Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

У вересні 2023р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Вельков О.В., в якому просив суд: - стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 20023,94 грн., які були безпідставно стягнуті з позивача у межах виконавчого провадження № [NUMBER]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022р. по цивільній справі № 761/18891/21, яке набрало законної сили, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 квітня 2021р. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований у реєстрі за № 16880 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 14852,49 грн. Оскільки в межах примусового виконання зазначеного виконавчого напису у виконавчому провадженні № [NUMBER], з позивачки було стягнуто на користь відповідача грошові кошти у розмірі 20023,94 грн., які на думку сторони позивача стягнуті без відповідних правових підстав, то зазначені суми коштів відповідач повинен повернути позивачу. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2023р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та витребувано у приватного виконавця інформацію про стягнення з боржника [PERSON] сум в межах виконавчого провадження № 65402256. У встановленому законом порядку, учасники справи були оповіщені судом про відкриття провадження по справі та призначення справи за правилами спрощеного позовного провадження з без повідомлення (виклику) учасників справи. 17 вересня 2024р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки зазначені кошти були стягнуті з позивача в рахунок погашення суми заборгованості за кредитним договором від 12 квітня 2011р. за № 009-15010-120411, при цьому в межах виконавчого провадження № [NUMBER] відповідачем було отримано суму коштів в розмірі 15079,09 грн. 21 липня 2025р. на адресу суду надійшли відомості, від приватного виконавця Крецул В.А. про суми коштів, які були стягненні з позивача на користь відповідача, в межах виконавчого провадження № [NUMBER]. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022р. по цивільній справі № 761/18891/21, яке набрало законної сили, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 квітня 2021р. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований у реєстрі за № 16880 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 14852,49 грн. Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача наголошувала, що у межах виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання зазначеного виконавчого листа з позивача на користь відповідача було стягнуто 20023,94 грн. За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Як вбачається зі змісту відзиву та відповіді приватного виконавця, в ході здійснення виконавчого провадження №65345015, було стягнуто з позивача на користь відповідача суму коштів в розмірі 15079,09 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва по цивільній справі № 761/18891/21 від 14 грудня 2022р., яке набрало законної сили, визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням правових позицій висловлених Верховним Судом в постанові від 06 березня 2019р. по справі № 910/1531/18, положень ст. 13 ЦПК України, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошові кошти в розмірі 15079,09 грн., які були безпідставно стягнуті з позивача у межах виконавчого провадження № [NUMBER], на користь саме відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,0 грн.

Outcome: partial