Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

До суду звернулося КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. У обґрунтування позову зазначено, що Підприємство надає послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення відповідачам, зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Загальна заборгованість становить 18898,10 грн (у тому числі плата за абонентське обслуговуванняв сумі 988,84 грн) за період з 01.02.2022 по 30.04.2025, що і просять стягнути, а також сплачений судовий\~збір - 3028 грн. Послуги надає у повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів, а відповідач, в свою чергу, зобов`язаний щомісячно розраховуватися з позивачем за спожиті послуги та належним чином виконувати умови договору. Відповідно до п.п.5 п.47 «Правил\~надання\~населенню послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання відповідачів, за адресою надання послуг. 06.06.2025 відкрите провадження по справі у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного розгляду не заперечував, про що надав заяву. Відповідачі неодноразово не з`являлися, про дату, місце, час розгляду повідомлені належним чином на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якого днем вручення судових повісток відповідачу є день проставлення у поштових повідомленнях відміток про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Про причини неявки відповідачі суду не повідомляли, заяв про розгляд справи за їх відсутності та відзив не подали. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, постановляючи заочне рішення (ч.4 ст.223 ЦПК України). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч.1\~ст. 280 ЦПК України. З урахуванням зазначеного, на підставі ст. ст. 280, 281, ч. 5 ст. 259 ЦПК України суд ухвалив провести на підставі наявних доказів заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими\~гл. 11\~ЦПК України. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору, судом встановлене наступне. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надає відповідачам послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у відповідності до якісних показників згідно з вимогами нормативно - технічних документів. Відповідачі заяви до позивача КП «Кременчукводоканал» про припинення надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не подавали. Позивач фактично надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення до вказаного житлового приміщення, яким користуються відповідачі. Станом на 09.05.2025 виникла заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, спожиті в період з 01.02.2022 по 30.04.2025 на суму 18898,10 грн (у тому числі плата за абонентське обслуговуванняв сумі 988,84 грн). Крім того, позивачем нарахована сума встановленого індексу інфляції\~- 881,68 коп, 3 % річних від простроченої суми\~- 170,72 грн. Відповідачі не подали до суду належні і допустимі докази на спростування позову та встановлених судом обставин, а також на підтвердження недійсності фактичних договірних відносин. Існування заборгованості перед позивачем підтверджується доданими до позову документами. Доказів протилежного матеріали справи не містять та суду не надано. Ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є зокрема, його визнання. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Указані вимоги процесуального закону покладають тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах №910/18036/17 від 02.10.2018, №917/1307/18 від 23.10.2019. У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконаний, докази на підтвердження зазначеного відповідачем у відзиві не надані. Відповідно до ст.ст.\~64,\~65,\~66-68 ЖК України\~наймач житлового приміщення та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно проводити оплату за житло та комунальні послуги. Одностороння відмова від зобов`язання\~або одностороння зміна його умов\~не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (ст. 525 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином\~відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 266 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення проти кількох відповідачів, суд зазначає, що обов`язок відповідачів щодо сплати боргу на користь позивача є солідарним. Європейський суд з прав людини вказав, що Суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції з прав людини зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 цієї Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (параграф 23 рішення Європейського суду з прав людини «Pronina v. Ukraine», n. 63566/00, 18.07.2006). Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно 3028 грн сплаченого за подання позову до суду судового збору на підставі ч. 1 ст. 141, ст. 266 ЦПК України. Фіксування судового процесу 12.06.2025 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України.

Outcome: approved