Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свою позовну вимогу мотивує тим, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18.12.2012 року. Від сумісного життя мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними припинені, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, відновлення сімейних відносин і подальше спільне проживання вважає неможливим, збереження шлюбу суперечить її інтересам, на примирення позивач не згодна. Просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 18.12.2012 року Привільською міською радою м. Лисичанська, актовий запис № 37. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву, зі змісту якої вбачається, що просить здійснювати розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 грудня 2012 року Привільською міською радою м. Лисичанська, актовий запис № 37. Від сумісного життя сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Як видно з позовної заяви, в сім`ї немає взаємопорозуміння та взаємоповаги, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, сумісне життя не склалося, тобто характер сформованих відносин у родині є таким, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Таким чином, суд приходить до висновку, що зареєстрований між сторонами шлюб може бути розірваний за рішенням суду, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити інтересам сторін. Головними мотивами, з яких суд визнав збереження сім`ї неможливим є ініціатива позивача, тобто звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, та обставини викладені у позовній заяві, а також визнання відповідачем даної позовної заяви з відсутністю заперечень проти задоволення позовних вимог, що виражає його байдужу позицію щодо збереження шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Загальної декларації ООН з прав людини, ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач не висловила своєї позиції щодо прізвища, яке їй слід залишити після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved