Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

І. Стислий виклад позицій заявниці та заінтересованої особи: заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є її двоюрідним братом. В обґрунтування поданої заяви посиоається на те, що [INFO] помер її двоюрідний брат [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом. Вона є спадкоємицею за законом п`ятої черги спадкування. Звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено через не підтвердження факту родинних відносин між нею та її померлим двоюрідним братом. Зазначає, що факт того, що померлий [PERSON] є її двоюрідним братом підтверджується копіями свідоцтва про народження її батька - [PERSON] та копією метричної книги реєстрації народжень, в якій зазначено про народження [PERSON] . Однак в імені останньої допущено помилку, а саме замість " [PERSON] ", зазначено " [PERSON] ". Однак, іншини документами, зокрема, випискою з господарської книги підтверджується, що [PERSON] була рідною сестрою її батька - [PERSON] , і, відповідно, матір`ю померлого [PERSON] . Вказує, що встановлення даного факту має для неї юридичне значення, оскільки необхідне їй для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно. У судовому засіданні представниця заявниці [PERSON] - адвокатка Оленин О.Ф. подану заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Вигодської селищної ради - Луцький В.Я. у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення даної заяви. ІІ. Процесуальні дії у справі: 11 липня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання за участю заявника та представника заінтересованої особи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин: заявниця [PERSON] (дошлюбне прізвище " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 21)) [PERSON] народилась [INFO] . Її батьком був [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 20). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 12), [PERSON] народився [INFO] . Його батьками були: [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище " [PERSON] ", що підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с. 16) [PERSON] . Згідно із випискою з погосподарської книги №418/02-30 від 08.07.2025 (а.с. 26), [PERSON] , 1919 року народження (батько заявниці [PERSON] ) та [PERSON] , 1931 року народження (матір померлого [PERSON] ) були рідними братом та сестрою. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Після смерті останнього відкрилась спадщина за законом. Спадкоємицею п`ятої черги спадкоємців за законом є заявниця [PERSON] . Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, заявниці [PERSON] було відмовлено, оскільки не підтверджено родинних відносин між заявницею [PERSON] за померлим [PERSON] , адже у архівній довідці (а.с. 17) та у метричній книзі реєстрації народжень 1852-1938 років (а.с. 18-19), матір останнього зазначена " [PERSON] ", замість " [PERSON] ". Отже, судом встановлено, що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , був двоюрідним братом заявниці [PERSON] , [INFO] . Однак, звернувшись до нотаріуса, заявниця [PERSON] не змогла підтвердити факт родинних відносин між нею та померлим двоюрідним братом [PERSON] , через помилковість написання імені матері останнього. Встановлення факту родинних відносин має для заявниці юридичне значення, оскільки надасть їй право на оформлення своїх спадкових прав. Правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із наявністю у заявниці права на спадкування за законом і неможливості реалізації цього права, через непідтвердження факту родинних відносин між нею та її померлою двоюрідним братом [PERSON] . ІV. Оцінка суду: суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги позицію представника заінтересованої особи, який не заперечив щодо задоволення даної заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Частиною 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, котрі мають право на спадщину, проте, не мають відповідних документів, котрі підтверджують кровний зв`язок із померлим, або у цих документах була допущена помилка, яку не можна виправити позасудовим шляхом. Як вбачається з роз`яснень, викладених в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Для заявниці [PERSON] встановлення факту родинних відносин породжує юридичні наслідки, оскільки надасть їй право на спадкування за законом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на належне йому майно, заявниця [PERSON] є спадкоємицею за законом п`ятої черги спадкуквання, та що в сукупності з іншими здобутими та дослідженими в судовому засіданні доказами свідчить про факт родинних відносин між останньою та померлим [PERSON] . Отже, в ході судового розгляду, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, які підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд приходить висновку, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] . V. Розподіл судових витрат: відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 2, 4, 13, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України та

Outcome: approved