Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

31 липня 2025 року заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у с. Білокуракине, Сватівського району,Луганської області. Заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] був батьком заявниці та проживав у с. Білокуракине, де помер. Факт смерті батька заявниці доводиться свідоцтвом про смерть, виданим органом окупаційної влади, який не відповідає законодавству України, а тому є недійсним. Посилаючись на ці обставини, заявник просить суд встановити факт смерті батька на тимчасово окупованій території України, оскільки такий факт має юридичні наслідки для подальшого отримання заявником свідоцтва про смерть встановленого зразка та оформлення спадщини. 31 липня 2025 року ухвалою судді прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено судове засідання. У судове засідання заявниця, представник заявниці та представник заінтересованої особи не з`явилися. В прохальній частині заяви представник заявниці просив суд провести розгляд заяви без участі заявниці та її представника. Враховуючи, що заявниця, представник заявниці та заінтересована особа повідомлені про місце, час та дату засідання належним чином та їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе провести засідання у відсутності осіб, що не з`явились. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, зважаючи на таке. Батьком заявниці [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджено наступними документами: - копією свідоцтва про народження заявниці [PERSON] , серія [NUMBER] , актовий запис №3, згідно якого батьком заявниці зазначено [PERSON] . Отже, заявниця є заінтересованою особою, якій надано право передбачене ч. 1 ст. 317 ЦПК України звернутися до суду із відповідною заявою, адже це стосується її прав та обов`язків у порядку спадкування. [PERSON] , [INFO] , народився на хуторі Степанівка, Сватівського району, Луганської області. [INFO] [PERSON] помер, місце смерті - с. Білокуракине,Сватівського району, Луганської області, що підтверджено копією повторно виданого свідоцтва про смерть від 15.07.2024року, серія [NUMBER] та довідкою про смерть від 05.06.2024 № С-00223. Відповідно до довідки про смерть від 05.06.2024 № С-00223 причиною смерті [PERSON] зазначено - ракова інтоксикація, злоякісне новоутворення передміхурової залози. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ст. 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. На час подачі заяви заявницею [PERSON] с. Білокуракине, Сватівського району, Луганської області входить до переліку територій України, які окуповані Російською Федерацією внаслідок військової агресії останньої відносно держави України. Такий перелік окупованих населених пунктів визначено Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 р. за № 380/43786, який постійно оновлюється, який постійно оновлюється. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Норма Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» щодо недійсності документів, виданих окупаційними органами, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи, не означають, що на їх підставі органи державної реєстрації актів цивільного стану можуть здійснити державну реєстрацію смерті особи. Вказані зміни фактично дозволяють суду брати до уваги та оцінювати разом з іншими доказами видані окупаційною владою документи про смерть особи при вирішенні питання про встановлення факту смерті особи на підставі таких документів, з метою подальшого внесення актового запису про смерть особи на підставі відповідного судового рішення. Оскільки [PERSON] помер на території, яка є тимчасово окупованою, а видане заявниці свідоцтво про смерть не може бути використане для реєстрації смерті останнього на території України та не визнається державними органами України, постала необхідність захистити законні права та інтереси заявника та встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Відтак, суд доходить висновку про те, що заяву про встановлення факту смерті необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved