Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до відповідача про відшкодування завданої майнової шкоди, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача завдану майнову шкоду в розмірі 35173,29 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. В обґрунтування позову зазначено, що постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 30.08.2024, відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП, яка відбулася 17.07.2024 року о 17 год. 13 хв. в м.Костопіль, вул.Рівненська 107, за участю автомобіля марки Volkswagen Jetta д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Opel Combo д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача. Вказує, що відповідальність відповідача не була застрахована, а тому позивач відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за результатами розгляду заяви потерпілого власника пошкодженого транспортного засобу, відшкодував останньому завдані відповідачем збитки на загальну суму 35173,29 грн. Зазначає, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідача, як особа, що винна у настанні ДТП, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду, а тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, надає згоду на прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку представника позивача, який не заперечував\~ проти\~ ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача\~ та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 17 липня\~ 2024 року\~ о 17 год 13 хв. по вул. Рівненська, 107 в м. Костопіль Рівненського району Рівненської області водій\~ [PERSON] , керуючи транспортним засобом\~ марки\~ «Opel Combo», реєстраційний номер [NUMBER] , належним [PERSON] , під час виїзду з прилеглої території не надав переваги в русі транспортному засобу марки Volsvagen Getta реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі, у результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Встановлено, що постановою Костопільського районного суду Рівненської області №564/2919/24 від 30.08.2024, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.3). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на момент ДТП не мав чинного на території України, на автомобіль марки Opel Combo д.н.з. [NUMBER] , полісу обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності, що підтверджується матеріалами справи (а.с.11). У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи\~ іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей. Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством. Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ст.999 ЦК України). Згідно ст.7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України дозволяється використання виключно забезпечених транспортних засобів. Керування на території України транспортним засобом, щодо якого відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Відповідно до ст.40\~ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~ МТСБУ є єдиним обов`язковим об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. МТСБУ є юридичною особою, належить до неприбуткових організацій, за умови відповідності вимогам, встановленим Податковим кодексом України, і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, Закону України "Про страхування", інших актів законодавства та свого статуту. Згідно ст.43\~ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому. Регламентні виплати, передбачені цією частиною, здійснюються на умовах та в розмірах, визначених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів держави, в якій сталася дорожньо-транспортна пригода, якщо інші умови та розміри не передбачені міжнародною системою автомобільного страхування "Зелена картка". МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для визначення (з`ясування) причин, обставин настання подій, які є підставою для здійснення регламентних виплат, визначення розміру заподіяної внаслідок таких подій шкоди (у тому числі здійснює оплату послуг осіб, які надають МТСБУ інформацію чи інші послуги для визначення розміру регламентної виплати), оплату банківських витрат, судових зборів та інших обов`язкових платежів, пов`язаних із здійсненням та компенсацією регламентних виплат, оплату послуг осіб, які на договірній основі надають МТСБУ юридичні послуги щодо компенсації здійснених регламентних виплат. (ч.3 ст.43\~ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Встановлено, що водій пошкодженого внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, автомобіля Volsvagen Getta реєстраційний номер [NUMBER] ,\~ звернувся із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до позивача (а.с.6). Судом встановлено, що позивач за результатами розгляду заяви особи уповноваженої на отримання регламентної виплати (а.с.8), звіту про оцінку автомобіля (а.с.15-22), ремонтної калькуляції (а.с.23), оплатив особі уповноваженій на отримання регламентної виплати, завдані збитки відповідачем на суму 31723,29 грн. та оплатив послуги експерта в сумі 3450 грн., що підтверджується наказом та довідкою №1 від 19.11.2024 (а.с.12), платіжним дорученням №943314 від 25.11.2024 (а.с.13), платіжним дорученням №925442 від 20.08.2024 (а.с.14). Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки, відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу Opel Combo д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП не було застрахована, а позивач відшкодував завдані відповідачем збитки, то суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 3028 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved