Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.08.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та\~ [PERSON] \~укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/11162761-SP, відповідно до якого відповідачу відкрито кредитну лінію. Строк дії кредитного ліміту за Кредитним договором становить 365 днів. 28 лютого 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/15-Ф, відповідно до якого АТ «ТАСКОМБАНК» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників АТ« ТАСКОМБАНК». Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № НІ/11/15-Ф від 28.02.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 49005,73 грн. з яких: 19999,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29006,23 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, щомісячні платежі за кредитними договорами і в термін, встановлений умовами кредитних договорів, не здійснює, решту заборгованості не повертає, внаслідок чого перед позивачем у нього існує заборгованість в загальному розмірі 49005,73 грн., через що позивач вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою суду від 13.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не подав. Оскільки, позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст.223,280ЦПК України\~беручи до уваги, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 11.08.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та\~ [PERSON] \~укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/11162761-SP, відповідно до якого відповідачу відкрито кредитну лінію. Строк дії кредитного ліміту за Кредитним договором становить 365 днів. 28 лютого 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/15-Ф, відповідно до якого АТ «ТАСКОМБАНК» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників АТ« ТАСКОМБАНК». Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № НІ/11/15-Ф від 28.02.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 49005,73 грн. з яких: 19999,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29006,23 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти з користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку, надану йому позику в строки, передбачені договорами не повернув. Після відступлення права вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. За нормою\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно ст.13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12,81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказами, відповідно ч. 1ст.76ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ «ТАСКОМБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «ТАСКОМБАНК». У анкеті-заяві № 555525 від 11.08.2021 року зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг у АТ «ТАСКОМБАНК» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Умови та правила надання банківських послуг у АТ «ТАСКОМБАНК». Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормамиЦивільного кодексу Українив частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання. Відповідно ч. 1, ч. 2ст. 207ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.626,628 ЦК України\~договоромє домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ч. 1ст. 638ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Устатті 526ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1ст. 1054ЦК України\~закредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048ЦК України). Відповідно ч. 2ст. 1054ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Частиною 1ст. 633ЦК України\~визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «ТАСКОМБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст.633,634 ЦК України\~можнавважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Статтею 1049 Цивільного Кодексу України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1\~ст. 513 ЦК України\~встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Згідно із ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 1\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Враховуючи вищевикладене, відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав та на підставі договору факторингу. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 11.08.2021 року в розмірі 49005,73 грн. Відповідно вимог п. 1 ч. 2ст. 141ЦПК України\~судовівитрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 3028 грн., підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved