Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

Позивачі звернулися до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», [PERSON] про відшкодування шкоди за місцем її заподіяння, в якому, після зменшення позовних вимог, просять стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 7000,00 грн. в якості відшкодування вартості проведеної експертизи, стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000.00 грн. моральної шкоди внаслідок протиправної поведінки, пов`язаної з відсутністю виплати страхового відшкодування, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 9403,35 грн. решти завданої майнової шкоди та 5000,00 грн. на користь [PERSON] в якості відшкодування витрат на евакуацію транспортного засобу, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 30000,00 грн. моральної шкоди внаслідок пошкодження належного їй майна, судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначають,\~що 14.07.2024\~року на\~перехресті вул.\~Сахарова -\~Стрийська у\~м.\~Львові сталася\~ДТП за\~участю автомобілів:\~«Опель Астра»\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] \~та «Фольксваген\~Тігуан» д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] .\~Постановою Деснянського\~районного суду\~м.\~Києва від\~28.09.2024\~року по\~справі №\~754/1034/24\~ [PERSON] \~визнано винним\~у вчиненні\~ДТП та\~притягнуто до\~адміністративної відповідальності\~за ст.\~124\~КУпАП.\~Цивільно-правова\~відповідальність володільця\~автомобіля «Фольксваген\~Тігуан» д.н.з.\~ [NUMBER] на\~момент скоєння\~ДТП була\~застрахована в\~ПрАТ «СК\~«ПЗУ Україна»,\~на підставі\~полісу №\~217392256\~з лімітом\~відповідальності за\~шкоду,\~завдану майну\~потерпілих,\~у розмірі\~160000,00\~грн.\~та франшизою\~3200,00\~грн.\~Внаслідок скоєння\~ДТП автомобіль\~«Опель Астра»\~д.н.з.\~ [NUMBER] отримав\~значні механічні\~пошкодження.\~З огляду\~на те\~що ПрАТ\~«СК «ПЗУ\~Україна»,\~всупереч положенням\~чинного законодавства,\~протягом тривалого\~часу не\~проводив огляд\~пошкоджень автомобіля\~ [PERSON] \~на предмет\~визначення розміру\~завданої майнової\~шкоди,\~остання звернулася\~до судового\~експерта за\~наданням відповідного\~висновку.\~29.08.2024\~року відповідачам\~було надіслано\~письмові повідомлення\~про огляд\~пошкоджень транспортного\~засобу [PERSON] .\~Відповідно до\~висновку експертного\~авто-товарознавчого\~дослідження №\~146\~від 29.09.2024\~року вартість\~відновлювального ремонту\~автомобіля «Опель\~Астра» д.н.з.\~ [NUMBER] складає\~406126,88\~грн. Ринкова вартість\~автомобіля «Опель\~Астра» д.н.з.\~ [NUMBER] станом\~на момент\~ДТП -\~14.07.2024\~року,\~складає 334141,05\~грн. Ринкова вартість\~автомобіля «Опель\~Астра» д.н.з.\~ [NUMBER] в\~пошкодженому стані\~станом на\~момент ДТП\~-14.07.2024\~року,\~складає 167937,70\~грн.\~Після проведення\~оцінки розміру\~завданої майнової\~шкоди 21.10.2024\~року позивачі\~звернулися до\~ПрАТ «СК\~«ПЗУ Україна»\~із письмовою\~заявою про\~виплату страхового\~відшкодування у\~розмірі 156800.00\~грн. в межах\~ліміту,\~визначеного полісом\~обов`язкового\~страхування №\~217392256\~за вирахуванням\~франшизи.\~На проведення\~оцінки завданої\~майнової шкоди\~з метою\~виготовлення висновку\~экспертного авто-товарознавчого\~дослідження №\~146\~від 29.09.2024\~р.,\~ [PERSON] \~витратив грошові\~кошти у\~розмірі 7000,00\~грн.,\~що підтверджується\~рахунком-фактурою\~№ 111\~та платіжною\~інструкцією від\~09.09.2024\~року.\~Оскільки ПрАТ\~«СК «ПЗУ\~Україна» не\~провело оцінку\~завданої майнової\~шкоди у\~визначені Законом\~строки,\~то ПрАТ\~«СК «ПЗУ\~Україна» зобов`язане\~відшкодувати [PERSON] \~грошові кошти\~у розмірі\~7000,00\~грн. в якості витрат на проведення такої оцінки. Обґрунтування заявлених\~позовних вимог\~до [PERSON] \~вказує,\~що як\~вбачається зі\~змісту позовної\~заяви,\~завдана [PERSON] \~майнова шкода\~у зв`язку\~із пошкодженням\~автомобіля в\~ДТП складає\~166203,35\~грн.\~до стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~підлягає сума\~грошових коштів\~у розмірі\~9403,35\~грн. згідно з наведеним нижче розрахунком: 166203.35 грн. -156800.00 грн. = 9403.35 грн., де 166203.35 грн. - розмір завданої майнової шкоди [PERSON] , 156800.00 грн. - ліміт майнової відповідальності ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». На евакуацію пошкодженого транспортного засобу до місця проведення ремонту [PERSON] витратив грошові кошти у розмірі 5000.00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № 349-Г/24 та платіжною інструкцією від 14.10.2024 року. Зазначена сума грошових коштів належить до витрат, які особа [PERSON] поніс для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), які підлягають до стягнення з [PERSON] з огляду на те, що Законом не передбачено покладення таких витрат на ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Щодо стягнення моральної шкоди зазначають таке. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» завдало [PERSON] моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою, пов`язаною із відсутністю виплати страхового відшкодування у визначеному Законом порядку, що відповідає положенням п) 2 ч.2 ст. 23 ЦК України. Це призвело до неможливості відремонтувати належний їй транспортний засіб протягом тривалого проміжку часу та спричинило труднощі у її повсякденному житті. Вона постійно перебуває у стресовому стані, через що у неї погіршилось самопочуття, пропав сон і апетит. [PERSON] завдав [PERSON] моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, що вона зазнала у зв`язку із знищенням свого майна - транспортного засобу, [PERSON] постійно перебуває у стресовому стані, через що у неї погіршилось самопочуття. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 03.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Представником відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого 27.01.2025 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» прийняло рішення про виплату потерпілій особі [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 156 800 грн. Крім того зазначив, що Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з відсутністю виплати страхового відшкодування, у зв`язку з чим вимоги про стягнення з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] 10 000 грн є безпідставними. Що стосується вимог про стягнення з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] витрат за проведення експертизи 7000 грн зазначив, що оскільки [PERSON] не є власником автомобіля «Opel ASTRA», д.н.з. [NUMBER] , тому відсутні підстави дня стягнення на його користь з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» 7000 грн витрат за проведення експертизи. Представник позивачів подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримав з урахуванням зменшених позовних вимог, просив задоволити. Представник відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про місце та час розгляду справи були повідомлені, відповідно до вимог ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд доходить до такого висновку. Згідно з ч.1\~ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 14 липня 2024 року о 20 годині 55 хвилин в м. Львові на перехресті вул. Сахарова та вул. Стрийської, водій [PERSON] керуючи автомобілем Volkswagen, державний номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, виїхав на регульоване перехрестя з вулицею Сахарова, на заборонений (червоний) сигнал світлофора та скоїв зіткнення з транспортним засобом Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по вул. Сахарова, у напрямку вул. Стрийської на зелений сигнал світлофору. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.36, 8.7.3е Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 28.08.2024 року у справі № 754/1034/24, [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, яке мало місце 14.07.2024 року в м. Львові на перехресті вул. Сахарова та вул. Стрийської, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивачка [PERSON] є власником автомобіля Opel Astra д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Крім того, судом встановлено, що на момент вчинення ДТП автомобіль Opel Astra д.н.з. [NUMBER] був у користуванні [PERSON] . Відповідач [PERSON] на момент вчинення ДТП 14 липня 2024 року керував автомобілем Volkswagen Tiguan д.н.з. [NUMBER] . На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Volkswagen Tiguan д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», що підтверджується полісом серії ЕР №217392256. Згідно із зазначеним полісом ліміт за шкоду життю та здоров`ю становить 320000,00 грн, за шкоду майну 160000,00 грн, франшиза 3200,00 грн. Відповідно до\~висновку експерта\~№ 146\~від 29.09.2024\~року вартість\~відновлювального ремонту\~автомобіля Opel\~Astra\~д.н.з.\~ [NUMBER] \~становить 406126,88\~грн. ринкова вартість автомобіля Opel Astra д.н.з. [NUMBER] 14.07.2024 року до моменту його пошкодження у ДТП становила 334141,05 грн., ринкова вартість автомобіля Opel Astra д.н.з. [NUMBER] в пошкодженому стані станом на момент ДТП -14.07.2024 року, становить 167937,70 грн. Згідно з рахунком-фактурою №111 вартість проведеної експертизи № 146 від 29.09.2024 року становить 7000,00 грн, за яку [PERSON] сплатив 09.09.2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.3870093051.1 від 09.09.2024 року. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» після звернення позивачів із позовом 04.02.2025 року виплатило позивачці [PERSON] страхове відшкодування в сумі 156800,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті від 04.02.2025 року № 0135491. Згідно з актом виконаних робі №349-Г/24 від 14.10.2024 року ФОП [PERSON] надав [PERSON] послуги з перевезення автомобіля Opel Astra д.н.з. [NUMBER] за маршрутом с. Нагірне, Яворівського району с. Скнилів, Львівського району та послугу завантажувально-розвантажувальних робіт на загальну суму 5000,00 грн. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За правилом передбаченим ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Відповідно до статті 23 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, а у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3\~частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ, здійснює потерпілій фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодування заподіяної їй моральної шкоди, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала потерпіла фізична особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у розмірі 10 відсотків страхової (регламентної) виплати у зв`язку з її лікуванням та/або втратою нею працездатності, розрахованої відповідно до\~статей 21-23\~цього Закону. З огляду на те, що позивачка [PERSON] не була учасником ДТП та не отримала тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, а також враховуючи те, що Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з