Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

До Оболонського районного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №19.05.2024-100001256 від 19.05.2024 в розмірі 9 120 грн., з яких сума заборгованості по тілу кредиту станом на дату подання позовної заяви складає 3 000 грн., по процентам - 4 410 грн., комісії у розмірі 210 грн. та неустойці у розмірі 1 500 грн., а також витрати зі сплати судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 19.05.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №19.05.2024-100001256 за яким позивач надав позичальнику грошові кошти в сумі 3 000 грн., строком на 98 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої обов`язки за вказаним договором належним чином не виконав, не сплачує щомісячні платежі за кредитом та проценти за користування кредитом. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 24.08.2024 має заборгованість у загальному розмірі 9 120 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30.01.2025 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. Відповідачем письмовий відзив не подано, у зв`язку з чим суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, в електронній формі наявні в «Електронному кабінеті судді» підсистеми «Електронний суд», суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19.05.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №19.05.2024-100001256 за яким позивач надав позичальнику грошові кошти в сумі 3 000 грн., що підтверджується квитанцією про переказ коштів від 19.06.2024, строком на 98 днів, дата повернення 24.08.2024 з дня його надання, зі сплатою процентів, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит. Позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку або фінансової установи встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Таким чином, виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» така форма витрат, як комісія за надання кредиту встановлена на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. У п. 8 Заявки кредитного договору №19.05.2024-100001256 від 19.05.2024(кредитної лінії) зазначено: Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі - "Комісія", економічна сутність - плата за надання Кредиту) - 7% від суми Кредиту та дорівнює 210 грн. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення боргу за тілом кредиту у розмірі 3 000 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 4 410 грн. та комісії у розмірі 210 грн. необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги позивача про стягнення неустойки в розмірі 1500 грн., суд зазначає наступне. Згідно із п.18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан дія якого, на момент розгляду справи не припинений. Таким чином, вимога про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 1 500 грн, задоволенню не підлягає. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та з відповідача на користь позивача ТОВ «Споживчий центр» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 3 000 грн., за процентами у розмірі - 4 410 грн., за комісією у розмірі 210 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, ст. 526, 610, 1049, 1050 та 1054 ЦК України, та

Outcome: partial