Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

[PERSON] , в січні 2025 року звернулася до Вишгородського районного суду Київської області з даним позовом, посилаючись на те, що після смерті її батька [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,0423 га, кадастровий номер 3221887801:02:029:0154, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для колективного садівництва. На земельній ділянці розташований садовий будинок загальною площею 75,1 кв.м, будівництво якого закінчено до 05.08.1992 року. Зазначає, що 31.10.2023 року позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. Проте, нотаріус повідомив позивачу, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, що підтверджують реєстрацію права власності на нерухоме майно, неможливо вчинити відповідні нотаріальні дії. Тому вона на підставі ст.ст. 1216-1217, 1268, 1296 ЦК України змушена звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів. Крім того, зазначає, що до збудованих до 05.08.1992 року житлових будинків закон не передбачав процедуру введення в експлуатацію нерухомого майна при оформленні права власності, а документом, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садового) житлового будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. На підставі наведеного просить суд визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на садовий будинок загальною площею 75,1 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.01.2025 року відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.04.2025 року по даній справі витребувано у Першій Київській державній нотаріальній контори копію спадкової справи № 627/2011 до майна [PERSON] , який помер [INFO] . Протокольною ухвалою суду від 10.06.2025 року в даній справі на підставі статті 53 ЦПК України залучено третю особу [PERSON] . Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17.07.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні 16.04.2025 року позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позові та долучених матеріалів в справі, в судове засідання 22.07.2025 року позивач не з`явилася, повідомлена про час і місце належним чином, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач Петрівська сільська рада в судове засідання свого представника не направила, водночас представник відповідача [PERSON] направив суду клопотання про розгляд справи без його участі, на розсуд суду за наявними матеріалами. Третя особа - Перша Київська державна нотаріальна контора свого представника не направила, до суду надіслала лист від 25.03.2025 року про розгляд справи у їх відсутність та прийняти рішення згідно діючого законодавства України. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа - СТ «Дозорний» свого представника до суду не направили, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, заяв та клопотань до суду від них не надходило. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 22.04.1960 року, актовий запис № 58. Батьками вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 12.02.2011 року відділом реєстрації смерті у м. Києві - [PERSON] помер [INFO] про що було зроблено відповідний актовий запис № 2732. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2023 року, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] .. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,0423 га, кадастровий номер 3221887801:02:029:0154, розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для колективного садівництва, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-КВ № 037575 виданого Старопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області 16.04.1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 206. Державна реєстрація земельної ділянки проведена 01.08.2023 року відділом № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Вказане свідоцтво посвідчено державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Майхеркевич О.І., зареєстровано в реєстрі № 4-388. Як вбачається з копії спадкової справи № 627/2011 заведеній від 16.06.2011 року, після смерті [PERSON] , наступний склад спадкоємців: дочка [PERSON] , [INFO] . Син померлого [PERSON] - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] на користь дочки померлого [PERSON] , що підтверджується поданою заявою до нотаріальної контори від 16.06.2011 року. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Відповідно до частини першої-другої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Отже самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду, земельну ділянку. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Право власності на збудоване до набрання чинності вказаним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.06.2012 року № 6-54цс12, постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі № 557/1209/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 року у справі № 200/606/18. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією права власності на збудовані об`єкти нерухомого майна, нерозривно пов`язані з законодавством у сфері містобудування, а саме із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Так, відповідно до норм вказаного Закону, обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію. Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» набрав чинності з 12.03.2011 року. У пункті 9 Розділу V «Прикінцеві положення» цього Закону передбачений певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження. Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 05.08.1992 року до 12.03.2011 року. Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05.08.1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з частиною 3 статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Згідно копії довідки КП «Вишгородське БТІ» від 25.08.2023 року № 835 вбачається, що станом на 31.12.2012 року за [PERSON] чи іншою особою право власності на садовий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Також позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що на земельній ділянці, яка розташована за адресою: [ADDRESS] побудований садовий будинок, який і просить позивач визнати за нею право власності в порядку спадкування. Наданий суду технічний паспорт на садовий будинок, який виготовлений на замовлення позивача, є неналежним доказом на підтвердження права власності [PERSON] на садовий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки не підтверджує факту будівництва садового будинку саме померлим [PERSON] та саме за адресою його розташування. Крім того, позивач не надала суду докази, що підтверджують неможливість оформлення права на спадщину на садовий будинок після смерті батька [PERSON] у нотаріальному порядку. В матеріалах спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] відсутня заява позивача про те, що на день його смерті залишилась спадщина, яка складається з садового будинку площею 75,1 кв.м. який розташований за адресою: за адресою: [ADDRESS] . А відтак відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок, після смерті [PERSON] , що і послугувало б підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У частині 1 статті 81 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вищевказаних вимог закону позивачем суду не було надано жодного належного та допустимого доказу що підтверджує, факт будівництва за життя спадкодавця спірного майна на земельній ділянці, яка належала спадкодавцю на праві приватної власності, підстава будівництва садового будинку саме час побудови будинку на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, на момент відкриття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спірний садовий будинок не має статусу нерухомого майна та право власності на нього не зареєстровано. Обов`язковою умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду, земельну ділянку. З огляду на зазначене, для отримання права на спадкування на об`єкти нерухомості, земельну ділянку безумовною підставою є належність вказаного майна на праві власності спадкодавцю. Відповідно, майно, що не належало спадкодавцю за життя, право власності на яке не було оформлено у визначеному законом порядку, не може входити до складу спадщини та передаватися в порядку спадкування. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. При вирішенні спорів про спадкування позивачем повинна бути доведена належність спірного майна, набуття права власності спадкодавцем у встановленому законодавством порядку. За життя спадкодавець не оформив у передбаченому законом порядку право власності на будинок, який є предметом спору в цій справі, однак це не може бути безумовною підставою для набуття позивачем у власність зазначеного майна без отримання правовстановлюючого документу, який у матеріалах справи відсутній. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку, однак у справі відсутні докази набуття такого права батьком позивача, який помер, а тому підстав для задоволення позову немає. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Враховуючи вищевикладеного та

Outcome: dismissed