відсутністю виплати страхового відшкодування, суд доходить висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] моральної шкоди, пов`язаної з відсутністю виплати страхового відшкодування задоволенню не підлягає. Згідно з абзацом 4 частини 4 статті 31 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - МТСБУ) не провів огляд пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, протягом визначеного абзацом другим цієї частини строку, після повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, такий страховик (МТСБУ) відшкодовує потерпілій особі здійснені витрати на визначення розміру шкоди у зв`язку з пошкодженням (знищенням) майна. Визначення розміру шкоди у зв`язку з пошкодженням (знищенням) майна здійснюється відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні. У разі якщо представник страховика (МТСБУ) не провів огляд пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, з причини незабезпечення потерпілою особою можливості для проведення такого огляду, зазначене відшкодування не здійснюється. Відповідно до ч.6 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) разом із здійсненням страхової (регламентної) виплати у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу зобов`язаний відшкодувати потерпілій особі її документально підтверджені витрати, пов`язані з оплатою послуг суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, якщо потерпіла особа обрала їх самостійно для визначення розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у випадку, передбаченому абзацом четвертим частини четвертої статті 31 цього Закону. З огляду на те, що [PERSON] згідно з рахунком-фактурою №111 сплатив вартість проведеної експертизи № 146 від 29.09.2024 року в сумі 7000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.3870093051.1 від 09.09.2024 року, а відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2024 року у справі № 754/1034/24, [PERSON] є потерпілим, то позовна вимога про стягнення з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] грошових коштів в якості відшкодування витрат на проведення експертизи в сумі 7000,00 грн підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова (регламентна) виплата у разі заподіяння шкоди майну потерпілої особи у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані з доставкою (транспортуванням), зокрема з використанням спеціального автомобіля-евакуатора, пошкодженого транспортного засобу потерпілої особи з місця дорожньо-транспортної пригоди, якщо такий транспортний засіб не може рухатися самостійно. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 року по справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) вказала, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і його страховиком. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Стосовно вимог позивачки [PERSON] щодо стягнення на її користь з [PERSON] решти завданої майнової шкоди, внаслідок ДТП, суд доходить висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до висновку експерта № 146 від 29.09.2024 року ринкова вартість автомобіля Opel Astra д.н.з. [NUMBER] 14.07.2024 року до моменту його пошкодження у ДТП становила 334141,05 грн., ринкова вартість автомобіля Opel Astra д.н.з. [NUMBER] в пошкодженому стані станом на момент ДТП -14.07.2024 року, становить 167937,70 грн. Відповідачем ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплачено позивачці [PERSON] страхове відшкодування в сумі 156800,00 грн в межах страхового відшкодування, франшиза відповідно до Полісу серії ЕР №217392256 становить 3200 грн., а отже з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню решти завданої майнової шкоди, внаслідок ДТП в сумі 9403,35 грн (166203,35 -156800,00). Позовна вимога про стягнення з [PERSON] на корить [PERSON] в якості відшкодування витрат на евакуацію транспортного засобу в сумі 5000,00 грн підлягає задоволенню, оскільки згідно з актом виконаних робіт №349-Г/24 від 14.10.2024 року ФОП [PERSON] надав [PERSON] послуги з перевезення автомобіля Opel Astra д.н.з. [NUMBER] за маршрутом с. Нагірне, Яворівського району с. Скнилів, Львівського району та послугу завантажувально-розвантажувальних робіт на загальну суму 5000,00 грн. Стосовно вимог позивачки [PERSON] щодо стягнення на її користь з відповідача [PERSON] моральної шкоди, суд з врахуванням вище досліджених доказів, доходить до такого втсновку. Відповідно до ч. 3\~ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На підставі ч. 1\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідні обставини встановлюються судом на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц (провадження N 14-538цс19) розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. В обґрунтування цієї частини позовних вимог, позивачка зазначила, серед іншого, про те, що моральна шкода полягала у тому, що внаслідок пошкодження належного їй автомобіля, яким вона не мала можливості користуватися, вплинуло на її психологічний стан, створило дискомфорт, змінився ритм її життя, з`явились додаткові клопоти. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 761/14285/16-ц, участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до моральних страждань. Визначаючи розмір моральної шкоди судом враховано моральний стан позивачки, який в результаті пошкодження автомобіля внаслідок ДТП отримала стрес, що призвело до душевних страждань, порушило ритм її життя.

Outcome: partial