Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів, в якій просить суд визначити додатковий строк для подачі до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Осадчук І.М. заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , строком у три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його вітчим [PERSON] , який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Осадчук І.М. була відкрита спадкова справа у Спадковому реєстрі 71484537. До складу спадщини входить частина квартири [ADDRESS] , у якій проживали [PERSON] з його матір`ю [PERSON] . Його мати [PERSON] померла [INFO] . При житті мама з вітчимом вирішили залишити цю квартиру позивачу і, відповідно, склали заповіти на його користь. Не зміг скористатися своїм правом на прийняття спадщини з таких причин. Зазначає, що є інвалідом 2 групи довічно, що підтверджується долученим пенсійним посвідченням серія [NUMBER] , з 1981 року по теперішній час перебуває на обліку диспансері з приводу параноїдальної шизофренії. Кілька разів на рік проходить курс перебуває на обліку у Львівському обласному клінічному психоневрологічному стаціонарного лікування, позаяк його стан періодично погіршується. Є самотньою людина, не має ані дітей, ані братів чи сестер. Його дружина [PERSON] померла [INFO] , додає копію свідоцтв про шлюб і смерть дружини. Зазначає, що протягом року він втратив маму і дружину, що позначилося на його психічному стані: окрім тривоги, страху, не може втримати увагу, знизилася пам`ять, постійно все забуває. Через повітряні тривоги загострилися параноїдальні розлади, став надчутливим, має особливу потребу в ізоляції, може тижнями не виходити з квартири. На підтвердження цього додає довідку лікаря Львівського обласного 01 жовтня 2024 р. (додаток № 10), п`ять виписних епікризів, виданих КНП ЛОР "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" про проходження стаціонарного лікування від 22 лютого 2022 р., 21 листопада 2022 р, 11 квітня 2023 р., 19 травня 2023 р. та 29 січня 2024 р. та виписку з медичної карти хворого, виданої КНП "Львівське ТМО 2" від 08.11.2024 р. Додані медичні документи засвідчують його діагноз параноїдальна шизофренія з безперервним перебігом, а також стан зниження пам`яті, розлади сприйняття, знижений інтелект, проблеми з увагою (нестійкість, підвищена виснаженість), відсутність критичних і прогностичних здібностей (нездатність передбачати результати дій), прискорене, непослідовне, паралогічне мислення. Вказує на те, що [PERSON] прожив з матір`ю майже сорок років, після одруження вітчим переїхав до мами на [ADDRESS] , де вони проживали у квартирі [ADDRESS] . Це була квартира його бабусі по лінії матері. Ще при житті матері вони прийняли рішення залишити цю кватиру йому і, відповідно, склали на нього заповіти. За життя матері його відносини з [PERSON] були відносно нормальними. Останні роки життя мама важко хворіла, і вони з вітчимом за нею доглядали. Після смерті матері [INFO] стан його здоров`я погіршився, і він практично три місяці пролежав у лікарні, що підтверджують медичні довідки. Певний час після смерті матері позивач підтримували стосунки з вітчимом, однак невдовзі між ними спалахнула сварка. Після цієї сварки перестали бачитися з [PERSON] . Діти вітчима ставилися до нього вороже, і він довгий час не знав, що вітчим помер. Зазначає, що був переконаний, що [PERSON] скасував заповіт від 08 лютого 2000 року на його користь, тому нікуди не звертався. Повідомлень від нотаріуса про наявність заповіту не отримував. Представником відповідачки ( [PERSON] ), адвокатом Мисенко С.А., було подано відзив на позовну заяву в якому просить суд відмовити в позові. Свій відзив мотивує тим, що покликання про необізнаність позивача про заповіт та на епікризи виписок, як на поважність причин пропуску шестимісячного строку, не заслуговують на увагу. У позивача [PERSON] від 28 жовтня 2023 року (дати смерті спадкодавця [PERSON] ) і до 28 квітня 2024 року була можливість протягом цих шести місяців подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, своїм правом він не скористався. Не заслуговує на увагу також і твердження [PERSON] , що повідомлень від нотаріуса про наявність заповіту він не отримував. Нотаріус (третя особа) за допомогою онлайн послуги актуалізації даних у Реєстрі територіальної громади звернулась за розшуком позивача [PERSON] , щоб повідомити його про заповіт. Також на адресу [PERSON] приватним нотаріусом був скерований рекомендований лист з повідомленням про вручення листа та вкладеним У конверт листом за № 11/02-14 від 18.03.2024 року, копію яких долучає до відзиву. Лист повернувся нотаріусу з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Оригінал листа та поштові повідомлення знаходяться у приватного нотаріуса ЛМНО Осадчук І.М. B спадковій справі № 10/2023, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Зазначає, що після смерті [PERSON] .. Позивач [PERSON] час від часу проживав з [PERSON] та приходив на обіди. 24.01.2023 року у медінституті [PERSON] була проведена друга операція (відновлення прохідності кишок). Коли [PERSON] після перенесеної в лютому 2023 року операції повернувся додому, [PERSON] його побив. [PERSON] викликав швидку допомогу, приїхали медичні працівники та надали [PERSON] професійну допомогу. Встановили, що [PERSON] є де проживати. [PERSON] залишив ключі [PERSON] від квартири по [ADDRESS] . Зазначає, що [PERSON] хотів скасувати заповіт, але за станом здоров`я, після перенесених операцій та проблем з ногами, мав хворі ноги і погано ходив, він не міг вийти з квартири. Скасувати заповіт складений на позивача [PERSON] хотів і неодноразово говорив про це відповідачу 1 - [PERSON] . Щодо поважності причини невчасного звернення до нотаріуса позивач [PERSON] зазначає - проходження лікування. Але позивач не постійно перебував у лікарні і мав можливість протягом шести місяців у будь який час прийти до нотаріуса та подати заяву. При цьому він проігнорував лист від нотаріуса. Позивачем не наведено доказів поважності пропуску строку для прийняття спадщини, а зазначені у позовній заяві причини поважності пропуску строку на прийняття спадщини не заслуговують на увагу. В судове засідання з`явився позивач, [PERSON] , інші учасники у судове засідання не з`явились, про місце, дату і час були належним чином повідомлені, про причини неявки не повідомили. Представник відповідача у відзиві просила суд розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності відповідачки [PERSON] . Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу, Осадчук І.М., заявою до суду просить справу слухати за її відсутності і винести рішення на розсуд суду. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч.1ст. 81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.12.2022 року [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до матеріалів спадкової справи, номер у спадковому реєстрі №78168391, після померлого [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Львівського міського\~нотаріального округу Осадчук І.М. була заведена спадкова справа та зареєстрована в спадковому реєстрі за № 78168391. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб 10.08.1985 року, актовий запис №425. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.01.2023 року вбачається, що у батьків [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . До матеріалів справи позивачем долучено заповіт посвідчений нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори Львівської області Мігущенко З.Г. від 18.05.2009 року з якого вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке ропорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати мені на день моєї смерті і на що я за законом буду мати право, в тому числі належну мені на праві власності частину квартири [ADDRESS] , заповідаю своєму Сину - [PERSON] , 1961 року народження». До матеріалів справи позивачем долучено заповіт, посвідчений нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори Львівської області Фурман Л.А, від 08.02.2000 року року з якого вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке ропорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати мені на день мосї смерті і на що я за законом буду мати право, в тому числі належний мені на праві власності частину квартири [ADDRESS] . заповідаю своїй дружині - [PERSON] , 1942 року народження, а в разі неприйняття нею спадщини, або її смерті до відкриття спадщини, заповідаю [PERSON] , 1961 року народження». 17.09.2024 року [PERSON] звернувся до Четвертої державної нотаріальної контори Львівської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповіддю від 17.09.2024 року нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори Львівської області Осадчук І.М. позивачу було відмовлено у прийнятті спадщини з підстав пропуску шестимісячного строку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно із ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У частині 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 315/386/19, в якій акцентував увагу на тому, що за загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, за встановленого передбачений законом строк на прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин, оскільки вони були пов`язані з об`єктивними непереборними та істотними труднощами (тяжка хвороба, введення воєнного стану на території України та інші обставини, що випливають з цього). Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17 жовтня 2018 року вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Поважність пропуску строку на прийняття спадщини позивач обгрунтовує наступними доказами. З пенсійного посвідчення серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є інвалідом 2 групи довічно. З довідки від 01.10.2024 року №2628з Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер гр. [PERSON] знаходиться на обліку і лікуванні стаціонарному з 09.03.1981 по теперішній час. З долученого до матеріалів справи епікризу виписного вбачається, що з 11.02.2022 по 22.02.2022 р. [PERSON] перебував у стаціонарі. Діагноз: Основне захворювання: F20.00 Параноїдна шизофренія з безперервним перебігом. функціональний діагноз: Супутнє захворювання: 342 Хронічний бронхіт неуточнений;; уточнення діагнозу: Пневмосклероз ДН Іст.; 200.0 - Загальний медичний огляд. З долученого до матеріалів справи епікризу виписного вбачається, що з 10.11.2022 по 21.11.2022 р. [PERSON] перебував у стаціонарі. Діагноз: Основне захворювання: F20.00 - Параноїдна шизофренія з безперервним перебігом. функціональний діагноз: уточнення діагнозу: F20.00 - Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері. Супутнє захворювання: 142 Хронічний бронхіт неуточнений; уточнення діагнозу: Пневмосклероз ДН Іст. З долученого до матеріалів справи епікризу виписного вбачається, що з 20.03.2023 по 11.04.2023 р. [PERSON] перебував у стаціонарі. Діагноз: Основне захворювання: F20.00 Параноїдна шизофренія з безперервним перебігом. З долученого до матеріалів справи епікризу виписного вбачається, що з 15.04.2023 по 19.05.2023 р. [PERSON] перебував у стаціонарі. Діагноз: Основне захворювання: F20.00 Параноїдна шизофренія з безперервним перебігом. функціональний діагноз: Супутнє захворювання: 125.8 Інші форми хронічної ішемічної хвороби серця, j42 Хронічний бронхіт неуточнений, D64.9 - Анемія неуточнена; І69.8 Наслідки інших і неуточнених цереброваскулярних хвороб. З долученого до матеріалів справи епікризу виписного вбачається, що з 26.12.2023 по 29.01.2024 р. [PERSON] перебував у стаціонарі. Діагноз: Основне захворювання: F20.00 Параноїдна шизофренія з безперервним перебігом. Таким чином, передбачений законом строк на прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин, оскільки останні були пов`язані з об`єктивними непереборними та істотними труднощами, а саме тривала психічна хвороба спадкоємця. Враховуючи викладене, позовні вимоги про надання додаткового строку на прийняття спадщини є такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Як вбачається з доданих до матеріалів справи копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] є інвалідом 2 групи довічно. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат враховує якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідачів на користь державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,2 грн. в рівних частинах. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved