Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

26.05.2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому вказала, що з відповідачем [PERSON] вона одружилася 26.10.2007 року. Шлюб між нею та відповідачем було розірвано 15.07.2010 року на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя. Від спільного життя сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає разом з позивачкою. Син у вересні 2023р. вступив до Державного навчального закладу «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти», на денну форму навчання. На даний момент наш син не працює, отримує лише стипендію, яка в середньому складає 1250 грн. У позивачки оформлено ФОП, отримує в середньому 7000-8000 грн. доходу, щомісяця. Вказує, що її доходу не вистачає на забезпечення належного рівня життя сина. Відповідач має стабільний заробіток, служить у лавах ЗСУ, окрім того він отримує пенсію, тому він змозі надавати кошти на утримання повнолітнього сина. Вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина, в частині від заробітку (доходу) у розмірі 1/6 частину всіх видів доходів. Відповідач зобов`язаний сплачувати кошти на утримання повнолітнього сина починаючи з досягненням сином 18 років, а саме з 04.06.2025 року і до закінчення строку навчання до 07.06.2027 року. [PERSON] до досягнення сином 18 річного віку сплачував аліменти за рішенням суду. Оскільки раніше аліменти стягувались за рішенням суду, а не добровільно, то зараз вимушена звернутися з даною позовною заявою до суду. Просить суд\~стягнути з\~відповідача аліменти\~на утримання\~повнолітнього сина\~у розмірі\~1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 04.06.2025 року і до закінчення навчання до 078.06.2027 року. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2025 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні, з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Третя особа [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, повідомлявся належним чином, шляхом направлення листа рекомендованою кореспонденцією на зареєстровану адресу відповідача, та шляхом розміщення оголошення про час і місце розгляду справи на офіційному веб-порталі суду, будь яких заяв не надав. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно із ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, та за відсутності сторін. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі зареєстрованому 26.10.2007 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 738. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб розірвано 31.05.2011 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 104. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» № 119 від 19.05.2025 року, [PERSON] навчається на денній формі навчання в ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти», закінчення навчання 07.06.2027 року. Відповідно до довідки про доходи від 19.05.2025 року ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти», [PERSON] отримав дохід за період з листопада 2024 року по квітень 2025 року у загальному розмірі 7658,75 грн. (по 1250 грн. щомісяця). Відповідно до довідок Департаменту адміністративних послуг від 28.05.2025 року позивачка [PERSON] та третя особа [PERSON] зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . Відповідно до\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: матеріальне становище дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (постанова Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 1\\6 частини з заробітку щомісяця, і такий розмір аліментів на повнолітню дитину забезпечить можливість подальшого навчання, та не ускладнить матеріальний стан відповідача. Враховуючи те, що [PERSON] у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги з боку батька, навчається на денній формі, що суттєво утруднює можливість особистого працевлаштування, потребує матеріальних витрат на їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, також враховуючи працездатність відповідача, відсутність доказів про стан його здоров`я, що можуть вплинути на розмір аліментів, відсутність доказів на наявність у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1\\6 частини заробітку щомісяця, підлягають задоволенню. Згідно з ст. 191, 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки третя особа [PERSON] досяг повноліття , [INFO] то стягнення аліментів необхідно проводити з цієї дати. Так як позивачка, по даній категорії справ, звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про\~ стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved