Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

05.06.2025 представниця позивача звернулася до суду із зазначеним позовом, 09.07.2025 подала заяву про зменшення позовних вимог, покликаючись на те, що [INFO] померла мама позивачки [PERSON] , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала на [ADDRESS] одна. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: земельну ділянку\~площею 0,0919\~га кадастровий\~номер 4620980700:17:003:0018\~для ведення\~особистого селянського\~господарства,\~розташовану в\~с.\~Березець Львівського\~району Львівської\~області,\~що належала\~ [PERSON] на\~підставі Державного\~акту серії\~ЯМ №\~745764\~від 29.11.2012,\~та земельну\~ділянку площею\~0,1450\~га кадастровий\~номер 4620980700:17:003:0017 для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Березець Львівського району Львівської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту серії ЯМ № 745783 від 29.11.2012. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Мухи М.Т. з заявою про оформлення спадщини після смерті [PERSON] , 15.01.2025 заведено спадкову справу № 2/2005, однак свідоцтво про справо на спадщину на вищевказані земельні ділянки нотаріус видати не може, оскільки право власності на них не набуте за життя спадкодавця, рекомендовано звернутися до суду з позовом. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку\~площею 0,0919\~га кадастровий\~номер 4620980700:17:003:0018\~для ведення особистого\~селянського господарства,\~розташовану в\~с.\~Березець Львівського (до\~набрання чинності\~постановою Верховної\~Ради України\~від 17.07.2020\~№807-ІХ «Про утворення\~та ліквідацію\~районів» -\~«Городоцького району»)\~району Львівської\~області, що належала\~ [PERSON] на\~підставі Державного\~акту серії\~ЯМ №\~745764 від 29.11.2012,\~та земельну\~ділянку площею\~0,1450\~га кадастровий\~номер 4620980700:17:003:0017 для ведення особистого\~селянського господарства,\~розташовану в\~с.\~Березець Львівського (до\~набрання чинності\~постановою Верховної\~Ради України\~від 17.07.2020\~№807-ІХ «Про утворення\~та ліквідацію\~районів» -\~«Городоцького району»)\~району Львівської\~області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту серії ЯМ № 745783 від 29.11.2012, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач та її представниця в судове засідання не з`явилися, представник - адвокат Струс Н.Я., подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу у їх відсутності. Представник відповідача - Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, при вирішені спору покладається на думку суду. Представник Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в судове засідання не з`явився, 24.06.2025 через систему електронний суд подав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, оскільки позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача. Між тим заявою про зменшення позовних вимог від 09.07.2025 року позивач виключив з числа співвідповідачів Головне управління. Представник відповідача - Львівської районної\~державної адміністрації,в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце проведення засідання, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, клопотань про відкладення судового засідання від нього не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Проаналізувавши підстави позовної заяви, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень статей 1268-1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Так, судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26 вересня 2012 року виконавчим комітетом Новосільської сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 6). Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 18.02.2025 виконавчим комітетом Березецької сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 7), а також свідоцтвами про одруження та розірвання шлюбу, якими підтверджується, що [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , а [PERSON] на [PERSON] відповідно (а.с. 8, 9). Згідно рішення Новосільської сільської ради Городоцького району Львівської області № 98 від 12.03.2012 [PERSON] вирішено затвердити земельну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності, передати безоплатно у власність земельну ділянку № [NUMBER] для ОСГ розміром 0,1450 га, земельну ділянку № [NUMBER] для ОСГ розміром 0,0919 га в с. Березець Городоцького району Львівської області, та видати державні акти на право власності на земельну ділянку. 29.11.2012 на підставі рішення Новосільської сільської ради Городоцького району Львівської області № 98 від 12.03.2012 на ім`я [PERSON] видано Державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0,0919\~га кадастровий\~номер 4620980700:17:003:0018\~для ведення\~особистого селянського\~господарства,\~розташовану в\~с.\~Березець Львівського\~району Львівської\~області,\~серії ЯМ\~№ 745764\~від 29.11.2012,\~та земельну\~ділянку площею\~0,1450\~га кадастровий\~номер 4620980700:17:003:0017 для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Березець Львівського району Львівської області, серії ЯМ № 745783 від 29.11.2012. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 10.12.2024 [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті мами, нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Мухою М.Т. 15.01.2025 заведено спадкову справу №2/2005, однак свідоцтво про справо на спадщину на спірні земельні ділянки нотаріус видати не може, оскільки право власності на них не набуте за життя спадкодавця, рекомендовано звернутися до суду з позовом. Згідно із ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. В абзаці другому підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004 зазначено, що «відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Усі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.». Отже, право позивача, яке перейшло в порядку спадкування від спадкодавця, не може бути звужено чи обмежено. Відповідно до п. 6 Перехідних положень ЗК України громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, не може бути позбавлений права переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Отже, в даному випадку позивач, успадкувавши право власності на земельну ділянку, відповідно до Перехідних положень ЗК України, повинен переоформити у встановленому порядку право власності на земельну ділянку. Громадяни та юридичні особи відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону. Згідно з частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності. Тобто державний акт, виданий після смерті спадкодавця при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації такого права. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно спадкодавця спадкоємець має право згідно з пунктом 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25 грудня 2015 року № 1127 подати документи, необхідні для державної реєстрації права власності, на підставі заяви спадкоємця. Перелік документів передбачений в статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та в Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. До них належать документи, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Підставою для державної реєстрації права власності, відповідно до статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею, видані до 1 січня 2013 року. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації згідно з підпунктом 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, проводиться нотаріусом після подачі документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Державний акт, виданий після смерті спадкодавця при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку. Відповідно до п. "г" ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З 1 січня 2013 року у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Державний земельний кадастр» правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку замість державного акта є свідоцтво про право власності на земельну ділянку у разі набуття права на земельну ділянку в межах норм безоплатного виділення відповідно до ЗКУ, чи витяг із реєстру нерухомого майна та їх обтяжень у разі переходу права на земельну ділянку від однієї особи до іншої. Чіткий порядок спадкування як за законом, так і за заповітом передбачений Цивільним Кодексом України, Законом України «Про нотаріат». На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-У), є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-УІ). Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Враховуючи, що мати позивача на законних підставах набула право власності на спірні земельні ділянки, але за життя не отримала правовстановлюючий документ на них, приватний нотаріус прийняв рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії х цих підстав, тому позивач позбавлений можливості оформити спадкове майно в нотаріальному порядку. Тому до позивача відповідно до ст. 1216 ЦК України переходить таке ж право власності у повному обсязі, яке набув спадкодавець. У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Обставин, які б вказували, що на спірне майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. З огляду на вищенаведене, а також враховуючи фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] правомірно належали на праві приватної власності вищевказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, а отже є підстави до визнання за нею права власності на земельн ділянки згідно вищезазначених Державних актів в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі ст.373, 392 ЦК України,

Outcome: approved