Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Представник позивача адвокат Черевко Н.О. звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення безпідставно набутих сплачених коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] працювали в Державному вищому навчальному закладі «Херсонський державний аграрний університет» на посадах доцентів відповідно кафедри економіки та фінансів; кафедри технології переробки та зберігання сільськогосподарської продукції та кафедри економічної теорії та аналізу. Наказами ДВНЗ «ХДАУ» №524/3 від 28.08.2018, №528/3 від 29.08.2018, №523/3 від 28.08.2018 відповідно вказаних відповідачів звільнено у зв`язку із скороченням штату працівників п.1 ст.40 КЗпП України. Постановою Херсонського апеляційного суду від 30.03.2021 скасовано рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09.11.2020 та ухвалено поновити на роботі позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та стягнути суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі: 237032,64 грн на користь [PERSON] , 163567,84 грн. на користь [PERSON] , 242609,20 грн на користь [PERSON] а також вирішено питання стягнення судових витрат. Наказом ХДАЕУ від 16.04.2021 №93-КП відповідачів поновлено на роботі та сплачено наступні суми: 63603,76 грн. [PERSON] , 43890,70 грн [PERSON] , 65100,13 грн [PERSON] та по 1057, 20 грн в рахунок відшкодування витрат на сплату судового збору кожному. Постановою Верховного суду від 22.09.2021 постанову Херсонського апеляційного суду від 30.03.2021 скасовано та повернуто справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постановою Херсонського апеляційного суду від 07.12.2021 скасовано рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09.11.2020, позовні вимоги задоволено частково та ухвалено стягнути суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі: 188846,72 грн на користь [PERSON] , 130385,02 грн. на користь [PERSON] , 193391,35 грн на користь [PERSON] а також вирішено питання стягнення судових витрат. 13.09.2023 Верховним Судом касаційну скаргу Херсонського державного аграрно-економічного університету задоволено, скасовано постанову Херсонського апеляційного суду від 07.12.2021 та залишено в силі рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09.11.2020. У зв`язку із скасуванням постанови всі виконавчі провадження закінчено. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.10.2024 відмовлено у задоволенні заяви ХДАЕУ про поворот виконання рішення. Крім цього, після поновлення на роботі відповідачів на виконання постанови Херсонського апеляційного суду від 30.03.21 останнім були надані відпустки за період судового спору, а також матеріальна допомога на оздоровлення. Позивач вважає, що оскільки відповідачі не мали бути поновлені на роботі, не мали права на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то як наслідок не мали права на щорічну відпустку та компенсацію за неї. Відтак всі сплачені кошти за період з 29.08.2018 по 28.08.2019 та з 29.08.2019 по 28.08.2020 є безпідставно набутими та підлягають поверненню. Представник позивача просить суд стягнути на користь позивача безпідставно набуті гроші з [PERSON] в сумі 69691,79 грн, з [PERSON] в сумі 133685,19 грн., з [PERSON] в сумі 120923,69 грн. та вирішити питання стягнення судових витрат. Ухвалою від 27.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі повідомлені про розгляд справи належним чином, в судове засідання не з`явилися, відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, не надали, про причини своєї неявки суд не повідомили. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] працювали в Державному вищому навчальному закладі «Херсонський державний аграрний університет» на посадах доцентів відповідно кафедри економіки та фінансів; кафедри технології переробки та зберігання сільськогосподарської продукції та кафедри економічної теорії та аналізу. Наказами ДВНЗ «ХДАУ» №524/3 від 28.08.2018, №528/3 від 29.08.2018, №523/3 від 28.08.2018 відповідно вказаних відповідачів звільнено у зв`язку із скороченням штату працівників п.1 ст.40 КЗпП України. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 09.11.2020 в задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» про визнання незаконним та скасування наказів про скорочення чисельності штатів та звільнення, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено. Постановою Херсонського апеляційного суду від 30.03.2021 скасовано рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09.11.2020 та ухвалено поновити на роботі позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та стягнути суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі: 237032,64 грн - на користь [PERSON] , 163567,84 грн. - на користь [PERSON] , 242609,20 грн - на користь [PERSON] а також вирішено питання стягнення судових витрат. Наказом ХДАЕУ від 16.04.2021 №93-КП відповідачів поновлено на роботі та сплачено наступні суми: 63603,76 грн. [PERSON] , 43890,70 грн [PERSON] , 65100,13 грн [PERSON] (платіжні доручення №937, №935, №936 від 13.05.2021) та по 1057, 20 грн в рахунок відшкодування витрат на сплату судового збору кожному. Постановою Верховного суду від 22.09.2021 постанову Херсонського апеляційного суду від 30.03.2021 скасовано та повернуто справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постановою Херсонського апеляційного суду від 07.12.2021 скасовано рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09.11.2020, позовні вимоги задоволено частково та ухвалено стягнути суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі: 188846,72 грн на користь [PERSON] , 130385,02 грн. на користь [PERSON] , 193391,35 грн на користь [PERSON] а також вирішено питання стягнення судових витрат. 13.09.2023 Верховним Судом касаційну скаргу Херсонського державного аграрно-економічного університету задоволено, скасовано постанову Херсонського апеляційного суду від 07.12.2021 та залишено в силі рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09.11.2020. У зв`язку із скасуванням постанови всі виконавчі провадження щодо стягувачів - відповідачів у даній справі - закінчено. Наказом позивача №534/КП від 13.10.2023 скасовано наказ ХДАЕУ від 16.04.2021 №93-КП «Про поновлення на роботі» відповідачів у справі. Крім цього, в період після поновлення на роботі відповідачів на виконання постанови Херсонського апеляційного суду від 30.03.21 останнім були надані відпустки за період судового спору, а також матеріальна допомога на оздоровлення. Наказом від 20.10.2023 №551/КП зобов`язано утримати надмірно сплачені кошти: 1. з [PERSON] суму середньої заробітної плати для оплати часу щорічних основних відпусток: з 12.07.2021 по 06.09.2021 у кількості 56 к.д. за період роботи з 30.08.2018 по 29.08.2019, матеріальну допомогу на оздоровлення за цей період; з 19.04.2022 по 12.05.2022 у кількості 24 к.д. за період роботи з 30.08.2019 по 29.08.2020 матеріальну допомогу на оздоровлення за цей період, 2. з [PERSON] суму середньої заробітної плати для оплати часу щорічних основних відпусток: з 17.06.2021 по 03.08.2021 у кількості 56 к.д. за період роботи з 29.08.2018 по 28.08.2019, матеріальну допомогу на оздоровлення за цей період; з 16.08.2021 по 10.09.2021 у кількості 25 к.д. за період роботи з 29.08.2019 по 28.08.2020 матеріальну допомогу на оздоровлення за цей період 3. з [PERSON] суму отриманої компенсації при звільненні 26.08.2022: за невикористану щорічну основну відпустку у кількості 31 к.д. за період роботи з 29.08.2019 по 28.08.2020, за невикористану щорічну основну відпустку у кількості 45 к.д. за період роботи з 29.08.2020 по 28.08.2021. 4. з [PERSON] суму середньої заробітної плати для оплати часу щорічних основних відпусток: з 17.06.2021 по 13.08.2021 у кількості 56 к.д. за період роботи з 29.08.2019 по 28.08.2020, матеріальну допомогу на оздоровлення за цей період; з 16.08.2021 по 31.08.2021 у кількості 15 к.д. за період роботи з 29.08.2018 по 28.08.2019 матеріальну допомогу на оздоровлення за цей період 5. з [PERSON] суму отриманої компенсації при звільненні 22.09.2021: за невикористану щорічну основну відпустку у кількості 41 к.д. за період роботи з 29.08.2018 по 28.08.2019, за невикористану щорічну основну відпустку у кількості 45 к.д. за період роботи з 29.08.2020 по 28.08.2021. Згідно з Конституцією України, статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для виконання всіх органів влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Стаття 1215 ЦК України передбачає випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Відповідно до ч.1 ст.1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є заробітною платою і платежами, що прирівнюються до неї, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст.1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Згідно з ч.1 ст.94 КЗпП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до п.п.14.1.48 ПК України, заробітна плата - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом. Отже, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Відсутність розрахункової помилки та добросовісність набувача презюмується, а тягар доказування наявності розрахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника: за загальним правилом цивільного процесу щодо змагальності сторін. Сам факт оскарження відповідачами у судовому порядку наказів про звільнення з посад згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України (зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників) не може свідчити про недобросовісність дій працівників, оскільки є реалізацією ними конституційного права, передбаченого статтею 55 Конституції України, на захист судом прав і свобод людини і громадянина. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц. Враховуючи, що виплати були проведені позивачем добровільно, на законних підставах, за відсутності рахункової помилки з його боку, а недобросовісність з боку відповідачів не встановлена, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed