформити свої спадкові права на цю земельну ділянку, узаконити її належним чином, так як він її постійно обробляє, доглядає, використовує для потреб своєї сім`ї, інших спадкоємців на цю земельну ділянку не має, ще за життя його дід виділив для нього цю частину землі і зобов`язав її щорічно обробляти. Однак, для оформлення своїх прав та інтересів йому необхідне рішення суду про визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Суд констатує, що позивач, як спадкоємець за законом спадщину після смерті свого діда та матері прийняв в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживав разом з дідом та матір`ю, доглядав їх, обробляв земельну ділянку. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач, як спадкоємець після смерті свого діда має законне право на визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі наведеного,

Outcome: approved