Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

Позов зокрема обґрунтовано тим, що 20.02.2019 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі Клієнт/Позичальник/Відповідач) уклали угоду №C-501-011164-19-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Згідно з п.1 Угоди банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту платіжну картку. Пунктом 2 Угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: - максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. - ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 30000,00 грн. ДКБО. - процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24.00% річних. - розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами Банку У пункті 4 Угоди сторонами погоджено, що повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за Угодою та ДКБО, здійснюватимуться згідно умов ДКБО, а також відповідно до Тарифів які розміщені на сайті Банку за адресою www.ideabаnk.ua. Детальні умови та порядок надання банківських послуг з відкриття та обслуговування поточних рахунків клієнтів Банку фізичних осіб, операції за якими здійснюються за допомогою електронних платіжних засобів із встановленням за такими рахунками Кредитної лінії, а також визначення Тарифів за вищевказані банківські послуги викладені у розділі 11 ДКБО. Відповідно до п.4 Угоди клієнт ознайомлений з умовами Угоди, ДКБО, Тарифами Банку, та іншими умовами обслуговування, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. У пункті 7 Сторони погодили, що ця Угода є укладеною з дня підписання Сторонами та діє протягом строку кредитування (кредитної лінії), яка складає 1 рік з дати укладення та з можливістю автоматичної пролонгації, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами свої зобов`язань за Угодою. Таким чином, Банк свої зобов`язання перед Клієнтом за Угодою та ДКБО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши Клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 30000,00 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного Угодою. Клієнт здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписці з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за Угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією Відповідач виконав лише частково. Згідно виписки по рахунку Позичальника за весь строк з моменту укладення Угоди і до моменту звернення з цим позовом Позичальник сплатив Банку в рахунок погашення основного боргу та сплати процентів лише 53 396,39 гривень. Останній платіж здійснено 21/12/2019 року. Внаслідок чого у Позичальника сформувалась заборгованість перед Банком в загальній сумі 92 641,12 гривень, що складається з: - заборгованості за основним боргом в сумі 29 889,88 гривень, - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 62 751,24 гривень. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23. ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема з надання послуг з факторингу видану розпорядженням Нацкомфінпослуг № 1250 від 09.06.2020. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Клієнт) 29.12.2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) договір факторингу №29/12-23. Відповідно до Додатку №2 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки № C-501-011164-19-980 від 20/02/2019 року. Згідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за Угодою №C 501-011164-19-980 від 20/02/2019 року, сформованої Первісним Кредитором (АТ «Ідея Банк») станом на 16.11.2023 року заборгованість Боржника/Позичальника становить: - заборгованість за основним боргом в сумі 29 889,88 гривень; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 62 751,24 гривень, що разом становить 92 641,12 гривень. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023 року. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Розмір заборгованості Позичальника підтверджується Довідкою-розрахунком заборгованості від 16.11.2023 року та випискою з рахунку позичальника за період з 20/02/2019 по 16.11.2023 року. На підставі вищевикладеного просили суд ухвалити рішення, яким: Стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» суму заборгованості в розмірі 115 731,01 гривень, що складається з: - заборгованість за основним боргом в сумі 29 889,88 гривень; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 62 751,24 гривень, - інфляційні втрати в сумі 17 272,12 гривень; - три проценти річних в сумі 5 817,77 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» судові витрати: - зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 гривень, - на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 5 200,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав, що не заперечує проти розгляду справи за відсутні представника Банку та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне: 20.02.2019 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі Клієнт/Позичальник/Відповідач) уклали угоду №C-501-011164-19-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки (далі Угода). Відповідно до преамбули даної Угоди, її підписанням Позичальник приєднується до публічної пропозиції Банку про укладення Договору