Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання батьків, зазначивши, що вони є батьками [PERSON] [INFO] , якого утримували за власний рахунок та повністю забезпечували всі необхідні умови для життя, виховання, навчання та розвитку. А саме: вони його забезпечували житлом, харчуванням, одягом та взуттям, забезпеченням шкільного навчання та навчального приладдя, медичним обслуговуванням та ліками, участю у додаткових освітніх заходах (гуртках та секціях), підтримкою в отриманні професійної освіти. Таким чином, вони виконували свої обов`язки щодо утримання та забезпечення дитини, вкладаючи як матеріальні ресурси, так і морально-психологічну підтримку в його виховання та становлення як особистості. Наразі вони перебувають на пенсії та мають обмежені джерела доходу. Зокрема, мати [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році, страждає на тяжке онкологічне захворювання. У зв`язку з хворобою їй встановлено 2 групу інвалідності, що значно обмежує її можливість забезпечувати себе самостійно. Пенсійних виплат недостатньо для покриття витрат на необхідне лікування, медикаменти, догляд та інші життєво необхідні потреби. Батько також є пенсіонером, має похилий вік, а його пенсія не здатна забезпечувати потреби. Крім цього, [PERSON] є потерпілим від Чорнобильської катастрофи І категорії, має 2 групу інвалідності. [PERSON] проведено 01.03.2023 щодо видалення пухлини на хребті. Таким чином, у результаті впливу радіації їм обом встановлено II групу інвалідності. Вони страждають на хронічні захворювання, зокрема онкологічне захворювання у матері, що пов`язане з перебуванням у зоні радіоактивного ураження та виконанням обов`язків у небезпечних умовах. Наслідком Чорнобильської катастрофи стало значне погіршення стану здоров`я обох батьків, що зумовило втрату працездатності, ранній вихід на пенсію та постійну потребу в медичному догляді й лікуванні. У зв`язку з цим батьки перебувають у скрутному матеріальному становищі: їхні пенсійні виплати не покривають витрати на лікування, ліки та щоденні потреби. Вони є непрацездатними особами, які потребують постійної допомоги. На даний момент їх дохід на двох складається лише з пенсії у розмірі 23300,00 грн, що хоч і є більша мінімальної, але на сьогоднішній час не забезпечує належного рівня життя, включаючи оплату ліків, комунальних послуг, харчування та інші базові потреби. Їх син є повнолітнім та працездатним, має фактичну можливість надавати їм матеріальну допомогу, однак добровільно участі у їх утриманні не бере. А тому, просять стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) щомісячно. Стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) щомісячно. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади, відзив на позовну заяву не подав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини пов`язані із виникненням обов`язкусина утримувати своїх бітьків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 22.10.1980 № [NUMBER] . Згідно зі ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. У відповідності до ч.1 ст. 202 СКУкраїни повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх «дітей» утримувати своїх батьків виникає на підставі сукупності наступних умов - походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення), непрацездатність матері, батька та потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Отже, зобов`язання повнолітніх «дітей» утримувати своїх батьків не виникає в разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. При цьому обов`язок повнолітніх «дітей» не пов`язується з їхньою працездатністю й можливістю надавати батькам матеріальну допомогу (це зазначено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 р. у справі №212/1055/18-ц). У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами . Відповідно до ст. 47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними. Таким чином, необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК).Таким чином, право на утримання від дочки, сина - мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Обов`язок дітей утримувати батьків не залежить від їхнього матеріального стану. Частиною 1 ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно ч.2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. Як встановлено судом [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році, страждає на тяжке онкологічне захворювання. У зв`язку з хворобою їй встановлено 2 групу інвалідності. [PERSON] є пенсіонером, має похилий вік, є потерпілим від Чорнобильської катастрофи І категорії, має 2 групу інвалідності, 01.03.2023 року проведено операцію по видаленню пухлини на хребті. Разом з тим, з даних довідки про доходи [PERSON] розмір пенсії останньої становить 15260,88 грн., з даних довідки про доходи [PERSON] розмір його пенсії становить 8112,33 грн. Як неодноразово у своїх ухвалах вказував Верховний Суд, необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо (постанови від 28.11.2018 р. у справі № 676/5118/16-ц, від 10.10.2018 р. у справі № 301/160/17). Отже, один лише факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Оскільки позивачами не доведено факт наявності у них потреби у матеріальній допомозі, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed