Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 02.05.2025 через свого представника [PERSON] звернувся до Любешівського районного суду Волинської області, з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: орган опіки і піклування Камінь-Каширської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.02.2019 позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] уклали шлюб, який рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 16.11.2023 розірвано. В цьому шлюбі в них народилися сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що після розірвання шлюбу сини проживають з ним та знаходяться на його повному утриманні. Зазначає, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, по вихованню та утриманню синів, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не цікавиться життям дітей, не бажає з ними спілкуватись та брати участь у їх вихованні. Крім того, відповідачка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей. Також з відповіді Відділу «Служба у справах дітей» Камінь-Каширської міської ради від 20.03.2025 № 26/09-12/25, вбачається, що малолітні діти [PERSON] : [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку відділу як діти, які опинилися у складних життєвих обставинах. На контролі служби сім`я перебуває з 2024 року, з матір`ю неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо надмірного вживання алкоголю та ухиляння від виконання батьківських обов`язків, однак результату немає. На підставі ухвали Камінь-Каширського районного суду Волинської області щодо застосування до [PERSON] запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання за направленням Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області відповідачка з 22.08.2024 по 02.09.2024 пройшла стаціонарне лікування в Центрі терапії залежностей КП «Волинська обласна психіатрична лікарня міста Луцьк» Волинської обласної ради, проте після цього вона продовжила зловживати алкогольними напоями. Враховуючи вищевикладене, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 06.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 15 год 00 хв 10.06.2025 (а.с.29-30) Ухвалою судді від 10.06.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 16 год 00 хв 23.07.2025 (а.с.44). Позивач та відповідачка в призначене судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи (а.с.45,51). Позивач [PERSON] подав до канцелярії суду 23.07.2025 заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Відповідачка [PERSON] відзив на позов, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала, причин своєї неявки суд не повідомила. Неявка даних учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, а тому суд ухвалив розглядати справу без участі позивача та відповідачки. Представник позивача [PERSON] - адвокат Михалик Г.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, які зазначені у позові. Представник органу опіки і піклування Камінь-Каширської міської ради - Решетовська Н. О. проти задоволення позову не заперечувала з підстав, викладених у висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради від 28.05.2025 № 6/14. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона працює на посаді старости Малоглушанського старостинського округу. Відповідачка [PERSON] є жителькою їхнього села, вона веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, негативно характеризується за місцем проживання, неодноразово притягувалась до кримінальної та адміністративної відповідальності. На [PERSON] постійно надходять скарги від сусідів і жителів села. Відповідачка залишає своїх дітей та їде в невідомому напрямку на довготривалий час. За участю поліції і працівників з служби у справах дітей неодноразово спілкувалась з нею щодо її поведінки, однак позитивного результату це не досягло. Діти проживають окремо від матері, разом із своїм батьком за його адресою проживання близько року, він займається їх утриманням та вихованням. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона є матір`ю відповідачки [PERSON] . Остання не піклується про своїх синів, не займається їх вихованням, зловживає алкогольними напоями, часто пропадає з дому, на теперішній час близько 2 місяців проживає в іншому селі з співмешканцем, з дітьми не спілкується. Раніше часто бували випадки, коли відповідачка приходила додому в стані сильного алкогольного сп`яніння та у присутності своїх дітей влаштовувала скандали та бійки, розпивала перед ними горілку. Донька неодноразово притягувалась до відповідальності, й на теперішній час щодо неї розглядаються справи судом. Діти постійно проживають з своїм батьком. [PERSON] виховує дітей, забезпечує всі умови для їх комфортного проживання. Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення свідків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно із ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що позивач та відповідачка є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, серії [NUMBER] від 14.01.2019, виданого Малоглушанською сільською радою Любешівського району Волинської області, та серії [NUMBER] від 29.07.202, виданого Камінь-Каширським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (а.с. 9-10). Відповідно до рішення Любешівського районного суду Волинської області від 16.11.2023, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 04.02.2019 Малоглушанською сільською радою Любешівського району Волинської області за актовим записом № 1 - розірвано (а.с.13-14). Відповідно до витягів з реєстрів територіальної громади від 11.04.2025, позивач [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 11, 12). Згідно постанов суддів Любешівського районного суду Волинської області від 27.03.2024 та від 25.10.2024, [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та за ч. 2 ст. 184 КУпАП за невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей (а.с.15, 20). Окрім цього, відповідно до відповіді начальника Камінь-Каширського РВП ГУПН у Волинській області від 20.03.2025 на адвокатський запит, [PERSON] , також 25.02.2025 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства, 03.09.2024 за ст. 178 ч.1 КУпАП, за розпивання пива, алкогольних напоїв у громадських місцях (а.с. 16). Згідно з інформації з офіційного сайту судової влади України, зокрема розглянутих (призначених справ до розгляду) в Любешівському районному суді Волинської області, починаючи з 12.03.2024 по 13.05.2025, щодо [PERSON] розглянуто кримінальні провадження та справи про адміністративні правопорушення, а також призначено розгляд справ даних категорій (а.с.21). Відповідно до характеристики [PERSON] за місцем проживання, підписаної старостою Малоглушанського старостинського округу від 28.02.2025 № 126, [PERSON] , жителька с. Мала Глуша, Камінь-Каширського району Волинської області, за час проживання на території старостинського округу зарекомендувала себе з посередньої сторони. Розлучена. На даний час місце проживання встановити неможливо, так як вона його змінює. У [PERSON] двоє малолітніх дітей: [PERSON] , 2019 р.н., та [PERSON] , 2021 р.н., які проживають з батьком. Зловживає алкогольними напоями. Скарги на її поведінку в старостинський округ надходили неодноразово (а.с. 22). З характеристики вихованця Малоглушанського закладу дошкільної освіти «Ясла-садок «Казка» [PERSON] , [INFO] , яка підписана директором та вихователем цього закладу освіти від 13.03.2025 № 6, вбачається, зокрема, що протягом навчального року педагоги спілкуються тільки з татом та бабусею [PERSON] , а його мама завжди була відсутня. До вихователів мама не зверталась і навчанням дитини не цікавилась. Дитина розмову про маму уникає (а.с. 24). З Акта відповідної комісії № 4 від 23.04.2025 обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , останній проживає у будинку батьків з двома неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні. З матір`ю дітей [PERSON] розлучений. Жінка зловживає спиртними напоями, участі у вихованні дітей не приймає, на неї неодноразово надходили скарги у старостинський округ та поліцію (а.с. 25). Згідно з копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КП «Волинська обласна психіатрична лікарня міста Луцьк» Волинської обласної ради Центр терапії залежностей № 4801/ЦТВ від 02.09.2024, [PERSON] була госпіталізована та лікувалась у даному медичному закладі з 22.08.2024 по 02.09.2024, повний діагноз «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності» (а.с.17). З Акту обстеження умов проживання від 06.03.2025 працівників служби у справах дітей Камінь-Каширської міської ради вбачається, що обстежено житлово-побутові умови проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . На момент обстеження в будинку були діти, бабуся та [PERSON] . Між матір`ю і донькою в присутності працівників служби відбувся словесний конфлікт. Зі слів Ніни конфліктні ситуації між матір`ю в неї стаються постійно, особливо під дією алкогольного сп`яніння. Ніні надано попередження про наслідки невиконання нею її батьківських обов`язків. На обличчі [PERSON] були гематоми. Зі слів її матері, вона не була вдома декілька днів, а діти були з бабусею (а.с. 18). Висновком органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженим рішенням виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради від 28.05.2025 №6/14, стверджується про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 37 зворот, 38). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності докази по справі, суд вважає позов про позбавлення батьківських прав обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом було достовірно встановлено умисне систематичне ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд роз`яснює, що у відповідності до вимог ч.1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved