Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04.08.2022. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають разом, проте відповідач участі в утриманні дитини майже не приймає та добровільно аліменти не сплачує. Також позивачка зазначила, що вона самостійно опікується дитиною, перебуває у декретній відпустці, позбавлена можливості самостійно працювати. Її матеріальне становище не дозволяє забезпечити належний рівень життя дитини, а також вона потребує матеріальної допомоги і на своє утримання. Відповідач є працездатним, працює у філії ВП «ХАЕС», має постійний заробіток, інші особи на його утриманні не перебувають, тому має реальну змогу сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у заявленому розмірі. 06.06.2025 судом на адресу відділу адміністративних послуг територіальної ради направлено запит щодо місця реєстрації відповідача. 09.06.2025 до суду надійшла відповідь, згідно з якою відповідач зареєстрований за адресою, вказаною у позові. 10.06.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлялися належним чином згідно з вимогами ЦПК України. До суду від відповідача не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у встановлений судом строк відзив на позов до суду не подав. За відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення нею своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст. 280 ч.1 п.4 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За змістом\~ч.ч.\~4,\~5\~ст.268\~ЦПК України\~у разі\~неявки всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким завершується\~розгляд справи,\~або у\~разі розгляду\~справи без\~повідомлення (виклику)\~учасників справи\~суд підписує\~рішення (повне\~або скорочене)\~без його\~проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення у даній справі є 22.07.2025, тобто дата складання повного тексту рішення. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з\~ч.ч.1,\~2\~ст.13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою\~статті 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста\~статті 81 ЦПК України). Відповідно до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.08.2022, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), який проживає разом з позивачкою (а.с.8). Також на запит суду надійшла відповідь з філії «ВП «ХАЕС» від 17.07.2025 про те, що відповідач на вказаному підприємстві не працює. Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, судовим наказом Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09.06.2025 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.06.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини другої, четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з частиною другою статті 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно зі ст. 80 СК України - аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на те, що відповідач є працездатного віку, доказів наявності інших утриманців, відсутності у нього майна суду не надано, суд, вирішуючи спір, виходить з того, що відповідач має обов*язок та можливість сплачувати аліменти на утримання дружини. Задовольняючи позов суд враховує стан здоров`я, матеріальне, сімейне становище відповідача та позивачки. У той же час, з урахуванням відомостей про те, що відповідач не працює у філії «ВП «ХАЕС», з нього вже стягнуті судовим наказом Нетішинського міського суду Хмельницької області від 09.06.2025 на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.06.2025 і до досягнення дитиною повноліття, суд вважає, що заявлений позивачкою розмір аліментів є занадто великим у даній конкретній ситуації та задовольняє позов частково, стягнувши з відповідача аліменти на утримання позиваки в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку Враховуючи, що позивачка при зверненні до суду з позовною заявою, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», була звільнена від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що її позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог ч.1 ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial