Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

07 липня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» через свого представника Тараненка А.І. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 39745,48 грн, судовий збір та 7000,00 грн витрат на правничу допомогу. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до укладеного електронного договору кредитної лінії від 03 листопада 2023 року № 946987476 укладеного між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідач отримав кредит в сумі 8400,00 грн строком на 30 днів дисконтного періоду зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 1,54% на добу. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором утворилась заборгованість в сумі 39745,48 грн, яку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року з додатковими угодами до нього відступило для ТОВ «Таліон Плюс», яке на підставі договору факторингу № 31/0724-01 від 31 липня 2024 року відступило для ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», яке 04 червня 2025 року на підставі договору факторингу № 04/06/25-Ю відступило тпозивачу. Станом на день звернення до суду [PERSON] має заборгованість в сумі 39745,48 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 15 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву. Копію ухвали відповідач отримав 19 липня 2025 року (а.с.121-122). Відзиву відповідач не подав. Дослідивши подані докази, суд уважає, що позов необхідно задовольнити частково, з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03 листопада 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 946987476, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 8400,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за процентною ставкою 1,54 % в день строком на 30 днів дисконтного періоду. Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором YXCT (а.с.47). Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши 03 листопада 2023 року договір кредитної лінії № 946987476 [PERSON] взяв на себе зобов`язання своєчасно повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі (п.2.1. договору). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» переходило неодноразово. Зокрема ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року з додатковими угодами до нього відступило для ТОВ «Таліон Плюс» (а.с.85-88), яке на підставі договору факторингу № 31/0724-01 від 31 липня 2024 року відступило для ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (а.с.76-79), яке 04 червня 2025 року на підставі договору факторингу № 04/06/25-Ю відступило позивачу (68-71). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 03 листопада 2023 року № 946987476 виконаного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.57-58) вбачається, що розрахунок заборгованості відповідачу проведено за проміжок часу з 03 листопада 2023 року по 09 січня 2024 року. Проте в п. 3.1. договору кредитної лінії № 946987476 від 03 листопада 2023 року записано, що на момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання першого траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. В п. 3.2. договору вказано, що сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти розмірі 1562,40 грн (п. 3.3. договору). Доказів оплати всіх фактично нарахованих процентів, як і доказів активації позичальником функції продовження строку дисконтного періоду позивачем не надано, а тому нараховувати проценти поза межами 30 денного строку договору є порушенням ст. 526 ЦК України та існуючої домовленості сторін. Окрім цього в п. 7.1. договору кредитної лінії № 946987476 від 03 листопада 2023 року записано, що на момент укладення цього договору, сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування 03 грудня 2023 року, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Згідно із ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Відповідно до правової позиці Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання. Виходячи з тлумачення п. 3.3. договору, заборгованість відповідача за процентами складає 1562,40 грн. Таким чином\~сумарний розмір\~заборгованості відповідача складає 9962,40\~грн (8400+1562,40=9962,40) з чим погоджується суд. Саме такий розмір заборгованості на переконання суду відповідає існуючій домовленості сторін. Доказів погашення указаної заборгованості ні позивачу ні попередньому кредитору відповідачкою не надано, а тому позов саме у такому розмірі слід задовольнити. Пред`являючи позов, позивач поніс 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору (а.с.106). Судовий збір слід розподілити за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 25,07 % відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 562,16 грн судового збору (2422,40 * 25,07% = 562,16). Розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, суд враховує правила ч. 4 ст. 137 ЦПК України, згідно яких розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Такі послуги адвоката, як складання позовної заяви, вартістю 5000,00 грн, вивчення матеріалів справи, вартістю 1000 грн, підготовка адвокатського запиту, вартістю 500,00 грн, підготовка клопотання, вартістю 500,00 грн (а.с.50) є очевидно завищеними та підлягають зменшенню, адже виконані адвокатом роботи не потребували багато часу та були не складними. Виходячи з критеріїв обґрунтованості та пропорційності судових витрат, а також принципу розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача повинен становити 1000,00 грн. На підставі\~ст.\~526,\~527,\~530,\~1050,\~1054,\~1079\~ЦК України,\~

Outcome: partial