комплексного банківського обслуговування (далі - ДКБО), що затверджений розпорядженням банку і розміщений на інтернет-сторінці Банку за адресою www.ideabank.ua. Також в день підписання Угоди Позичальник надав Банку заяву про відкриття поточного рахунку та приєднання до публічної пропозиції Договору комплексного банківського обслуговування, і приєднання до публічної пропозиції укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «ІДЕЯ БАНК». Крім того, Позичальник власним підписом підтвердив ознайомлення з Тарифами Банку на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів Банку. Всі вищевказані документи у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості Банку і Позичальника щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними і відповідно до приписів ст.633, 634 ЦК України є за своєю суттю публічним договором та договором приєднання. Таким чином, Угода була підписана Позичальником власноручно, а від імені Банку Угода була підписна з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно до публічної оферти АТ «ІДЕЯ БАНК». Згідно з п.1 Угоди банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту платіжну картку. Пунктом 2 Угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: - максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. - ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 30000,00 грн. ДКБО. - процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24.00% річних. - розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами Банку та У розділі 1 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб надано визначення наступних понять, що використовуються у договірних відносинах між Банком і Клієнтом, а саме: Банківський поточний рахунок (БПР) поточний рахунок, який відкривається Клієнту Банком на договірній основі за наявності належним чином оформленої Заяви на приєднання. Кредитна лінія - короткостроковий кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, що надається Банком Клієнту на умовах повернення, строковості, оплатності для здійснення своєчасного фінансування поточних та/або непередбачуваних витрат Клієнта понад залишок коштів на банківському поточному рахунку з утворенням дебетового сальдо за банківським поточним рахунком. Ліміт кредитної лінії (Кредитний ліміт) - максимальний розмір кредитних коштів, наданих у вигляді Кредитної лінії, на отримання яких Клієнт має право відповідно до умов цього Договору. Обов`язковий мінімальний платіж сума коштів, розрахована у відсотках від загальної суми заборгованості за останній Розрахунковий період, яку Клієнт зобов`язаний сплатити (в тому числі під час Пільгового періоду) в термін не пізніше останнього дня Платіжного періоду, що визначений для відповідного останнього Розрахункового періоду. Розмір Обов`язкового мінімального платежу зазначається у в Тарифах у відсотках від суми загальної суми заборгованості, але у будь-якому випадку він не може бути менше, ніж 1% від суми заборгованості на Розрахунковий день та сума всіх нарахованих, але не сплачених поточних та прострочених процентів/комісій/штрафів передбачених цим Договором. Розрахунковий період період часу, за який Банком аналізуються операції за БПР Клієнта та формується сума Обов`язкового щомісячного платежу, яку необхідно сплатити. Розрахункова дата останній день Розрахункового періоду, в який Банком здійснюється списання/виставлення до сплати платежів передбачених цим Договором та Тарифами за відповідний Розрахунковий період та формування суми Обов`язкового мінімального платежу, який підлягає сплаті протягом Платіжного періоду. Платіжний період встановлений Банком період, що починається з дня, наступного за останнім днем попереднього Розрахункового періоду, та триває до дня закінчення цього Розрахункового періоду (визначеного згідно п.11.17. цього Договору). Впродовж Платіжного періоду Клієнт зобов`язаний здійснити платіж з метою сплати суми заборгованості за Кредитною лінією, але не менше суми Обов`язкового щомісячного платежу. У пункті 4 Угоди сторонами погоджено, що повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за Угодою та ДКБО, здійснюватимуться згідно умов ДКБО, а також відповідно до Тарифів які розміщені на сайті Банку за адресою www.ideabаnk.ua. Детальні умови та порядок надання банківських послуг з відкриття та обслуговування поточних рахунків клієнтів Банку фізичних осіб, операції за якими здійснюються за допомогою електронних платіжних засобів із встановленням за такими рахунками Кредитної лінії, а також визначення Тарифів за вищевказані банківські послуги викладені у розділі 11 ДКБО. Відповідно до п.4 Угоди клієнт ознайомлений з умовами Угоди, ДКБО, Тарифами Банку, та іншими умовами обслуговування, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. У пункті 7 Сторони погодили, що ця Угода є укладеною з дня підписання Сторонами та діє протягом строку кредитування (кредитної лінії), яка складає 1 рік з дати укладення та з можливістю автоматичної пролонгації, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами свої зобов`язань за Угодою. Таким чином, Банк свої зобов`язання перед Клієнтом за Угодою та ДКБО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши Клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 30000,00 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного Угодою. Клієнт здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписці з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за Угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією Відповідач виконав лише частково. Згідно виписки по рахунку Позичальника за весь строк з моменту укладення Угоди і до моменту звернення з цим позовом Позичальник сплатив Банку в рахунок погашення основного боргу та сплати процентів лише 53 396,39 гривень. Останній платіж здійснено 21/12/2019 року. Внаслідок чого у Позичальника сформувалась заборгованість перед Банком в загальній сумі 92 641,12 гривень, що складається з: - заборгованості за основним боргом в сумі 29 889,88 гривень, - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 62 751,24 гривень. Щодо переходу права вимоги: 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23. ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема з надання послуг з факторингу видану розпорядженням Нацкомфінпослуг № 1250 від 09.06.2020. У розділі 1 цього договору визначені терміни, що використовуються в договорі, зокрема: Боржники фізичні особи, які уклали Первинні Договори з Клієнтом та мають невиконані зобов`язання перед останнім, Права Вимоги за якими відступаються за цим договором; Права вимоги всі права грошової вимоги Клієнта за Первинними Договорами до Боржників щодо погашення (стягнення, повернення) Заборгованості, що виникли на підставі укладених між Клієнтом та Боржниками Первинних Договорів і підтверджені Документацією, а також інші права вимоги за Первинними Договорами; Первинні договори договори, укладені між Клієнтом і Боржниками, Права Вимоги за якими належать Клієнту та на підставі яких виникла Заборгованість Боржників перед Клієнтом; Заборгованість будь-які грошові зобов`язання Боржників перед Клієнтом за Первинними Договорами, Права Вимоги за якими відступаються за цим Договором. Зокрема, але не виключно, до Заборгованості відносяться зобов`язання щодо: - повернення суми кредиту (несплаченої станом на день укладення цього Договору, в тому числі суми повернення яких прострочені); - сплати процентів за користування кредитом. Розмір заборгованості в кожному окремому випадку розраховується Клієнтом станом на дату підписання друкованого Реєстру Боржників. Відповідно до п.2.1. зазначеного договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 2.2. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників (Додаток №2), що підписується Сторонами в день укладання цього Договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток №3) Клієнтом Фактору засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього Договору. Друкований Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п.5.1 договору факторингу №16/11-23 Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора саме в день підписання Сторонами друкованого Реєстру Боржників та Договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених п. 4.1. цього Договору (здійснення оплати за договором). Пункт 5.2. договору факторингу №16/11-23 визначає, що в день підписання Сторонами друкованого Реєстру Боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання Фактором зобов`язань передбачених п.4.1 цього Договору Клієнт втрачає права на будь-які платежі Боржників в оплату їх Заборгованостей за Первинними Договорами. Відповідно до п.4.1. договору факторингу №16/11-23 Фактор виконав свої зобов`язання перед Клієнтом, що підтверджується відповідними платіжними документами: - платіжна інструкція № 566 від 17.10.2023 р. на суму 200 000,00 грн.; - платіжна інструкція № 608 від 17.11.2023 р. на суму 2 795 777,00 грн. Також Клієнт і Фактор підписали всі додатки до договору факторингу, зокрема і друкований Реєстр Боржників. Таким чином Фактор набув право вимоги до Боржників за Первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки № C-501-011164-19-980 від 20/02/2019 року. Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що Фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно із Законодавством мають на це право. Користуючись даним правом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Клієнт) 29.12.2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) договір факторингу №29/12-23. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» є фінансовою установою та має діючу ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання послуг з факторингу, видана згідно рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України №21/1311 від 11.09.2020 року. Отже, відступлення права вимоги відбулось законно з урахуванням ч.2 ст.18 Закону України «Про споживче кредитування». У розділі 1 цього договору визначені терміни, що використовуються в договорі, зокрема: Первісний кредитор Акціонерне товариство «Ідея Банк», що уклало договір факторингу №16/11-23 від 16 листопада 2023 р. з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» та відступило права вимоги за кредитними договорами, що визначені цим Договором; Боржники Фізичні особи, фізичні особи - підприємці, які є позичальниками за Кредитними договорами, права вимоги за якими підступаються за цим Договором, Заборгованість - будь-які грошові зобов`язання Боржників перед Клієнтом за Первинними Договорами, Права Вимоги за якими відступаються за цим Договором. Зокрема, але не виключно, до Заборгованості відносяться зобов`язання щодо: - повернення суми кредиту (несплаченої станом на день укладення, цього Договору, в тому числі суми повернення яких прострочені); - сплати процентів за користування кредитом. Розмір заборгованості в кожному окремому випадку розраховується Клієнтом станом на дату підписання друкованого Реєстру Боржників. Права Вимоги всі права грошової вимоги Клієнта за Первинними Договорами до Боржників щодо погашення (стягнення, повернення) Заборгованості, що виникли на підставі укладених між Первісним кредитором та Боржниками Первинних Договорів і підтверджені Документацією, а також інші права вимоги за Первинними Договорами. Первинні Договори договори, укладені між Первісним кредитором і Боржниками, Права Вимоги за якими належать Клієнту та на підставі яких виникла Заборгованість Боржників перед Клієнтом. Згідно п.2.1. цього договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Умови оплати, визначені п.4.1. вказаного договору, повністю виконані Фактором, що підтверджується відповідними платіжними документами: - платіжна інструкція № 13 від "29" грудня 2023 р. на суму 30 000,00 грн.; - платіжна інструкція № 1 від "28" лютого 2024 р. на суму 500 000,00 грн.; - платіжна інструкція № 3 від "29" лютого 2024 р. на суму 1 900 000,00 грн.; - платіжна інструкція № 4 від "29" лютого 2024 р. на суму 403?447,18 грн.; - платіжна інструкція № 5 від "29" лютого 2024 р. на суму 100 000,00 грн., а разом на суму 2 933 447,18 грн. Відповідно до п.5.1. договору факторингу №29/12-23 Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора з моменту підписання Сторонами цього Договору. Таким чином, відповідно до умов договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо Заборгованості Боржників за Первинними Договорами. Відповідно до Додатку №2 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки № C-501-011164-19-980 від 20/02/2019 року. Згідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за Угодою №C 501-011164-19-980 від 20/02/2019 року, сформованої Первісним Кредитором (АТ «Ідея Банк») станом на 16.11.2023 року заборгованість Боржника/Позичальника становить: - заборгованість за основним боргом в сумі 29 889,88 гривень; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 62 751,24 гривень, що разом становить 92 641,12 гривень. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023 року. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Розмір заборгованості Позичальника підтверджується Довідкою-розрахунком заборгованості від 16.11.2023 року та випискою з рахунку позичальника за період з 20/02/2019 по 16.11.2023 року. Правове регулювання спірних правовідносин: Цивільний кодекс України містить норми, що надають визначення поняття «зобов`язання», «договір» та характеризують загальні принципи, які їм притаманні: Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1ст. 627 ЦК України). При цьому ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Дана презумпція деталізується у ст. 525 ЦК України, яка встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а також у ст.526 ЦК України, де зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З урахуванням викладеного, Кредитний договір, укладений між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та Боржником є зобов`язанням і відповідно на нього розповсюджуються вищезазначені норми законодавства. Цивільний кодекс України також визначає правове регулювання зміни кредитора у зобов`язанні: Як передбачено п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Кредитним договором передбачена згода Боржника на заміну кредитора і відступлення права вимоги за договором. Одним із видів договорів, які передбачені ЦК України, та на підставі яких відбувається заміна сторони кредитора у зобов`язанні, є договори факторингу. Згідно із ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України). Вищевказане підтверджує, що ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» правомірно, у передбачений законом спосіб і формі, на підставі договору факторингу набуло право вимоги до [PERSON] за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки № C-501-011164-19-980 від 20/02/2019 року, укладеним нею з Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк», а в подальшому таке право вимоги було у той же спосіб відступлене на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ», яке є поточним кредитором за вказаним зобов`язанням. Цивільний кодекс України регламентує спірні правовідносини, які виникли з кредитного договору. Вони регулюються положеннями 2 глави 71 ЦК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частина 1,2 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1,2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Дані норми законодавства підтверджують обов`язок [PERSON] виконати умови кредитного договору, а саме повернути кредит та сплатити проценти, які погоджені у кредитному договорі. Глава 61 Цивільного кодексу України містить норми, що визначають правові наслідки порушення зобов`язання та встановлюють відповідальність за його порушення. Як визначено у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ч.1,2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до усталеної судової практики, зокрема викладеної у Постанові ВП ВС від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у постанові ВП ВС від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З урахуванням цього є очевидним, що [PERSON] , прострочивши узгоджені строки платежів за кредитним договором №C-501-011164-19-980 від 20/02/2019 року, порушила зобов`язання і має нести передбачену вищезазначеною нормою відповідальність і сплатити на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до п.2.4. Угоди діє індивідуальний порядок внесення суми ОМП, за яким Розрахунковою датою є число кожного календарного місяця, яке відповідає числу дня оформлення Угоди. ОМП за попередній Розрахунковий період сплачується до останнього операційного дня Платіжного періоду. Таким чином, за Угодою, Клієнт зобов`язаний був сплачувати обов`язків мінімальний платіж не пізніше 20 числа кожного чергового місяця. Згідно до п.11.21 ДКБО якщо на кінець останнього операційного (банківського) дня Платіжного періоду (з врахуванням умов Індивідуального порядку внесення суми Обов`язкового мінімального платежу), Клієнт не здійснив сплати суми Обов`язкового мінімального платежу та суми Несанкціонованої заборгованості (в разі її наявності), Банк вважає таку несплачену суму Обов`язкового мінімального платежу та суму Несанкціонованої заборгованості (у разі її наявності) простроченою заборгованістю Клієнта за Кредитом на наступний операційний (банківський) день Банку, що йде за останнім операційним днем Платіжного періоду. За повне або часткове прострочення сплати Обов`язкового платежу / Несанкціонованої заборгованості Клієнт зобов`язаний сплатити на користь Банку плати в розмірі, вказаному в діючих Тарифах, Угоді та/або цьому Договорі. Таким чином, з урахуванням того, що остання видаткова операція за БПР Клієнта здійснена за рахунок кредитного ліміту відбулась 21.12.2019 року, то останній Платіжний період для внесення ОМП сплив 20/01/2020 року. З цієї дати вся заборгованість Позивальника є простроченою. Починаючи з цієї дати і до моменту відступлення прав за вказаним зобов`язанням (16.11.2023 року) Банк не проводив нарахування процентів на заборгованість, штрафних санкцій та пені. Беручи до уваги приписи п.18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України поточний кредитор має право правомірно нарахувати і вимагати сплати індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за період починаючи з наступного дня з дати закінчення строку дії кредитного договору 21.01.2020 і до 23.02.2022 року включно. Таким чином, додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, [PERSON] має також сплатити: - інфляційні втрати в сумі 17 272,12 гривень; - три проценти річних в сумі 5 817,77 гривень. Щодо належного способу захисту прав у спірних правовідносинах: Відповідно до ч.1,2 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно до ч.6 зазначеної статті у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Частина друга даної статті визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, серед яких примусове виконання обов`язку в натурі та відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Право вибору способу захисту з-поміж передбачених законом або договором належить кредитору. Таким чином, на підставі норм чинного законодавства ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» вважає, що він має право звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, які мають бути ефективно захищені шляхом стягнення з Позичальника/Відповідача заборгованості. Такий спосіб захисту є належним, ефективним і правомірним і в повній мір відповідатиме правовій природі цивільних відносин, що існують між Позивачем і Відповідачем. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керувався наступним. Ст.133 ЦПК України визначено види судових витрат. Відповідно до ч.1 цієї статті - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Оскільки позов підлягає задоволенню, тому суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Також, ч. 3. ст.133 ЦПК України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В той час, відповідно до чч. 4, 6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат, позивач надав суду копію Акту приймання-передачі наданих послуг з правничої допомоги №4 від 12.08.2024 року, підписаного між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «АЛЬЯНС ДЛС», який містить опис робіт (наданих послуг), які підлягають оплаті згідно п. 3.4.3. договору про надання правничої допомоги на суму 5200 грн. З урахуванням викладеного, оскільки позов задоволено в повному обсязі, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на правову допомогу.

Outcome: approved