Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за позивачем у порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,1703, кадастровий номер 6323180600:13:001:0054. Визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований у [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог, зазначено що [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) народилась [INFO] у с. Коханівка Кегичівського району Харківської області, батько [PERSON] , мати [PERSON] . Позивачка є рідною донькою [PERSON] який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,1703 га, кадастровий помер земельної ділянки 6323180600:13:001:0054, що розташована на території за межами населених пунктів бувшої Бесарабівської сільської ради Кегичівського району Харківської області. Крім цього, спадщина після [PERSON] також складається і з житлового будинку з надвірними будівлями, шо розташований у [ADDRESS] , загальною площею 59.2 м.кв. Вказані об`єкти нерухомості [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 03 квітня 2006 року. Під час оформлення спадщини, ніяких претензій з боку інших родичів на спадкове майно не було, що підтверджується фактом видачі відповідних свідоцтв па спадщину. При цьому у [PERSON] також була ще одна дочка [PERSON] , яка під час спадкування майна своїх вимог на майно не заявляла та до нотаріальної контори не зверталась. Після смерті [PERSON] , позивачка своєчасно звернулась до Зачепилівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Другий спадкоємець, а саме мати позивачки, та відповідно дружина [PERSON] відмовилась від спадщини на її користь. Інші спадкоємці відсутні. Під час оформлення спадщини на вищезазначені об`єкти нерухомості, а саме на земельну ділянку площею 7,1703 га, кадастровий номер земельної ділянки 6323180600:13:001:0054 та на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований у [ADDRESS] , загальною площею 59.2 м.кв., позивачці стало відомо, що нотаріальні бланки свідоцтв на спадщину, про які позивачка зазначала вище, скасовані згідно рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 10 грудня 2008 року справа №2-266/08. Встановлено, що сестра [PERSON] - [PERSON] звернулась до Кегичівеького районного суду із позовною заявою до нього про визнання свідоцтв на спадщину недійсними, мотивуючи це тим, що вона є непрацездатною дитиною [PERSON] , а тому претендує на обов`язкову частку у спадщині, а саме на половину частки яка б належала їй у разі спадкування за законом. Рішенням Кегичівського районного суду від 10 грудня 2008 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину, видані державним нотаріусом Кегичівської державної нотаріальної контори Харківської області спадкоємцю [PERSON] на спадщину померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04 березня 2009 року вказане рішення залишено без змін. Разом з цим будь-яких інших питань Кегичівський районний суд по цій справі не вирішив, зокрема щодо питання скасування державного акту на земельну ділянку чи скасування державної реєстрації будинку, на підставі спірного свідоцтва про спадщину, тобто [PERSON] повинна була б звернутись до Кегичівської державної нотаріальної контори для перерозподілу спадщини, чи звернутись до Кегичівського районного суду Харківської області для визнання права власності на спадкове майно. Своєчасно, після набрання законної сили вищевказаним рішенням Кегичівського районного суду, цього зроблено не було, а [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємець [PERSON] її чоловік [PERSON] намагався у судовому порядку завершити оформлення обов`язкової частки померлої дружини, але йому це не вдалось, що підтверджується ухвалою Кегичівського районного суду по справі №2017/2-421/11 від 12 жовтня 2011 року, відповідно до якої зроблено висновок, що відповідно до вимог ч. 1. ст. 1276 ЦК України переходу права на обов`язкову частку у спадщині не передбачено, тому позовну заяву повернуто заявнику. Вказана ухвала набрала законної сили 24 жовтня 2011 року. Таким чином, підсумовуючи вищенаведене, сестра покійного батька позивачки - [PERSON] через суд розпочала процес оформлення своєї обов`язкової частки у спадщині після смерті матері [PERSON] . При цьому через обраний неефективний спосіб захисту своїх прав, а також через свою смерть, вона не встигла завершити цей процес та її спадкоємець також не зміг оформити вказану частку оскільки вона не підпадає під спадкування, що встановлено рішенням, яке набрало законної сили. Враховуючи, те що рішенням Кегичівського районного суду від 10 грудня 2008 року визнано недійсними свідоцтва на спадщину, позивачка не змогла її оформити, та 13 лютого 2025 року отримала відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесену державним нотаріусом Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області. Інше спадкове майно після смерті батька, а саме житловий будинок, що розташований на [ADDRESS] , позивачка належним чином успадкувала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 лютого 2025 року. При цьому інше спірне майно, фактично з власності її батька не вибувало. Таким чином, виключно через незавершений процес оформлення обов`язкової частки у спадщині моєю тіткою [PERSON] , який і неможливо завершити в силу смерті останньої [PERSON] не має змоги оформити спірне майно. Вказана ситуація створює правову невизначеність подальшої долі спірного спадкового майна, а саме земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,1703 га, кадастровий номер 6323180600:13:001:0054 та житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований у [ADDRESS] . Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 15 травня 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом. Ухвалою суду від 19 травня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03 липня 2025 року. Ухвалою суду від 03 липня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 29 липня 2025 року. Учасники справи у судове засідання не з`явились, про місце, дату і час повідомлені належним чином, натомість надали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, окрім того: позивачка - позов підтримує в повному обсязі, судові витрати просить залишити за нею, представник відповідача просить прийняти рішення за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.18). Відповідно до копій свідоцтв про право на спадщину за законом серії ВЕС № 513071 від 13 жовтня 2006 року та ВЕС № 513070 від 13 жовтня 2006 року [PERSON] отримав право на спадщину, яке належало померлій [PERSON] та складалось із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,1703 га, кадастровий номер 6323180600:13:001:0054 та житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований у [ADDRESS] (а.с.14, 16). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВЕС № 513071 від 13 жовтня 2006 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий №6323180600:13:001:0054 серія ЯБ № 432240 (а.с.13 із зворотною сторінкою). Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 10 грудня 2008 року, справа № 2-266/08 визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину, видані державним нотаріусом Кегичіввської державної нотаріальної контори Харківської області спадкоємцю [PERSON] на спадщину померлої [INFO] [PERSON] . Рішення мотивоване тим, що [PERSON] не мав права на все майно та не враховано обов`язкову частку непрацездатної дитини спадкодавця - [PERSON] (копія, а.с.19-20). [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.23). Згідно копії ухвали Кегичівського районного суду по справі №2017/2-421/11 від 12 жовтня 2011 року вбачається, що спадкоємець [PERSON] її чоловік [PERSON] намагався у судовому порядку завершити оформлення обов`язкової частки померлої дружини, суд в даній ухвалі зроблено висновок, що відповідно до вимог ч. 1. ст. 1276 ЦК України переходу права на обов`язкову частку у спадщині не передбачено, тому позовну заяву повернуто заявнику. Вказана ухвала набрала законної сили 24 жовтня 2011 року (а.с.24). Позивачка [PERSON] 27 вересня 1963 року є донькою [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.10), факт зміни прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] (а.с.11). Батько позивачки [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.12). Постановою державного нотаріуса Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 7,1703 (а.с.25-26). Згідно копії спадкової справи 334/2024 після смерті [INFO] [PERSON] , вбачається, що спадщину прийняла позивачка донька [PERSON] , дружина [PERSON] [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні (а.с.39-44). Також в судовому засіданні досліджено витяг № ІІВ-9957257362025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 03 квітня 2025 року становить 269414,52 грн (а.с.15), висновок про вартість об`єкту оцінки до звіту про оцінку майна від 04 квітня 2025, який було виконано ФОП [PERSON] ринкова вартість цього будинку становить 142300,00 грн (а.с.17). Відповідно ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч.1\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 4\~ст. 1268 ЦК України\~малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. Згідно ч.\~1\~ст.\~1261\~ЦК України\~\~перша черга\~спадкоємців за\~законом у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що позивачка входить до першої черги права на спадкування, інші спадкоємці відсутні. Згідно ч.1\~ст. 1276 ЦК України\~ якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи, що обов`язкова частка у спадщині, а саме померлої [INFO] [PERSON] не підлягає до переходу до інших спадкоємців, та у зв`язку із цим нотаріус дає відмову у видачі свідоцтва права на спадщину позивачці. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази за власним переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, кожен окремо та в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, але не має можливості оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку, тому права позивача підлягають захисту у судовому порядку. Позивачка просить судові витрати залишити за нею, тому підстав для їх розподілу суд не вбачає. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу. Як встановлено ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Outcome: approved