Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду міста Кам`янського з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 07 липня 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, а/з № 405. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Стислий виклад позовних вимог. В обґрунтування своїх позовних вимог вказано, між сторонами по справі 07 липня 2007 року зареєстровано шлюб в Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 405. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини подружжя були припинені у січні 2022 року. Різні погляди на життя, втрата взаєморозуміння, неможливість дійти згоди у вирішенні питань, які стосуються родини, стали причиною відчуження між сторонами та втрати почуттів, які тримають подружжя разом. Вказує, що подальше перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем є недоцільним, а поновлення шлюбних відносин - неможливе, тому шлюб просить розірвати. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04 липня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 28 липня 2025 року. Позиція сторін по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, до суду скерувала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. 28 липня 2025 року до початку судового засідання від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій відповідач зазначив, що з позовною заявою ознайомлений, позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч. 3 ст. 211 ЦПК України). Відповідно до ч.1ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, з урахуванням заяви відповідача доходить наступних висновків. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено загальні засади регулювання сімейних відносин. Так, згідно з ч. 1, 6 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.\~51 Конституції України та ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 Сімейного Кодексу України). Частиною 2 статті 3\~Сімейного Кодексу\~України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112\~Сімейного Кодексу\~України регламентує, що вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] \~зареєстрували шлюб,\~про що\~07\~липня 2007\~року складено\~актовий запис\~№ 405 (а.с.6). У шлюбі у подружжя народилося двоє доньок: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.08.2008 Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 7) та [PERSON] , [INFO] , про що 14 січня 2014 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис № 25 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.9), які проживають з позивачем. Зі змісту позовної заяви про розірвання шлюбу вбачається, що спільне життя у подружжя не склалося через різні\~погляди на\~сімейне життя\~та непорозуміння\~один одного,\~втрата кохання,\~що унеможливлює\~подальше проживання\~однією сім`єю.\~На теперішній\~час сторони\~проживають окремо,\~мають роздільний\~бюджет,\~спільне господарство\~не ведуть,\~не підтримують\~подружніх відносин. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої нею у заяві позиції. Відповідач [PERSON] заявлені до нього позовні вимоги про розірвання шлюбу не спростував, подавши 28.07.2025 до суду заяву, у якій визнав позов про розірвання шлюбу. Зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу матиме ознаки примушування до шлюбу, що є недопустимим. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить до переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому згідно ст.112\~СК України позов підлягає задоволенню повністю. Розподіл судових витрат між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем [PERSON] згідно квитанції про оплату було сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн. за подання позову про розірвання шлюбу (а.с.3). Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн, та стягувати з відповідача, на користь позивача 50% судових витрат у розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved