Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

08.04.2025 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом та просять постановити судове рішення, яким визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] наступних частинах: - за [PERSON] в розмірі 1/12 частини, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; на 3/12 частини, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та на 2/12 (1/6) частину як за членом колгоспного двору; - за [PERSON] в розмірі 1/12 частини, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та на 2/12 (1/6) як за членом колгоспного двору; - за [PERSON] в розмірі 1/12 частини, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та на 2/12 (1/6) як за членом колгоспного двору. Свої вимоги мотивують тим, що вищезазначений будинок відносився до колгоспного двору, до складу якого входили [PERSON] , [PERSON] , вони позивачі, а також [PERSON] , тобто кожний придбав право власності на житловий будинок по 1/6 частині, вони володіли цім будинком, але не оформили право власності. [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] та після їх смерті відкрилась спадщина на їх частини у цьому житловому будинку, яку фактично прийняв спадкоємець першої черги за законом син [PERSON] , позивач по справі, але нотаріально факт прийняття спадщини не оформив. В подальшому, а саме [INFO] померла [PERSON] та спадщину після її смерті фактично прийняли дочки [PERSON] та [PERSON] . Позивач по справі [PERSON] , який доводиться померлій чоловіком, відмовився від спадщини на користь доньок. Коли позивачі звернулися до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, їм було відмовлено у нотаріальній дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на відповідні частини будинку. Окрім цього позивачі, для реєстрації права власності на свої частки, звернулися до державного реєстратора, але їм державним реєстратором прав на нерухоме майно було відмовлено у проведені реєстраційних дій з реєстрації її права власності на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. За захистом своїх невизнаних прав, позивачі змушені звернутися до суду з цією позовною заявою. Ухвалою судді від 15.04.2025 року було відкрито загальне позовне провадження та витребувано інформацію щодо заведених спадкових справ відносно [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.55). 05.05.2025 року до суду надійшли витребувані судом докази. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали спільну заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі (а.с.142). Представник відповідача Болградської міської ради Одеської області Арнаутов М.І., який здійснює свої повноваження на підставі довіреності, надав 01.05.2025 через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради, не заперечував проти задоволення позовної заяви (а.с.59). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок (домоволодіння), розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до типу колгоспного двору (колгоспників) та до його складу входили\~ члени цього двору: [PERSON] , [INFO] голова домогосподарства, [PERSON] , [INFO] дружина, [PERSON] , [INFO] - син, позивач по справі, [PERSON] , [INFO] дружина сина, та позивачі по справі, доньки сина [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/6 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою №66, яка видана 27.03.2025 року старостою Табаківського старостинського округу Болградської міської ради Терзі В. (а.с.21). Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно\~ підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису\~ у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім`я власника. Згідно ч.1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов`язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності\~ цим Законом, визнаються дійсними у разі\~ відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Як вбачається з абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею свідоцтва про\~ право власності на об`єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом\~ сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.\~\~\~ Згідно зі змістом ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також з повного витяга з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00047314144, що сформований 04 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Агбун М.І., видно що [PERSON] та [PERSON] уклали 02 травня 2004 року шлюб та після його реєстрації дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.108-109). Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Болградської міської ради Одеської області Нікіта І.В. №77448185, №77447342, №77448013 від 24.02.2025 року позивачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на відповідні частки у вищевказаному житловому будинку у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності, а також право власності за цією адресою не зареєстроване (а.с.49. 50,51). Тобто позивачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] доведена вимога, щодо визнання за ними права власності на 2/12 (1/6) частку у вище вказаному житловому будинку, як за членами колгоспного двору. Щодо визнання права власності в порядку спадкування. Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 16 листопада 2011 року виконавчим комітетом Табаківської сільської ради Болградського району Одеської області на підставі актового запису про смерть №36 від 16.11.2011 року,\~ [PERSON] , помер [INFO] (а.с.14). Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, в тому числі на 1/6 частину у вищевказаному житловому будинку. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та син [PERSON] , які прийняли спадщину фактом спільного проживання з померлим за однією адресою, що відповідає вимогам ст. 1268 ЦК України та підтверджується наступними доказами: - свідоцтвом про народження [PERSON] , яке видане 20 серпня 1953 року в с.Городнє Новоіванівського району Ізмаїльської області на підставі актового запису №118 від 20.08.1953 року, відповідно до якого його батьком є [PERSON] (а.с.17); - довідкою про склад сім`ї за вих.№172, яка видана 16.09.2024 року старостою Табаківського старостинського округу Болградської міської ради Терзі В., відповідно до якої на момент смерті [PERSON] до складу його сім`ї (зареєстрованими за однією адресою) входили дружина [PERSON] та син [PERSON] зі своєю сім`єю (а.с.22); - матеріалами спадкової справи №240Б/2017, заведеною державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори 23 червня 2017 року (вже після смерті матері позивача), з якої вбачається, що [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером 5121486500:01:003:0260 та отримав на це майно свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за №5-1221 (а.с.77-95). Тобто після смерті [PERSON] спадщину прийняли син [PERSON] та дружина [PERSON] , які не оформили за собою прав на спадщину, загальна частка [PERSON] в житловому будинку склала 1/6 + 1/12 = 3/12 (1/4). В подальшому, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 14 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису про смерть №651 від 14.08.2014 року, [PERSON] , померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, в тому числі на 3/12 (1/4) частину у вищевказаному житловому будинку. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , який прийняв спадщину фактом спільного проживання з померлою на момент смерті, що відповідає вимогам ст.1268 ЦК України та підтверджується наступними доказами: - свідоцтвом про народження [PERSON] , яке видане 20 серпня 1953 року в с.Городнє Новоіванівського району Ізмаїльської області на підставі актового запису №118 від 20.08.1953 року, відповідно до якого його матір`ю вказаний [PERSON] (а.с.17); - довідкою про склад сім`ї за вих.№216, яка видана 30.10.2024 року старостою Табаківського старостинського округу Болградської міської ради Терзі В., відповідно до якої на момент смерті [PERSON] до складу її сім`ї (зареєстрованими за однією адресою) входив син [PERSON] зі своєю сім`єю (а.с.23); - матеріалами спадкової справи №323/2024 щодо майна [PERSON] , заведеною 16.09.2024 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. (а.с.64-76), відповідно до яких 16.09.2024 року до нотаріуса з особистою заявою про прийняття спадщини звернувся спадкоємець [PERSON] , позивач по справі, доказів отримання свідоцтв про право на спадщину за законом суду не надано. Тобто син [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері, в тому числі й 1/4 (3/12) частину в житловому будинку. Окрім встановленого, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 26 липня 2024 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі актового запису про смерть №459 від 26.07.2024 року, [PERSON] , померла [INFO] (а.с.16). Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, в тому числі на 1/6 частину у вищевказаному житловому будинку. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] та [PERSON] , а також чоловік [PERSON] , який на момент смерті дружини проживав з нею разом, інші спадкоємці звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, що підтверджується наступними доказами: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , яке видане 17 листопада 1980 року, Табаківською сільською радою Болградського району Одеської області, на підставі актового запису №96 від 17.11.1980 року, відповідно до якого її матір`ю вказана [PERSON] (а.с.19); - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , яке видане 14 вересня 1982 року, Табаківською сільською радою Болградського району Одеської області, на підставі актового запису №77 від 14.09.1982 року, відповідно до якого її матір`ю вказана [PERSON] (а.с.20); - повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00047314144, що сформований 04 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Агбун М.І., з якого вбачається що [PERSON] та [PERSON] уклали 02 травня 2004 року шлюб та після його реєстрації дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.108-109); - свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане 16 січня 1980 року Табаківською сільською радою Болградського району Одеської області, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та після його реєстрації дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.18); - довідкою про склад сім`ї за вих.№67, яка видана 27.03.2025 року старостою Табаківського старостинського округу Болградської міської ради Терзі В., відповідно до якої на момент смерті [PERSON] до складу її сім`ї (зареєстрованим за однією адресою) входив тільки чоловік [PERSON] (а.с.24); - матеріалами спадкової справи №322/2024 щодо майна [PERSON] , заведеною 14.09.2024 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. (а.с.96-141), відповідно до яких спадкоємці [PERSON] та [PERSON] 14 вересня 2024 року звернулися до приватного нотаріуса з заявами №633, №634 про прийняття спадщини (а.с.97 та а.с.97 на звороті), а їх батько [PERSON] 14 вересня 2024 року надав нотаріусу заяву, в якій відмовився від прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] (а.с.98). 11 квітня 2025 року між спадкоємцями укладений договір про поділ спадкового майна. Спадкову масу у договорі розподілили наступним чином: до спадкоємця [PERSON] відходить земельна ділянка площею 2,3008 га, кадастровий номер 5121486500:01:003:0002, в той час як іншому спадкоємцю [PERSON] квартира за [ADDRESS] та житловий будинок за [ADDRESS] . На підставі укладеного договору спадкоємці отримали свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.137, а.с.138 на звороті, а.с.140). Щодо частки в житловому будинку [ADDRESS] , спадкоємці в договорі нічого не зазначили, тобто ця спадкова маса розподіляється між спадкоємцями на загальних засадах, а саме порівну, за кожною по 1/12 частині. Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. вих. №931/02.31 від 23.10.2024 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність цієї частки в житловому будинку спадкодавцю (а.с.25). Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтями 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1258 цього Кодексу спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У ст. 1278 ЦК України визначено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Досліджені матеріали справи, відповідають встановленим нормам законодавства, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved