Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

У травні 2025 року представник позивача адвокат Качан Н.Ф., діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що позивач був звільнений 04.03.2025 року за на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. Сума заробітної плати, що підлягала виплаті позивачу при звільненні складає 71978,18 грн. На день звільнення позивача з роботи, відповідачем не було проведено повний розрахунок та не виплачено нараховану заробітну плату. Станом на день подачі позову до суду заборгованість не виплачена. Просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «СУМИХІМПРОМ» на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 71978,18 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 05.03.2025 року по день прийняття рішення судом, моральну шкоду в сумі 2500 грн. Ухвалою суду від 20 травня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений законом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні жодна зі сторін не подала. У відзиві\~на позовну\~заяву представник\~відповідача позовні\~вимоги визнав\~частково: наявну\~суму заборгованості\~по невиплаченій\~заробітній платі\~визнав, просить розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні зменшити. Зазначив,\~що місто\~Суми з\~06\~березня 2024\~року віднесено\~до територій,\~на якій\~можливі бойові\~дії,\~збільшилася кількість\~сповіщень про\~повітряну тривогу,\~пов`язаних з\~бомбардуванням,\~нанесенням ракетних\~ударів,\~ударів БПЛА,\~в тому\~числі і\~на території\~міста.\~Отже,\~у зазначений\~період часу\~працівники ПАТ\~«Сумихімпром»,\~більшу частину\~часу перебували\~в укриттях,\~а тому\~виникали тривалі\~простої виробничих\~потужностей товариства.\~Відповідач вважає,\~що стягнення\~з нього\~значної суми\~середнього заробітку,\~що майже\~втричі більше\~заборгованості по\~заробітній платі\~є несправедливими\~та може\~унеможливити виконання\~роботодавцем певних\~зобов`язань,\~зокрема,\~з виплати\~заробітної плати\~іншим працівникам. Крім того, на обґрунтування вимоги щодо стягнення моральної шкоди позивачем не надано до суду жодного доказу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] працювала на посаді начальника сектору бухгалтерія в ПАТ «СУМИХІМПРОМ». Звільнена 04 березня 2025 року за наказом № 97 за власним бажанням ч.3 ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією наказу від 04.03.2025 року (а.с.7 зі звороту). З наданої відповідачем довідки про доходи вбачається, що станом на 04.03.2025 року відповідач не виплатив заробітну плату [PERSON] за період з грудня 2023 року по березень 2025\~року в сумі 71978,18 грн. (а.с.7). В поданій до суду позовній заяві позивач повідомив, що жодних виплат від відповідача йому не надходило. Згідно ст. 115\~КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як передбачено ч.1\~ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно\~ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~ст. 116 цього кодексу. Частиною першою\~ст. 116 КЗпП України\~встановлені строк розрахунку при звільненні, а саме: при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. На час розгляду справи представником відповідача не надано до суду будь-яких доказів, щодо належного виконання зобов`язань з виплати заробітної плати позивачу, спростування суми заборгованості чи будь-яких інших заперечень щодо задоволення позову. Надані позивачем докази підтверджують наявність заборгованості з виплати заробітної плати при йог звільненні. Враховуючи зазначене, відсутність відомостей про виплату відповідачем заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати позивачу, з АТ «Сумихімпром» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати у розмірі 71978 грн. 18 коп. Судом встановлено, що при звільненні в порушення вимог\~ст.116 КЗпП\~роботодавцем не було проведено виплату усіх належних сум працівникові [PERSON] . Вказана обставина є підставою для застосування до роботодавця заходів, передбачених\~статтею 117 КЗпП: з відповідача необхідно стягнути на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.\~\~\~\~\~\~\~\~ При цьому для обчислення розміру середньої заробітної плати суд вважає необхідним взяти до уваги розмір середньої заробітної плати зазначений в довідці, яка надана представником позивача до позовної заяви. З копії трудової книжки вбачається, що позивач звільнилася 04 березня 2025 року, тому час розрахунку середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні у даній справі розпочався з 05 березня 2025 року. Згідно довідки ПАТ «Сумихімпром» від 22.04.2025 року сума середньоденного заробітку складає 879 грн. 50 коп., середньомісячна заробітна плата складає 18909,25 грн. (а.с.6 зі звороту). Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 96865 грн. 50\~коп. (879,50 х 109 роб. днів = 96865 грн. 50\~коп.) з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. Згідно відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «Сумихімпром» змінило найменування на Акціонерне товариство «Сумихімпром». Разом з тим, суд зазначає, що відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця. Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до ч.1 ст.9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України. Враховуючи компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України. Виходячи із принципів справедливості та співмірності, враховуючи, що позивачка звернулась із позовом із пропуском строків звернення, а також, що розмір заборгованості по заробітній платі позивача становить 71978,18 грн., за затримку виплати якої відповідач несе відповідальність згідно зі статтею 117 КЗпП України, суд вважає за необхідне визначити до стягнення на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 71000 грн. Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою тих втрат, які розумно можна було б передбачити. На думку суду стягнення з відповідача значної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (96865,50 грн) є несправедливим та може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам. Отже, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача підлягають задоволенню частково, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 71000,00 грн. Відповідно до ч. 1ст.237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що відповідачем позивачу у зв`язку з невиплатою заробітної плати була спричинена і моральна шкода: відповідачем було порушено чинне трудове законодавство, що привело до моральних страждань позивача, тому що погіршився його життєвий рівень і нормальні життєві зв`язки. Позивач змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідачем не наведено доводів, які б спростували позицію позивача з приводу заподіяння йому моральної шкоди. Суд вважає, що позовні вимоги позивача у частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню, але частковому. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення). Окрім того, судом враховується пов`язані з цим вимушені зміни в життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Суд враховує тривалість періоду, за який утворилась заборгованість із заробітної плати, розмір цієї заборгованості, тому виходячи з засад розумності та справедливості сума грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом у розмірі 1000 грн. Представник позивача звернулася до суду через систему «Електронний суд». Оскільки позивачі у справах про стягнення заробітної плати відповідно до\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнені від сплати судового збору, на підставі ч.1\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн (1211,20*0,8) за вимогу про стягнення заробітної плати. Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн. за вимогу про стягнення середнього заробітку та стягнення моральної шкоди. Враховуючи часткове задоволення позову у цій частині вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 702,11 грн. (1211,20 грн?0,8 ?72,46 %) пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved