Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 23 лютого 2024 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції, актовий запис № 268. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 23 лютого 2024 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та розходження поглядів щодо ведення спільного сімейного господарства, внаслідок чого шлюбні стосунки сторони припинили. Шлюб між сторонами носить формальний характер, а тому позивачка вирішила розірвати шлюб. Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т. В. від 03 квітня 2025 року вказану справу передано на розгляд до Городнянського районного суду Чернігівської області за підсудністю. Ухвалою судді Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О. від 02 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні, яке відбулося 16.07.2025, позивачка, яка приймала участь в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Повідомила, що оригінал свідоцтва про шлюб надасть у наступне судове засідання, оскільки вона перебуває за кордоном. Судове засідання відкладено на 01.08.2025. До початку судового засідання від позивачки надійшов оригінал свідоцтва про шлюб. Відповідач [PERSON] у судові засідання, які проводилися 16.07.2025 та 01.08.2025, не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за місцем його реєстрації: [ADDRESS] . Згідно із відмітками поштового відділення зв`язку поштові відправлення з судовою повісткою про виклик в судове засідання повернуто без вручення у зв`язку із відсутністю адресата (а. с. 25, 36). У тому випадку, якщо зазначено, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК та правової позиції ВП ВС, викладеною у постановах від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, КЦС ВС від 21 грудня 2022 у справі № 757/15603/19 судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Від відповідача відзиву на позов не надійшло, про поважні причини неявки суд не повідомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За змістом ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] у розумінні ст. 130 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не надав відзиву на позов, позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, з`ясувавши позицію позивачки по суті заявлених нею позовних вимог, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені доказами, зібраними по справі, виходячи з наступного. З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 лютого 2024, про що Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено відповідний актовий запис № 268. Після укладення шлюбу прізвища подружжя: чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] » (а. с. 34). Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до приписів ст. 37 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб є правозгідним. Згідно із ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У ст. 110 СК України закріплено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №\~2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. З матеріалів позовної заяви вбачається, що подружні відносини сторони припинили, і їх відновлювати позивачка не має наміру, наполягає на розлученні. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, і це має істотне значення, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у позовній заяві зазначено про покладення судових витрат на позивачку, тобто вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, а тому вони покладаються на позивачку. На підставі викладеного та

Outcome: approved