Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідачів Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадщину. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.01.2024 року, свідоцтвом про укладення шлюбу. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з : земельних ділянок загальною площею 4,5976 га (земельна ділянка площею 3,5976 га з кадастровим номером 5122381900:01:001:0883 та земельної ділянки площею 1,0000 га з кадастровим номером 5122381900:01:001:0887) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 487164, виданого 20.04.2001 року. Як вказує позивач, оригінал державного акту відсутній і на теперішній час можливо надати тільки його копію. Заповіту за життя щодо свого майна [PERSON] не зробив, тому спадкування відбувається за законом. Спадкоємцями першої черги, окрім позивача, є діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , однак вони спадщину не приймали, оскільки з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались і фактично проживали в інших місцях. Позивач фактично прийняла спадщину за законом як спадкоємець першої черги відповідно до вимог ст. 1261 та ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала разом зі спадкодавцем та від спадщини не відмовлялась. Належним чином право власності на спадкове майно у вигляді земельних ділянок вона не може оформити, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на землю, а також зареєстровані місцем проживання діти спадкодавця, які не проживали з ним. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на : земельні ділянки загальною площею 4,5976 га (земельна ділянка площею 3,5976 га з кадастровим номером 5122381900:01:001:0883 та земельну ділянку площею 1,0000 га з кадастровим номером 5122381900:01:001:0887) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 487164, виданого 20.04.2001 року в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась. Представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача, Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в підготовче судове засідання\~ не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги визнала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги визнала у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачами позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 19.11.1978 року Лісківською сільською Радою Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 19.11.1978 року, актовий запис № 17 від 19.11.1978 року, /а. с. 12/. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 487164, виданого 20.04.2001 року Лісківською сільською Радою народних депутатів вбачається, що [PERSON] на підставі рішення 14 сесії ХХІІІ скликання Лісківської сільської ради Кілійського району Одеської області від 12.02.2001 року № 75-2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 4, 60 гектарів, в межах згідно з планом, (земельна ділянка площею 3,5976 га з кадастровим номером 5122381900:01:001:0883 та земельної ділянки площею 1,0000 га з кадастровим номером 5122381900:01:001:0887), яка розташована на території Лісківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, /а. с. 13/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.01.2024 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 04 від 04.01.2024 року, /а. с. 11/. Відповідно до акту про встановлення фактів за вих. № 3 від 04.07.2025 року, складеного Старостою виконавчого комітету Кілійської міської ради вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Доньки [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані за вищевказаною адресою, фактично більше 20 років не проживають за місцем реєстрації, /а. с. 20/. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 81789851 від 08.07.2025 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не відкривалась, /а. с. 21/. Відповідно до Витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 81789907 від 08.07.2025 року, вбачається що інформація щодо заповіту після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відсутня, /а. с. 22/. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач\~не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документи, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно її право на спадщину підлягають судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved