Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

представник позивача звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 06 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6462533, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5\~000 грн, строком на 105 днів зі сплатою комісії та процентів за користування кредитними коштами. На виконання взятих на себе зобов`язань позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі та на умовах визначених договором. Натомість відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з порушеннями умов договору, що спричинило виникнення заборгованості, розмір якої становить: 16 975 грн і складається із 5000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 11 475 грн прострочена заборгованість за відсотками; 500 грн прострочена заборгованість за комісією. Представник позивача вказує, що на підставі укладеного 28 травня 2024 року договору про відступлення прав вимоги № 106-МЛ позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі та понесені судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Суд, враховуючи, що ч. 3 ст. 211 ЦПК\~України\~передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, розглянув справу за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання також повторно не з`явився, про розгляд справи належно повідомлявся судовими повістками, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи в його відсутності не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 06 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 6462533 (а.с. 11-22). Договір укладено в електронній формі, а права та обов`язки сторін обумовлені з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 5\~000 грн на строк 105 днів з 06 січня 2024 року і складається з пільгового і поточного періодів (пп. 1.2, 1.3 Договору). Згідно п. 1.4 договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитними коштами в рекомендовану дату платежу 21 січня 2024 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 20 квітня 2024 року. Пунктами 1.5.1 та 1.5.2 визначено комісію за надання кредиту у розмірі 500 грн, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту, одноразово на момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1125 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 10350 грн, які нараховуються за ставкою 2,30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Позичальник свої зобов`язання виконав та 06 січня 2024 року надав відповідачу позику в розмірі 5 000 грн шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позичальника, що підтверджується платіжним дорученням № 119555433 (а.с. 29). Однак, у зв`язку із порушеннями умов договору, у відповідача виникла заборгованість, розмір якої становить: 16 975 грн і складається із 5 000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 11 475 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків (5\~000 грн х 1,5% х 15 дн + 5\~000 грн х 2,3% х 90 дн); 500 грн прострочена заборгованість за комісією. Відповідно до укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Кредит-Капітал» 28 травня 2024 року договору про відступлення прав вимоги № 106-МЛ, позивач набув право вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором (а.с. 34-46). Судом перевірено правильність нарахування позивачем заборгованості за кредитним договором та процентів. Отже, зазначені умови цілком відповідають законодавчому визначенню кредитного договору, передбаченому ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо розміру процентів, то такий розмір, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України). Тлумачення змісту вказаних пунктів кредитного договору дає підстави для висновку, що сторонами погоджено два види відсоткової ставки, базову та знижену, в залежності від періоду користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором. Відповідно до\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В силу ч. 1, ч. 3 ст.\~1049, ч. 1 ст.\~1050 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610, ч.1 ст.\~612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором внаслідок не повернення кредиту у встановлений договором строк, також позивачем доведено розмір заборгованості. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~та стягує з відповідача на користь позивача 2 422,40 грн судового збору, що сплачений позивачем при зверненні до суду оскільки позов задоволено в повному обсязі. На підставі наведеного та статей 525,\~\~536,\~610,\~1046,\~1048-1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: approved