Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

представник ТОВ "Фінпром Маркет" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №1286416 від 04.03.2021 у розмірі 17 592,60 грн, понесених судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн. Позов мотивовано тим, що 04.03.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (ідентифікаційний код юридичної особи - 39861924) та [PERSON] укладено договір позики №1286416 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (надалі - договір позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6 000 грн строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису H8Gn3358Sj, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO]). На підставі погоджених умов договору ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів у сумі 6000 грн на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем було вказано в договорі за посередництва платіжної установи (ТОВ "ФК "Фінекспрес"), що підтверджується електронною платіжною інструкцією № 03c66a31-8c1d-4ab7-9373-24f16325297e від 04.03.2021. Враховуючи викладені вище умови Договору позики №1286416 від 04.03.2021 та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають - 2 735,40 грн, заборгованість останнього за договором позики складає 17 592,60 грн, зокрема: - - 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 592,60 грн - сума заборгованості за відсотками. Отже, відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договором позики та заборгованості за процентами - не виконав ні перед первісним кредитором, ані перед позивачем- ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", що набуло право вимоги за договором позики №1286416 на підставі договору факторингу. 19 листопада 2021 року ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" уклали Договір факторингу № 1911 від 19.11.2021 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1286416 від 04.03.2021. 03 квітня 2023 року ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "Фінпром Маркет" (ідентифікаційний код юридичної особи - 43311346) уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1286416 від 04.03.2021. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ "Фінпром Маркет"набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 17 896,80 грн, з яких: 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 896,80 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем - ТОВ "Фінпром Маркет". Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 03.06.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися. У прохальній частині позовної заяви представником позивача було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, представника позивача. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. зворот 3). Відповідач до суду повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляд справи, в тому числі через оголошення, про причини своєї неявки не повідомив. Заяв, клопотань від нього не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Так, відповідно до п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 04 березня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (ідентифікаційний код юридичної особи - 39861924) та [PERSON] укладено договір позики №1286416 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (надалі - договір позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6 000,00 грн. строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису H8Gn3358Sj, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO]). На підставі погоджених умов договору ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів у сумі 6000 грн на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем було вказано в договорі за посередництва платіжної установи (ТОВ "ФК "Фінекспрес"), що підтверджується електронною платіжною інструкцією № 03c66a31-8c1d-4ab7-9373-24f16325297e від 04.03.2021. Враховуючи викладені вище умови Договору позики №1286416 від 04.03.2021, та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають - 2 735,40 грн, заборгованість останнього за договором позики складає 17 592,60 грн (розрахунок заборгованості - додається), зокрема: - 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 592,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. Отже, Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами - не виконав ні перед Позикодавцем/Первісним кредитором, ані перед Позивачем/Фактором - ТОВ "Фінпром Маркет", що набуло право вимоги за договором позики №1286416 на підставі договору факторингу. 19 листопада 2021 року ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" уклали Договір факторингу № 1911 від 19.11.2021 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1286416 від 04.03.2021. 03 квітня 2023 ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "Фінпром Маркет" уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1286416 від 04.03.2021. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ "Фінпром Маркет" набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 17 896,80 грн, з яких: 6 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 896,80 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем - ТОВ "Фінпром Маркет". У частині першій статті 509 ЦК України зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зроблено висновок, що "припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання". З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив нарахування відсотків за користування коштами у межах строку дії договору позики (з 12.03.2021 по 25.03.2025), розрахунок яких було здійснено на підставі боргу по тілу кредиту, що підтверджується наданою суду довідкою-розрахунком про стан заборгованості за договором позики №1842798 від 12.03.2021, який не спростований відповідачем, як і не спростовано відсутність його волевиявлення на погодження вказаної процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення позики. Згідно з вищевказаною довідкою-розрахунком, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №1842798 від 12.03.2021становить складає 21 583,20 грн, з яких: 6400 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 183,20 грн - сума заборгованості за відсотками. Розміри кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростував, контррозрахунку боргу не надав. Клопотання про призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором, не заявлялось. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що понесені ТОВ "ФК "Фінпром Маркет" витрати на правничу допомогу в розмірі 3500 грн, підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024; витягу з акту №11-П від 30.04.2025 року про приймання-передачі наданої правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги №01-11/2024 від 01.11.2024 року вартість зазначених послуг складає 3500 грн, яка була сплачена ТОВ "Фінпром Маркет" в повному обсязі та підтверджується платіжним документом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, за відсутності заперечень щодо таких витрат від відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 3500 грн підлягають стягненню з відповідача. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення вимог позивача у повному обсязі, суд вважає необхідним відшкодувати ТОВ "Фінпром Маркет" понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. згідно платіжної інструкції № 579935237.1.1 від 27.05.2025 (а.с. 4).

Outcome: approved