Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

24 квітня 2025 року представник Національного фармацевтичного університету звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь університету суму заборгованості по сплаті наданих освітніх послуг у розмірі 12 450 гривень та суму сплаченого судового збору у розмірі 3028 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у серпні 2021 року між позивачем та відповідачем будо укладено Договір № 3Ф-038/3.2021 від 31.08.2021 про навчання у Національному фармацевтичному університеті за освітньою програмою «Фармація» спеціальності 226 «Фармація, промислова фармація» (вступ на базі повної загальної середньої освіти; магістр; заочна форма навчання; 5 р. 6. м.) предметом якого є навчання у Національному фармацевтичному університеті. Невід?ємним додатком вищезазначеного договору є Договір № 3Ф-038/3.2021 від 31.08.2021 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівця за освітньою програмою «Фармація» спеціальності 226 «Фармація, промислова фармація» (вступ на базі повної загальної середньої освіти; магістр; заочна форма навчання; 5 р. 6. м.), предметом якого є фінансові зобов?язання Замовника щодо оплати освітньої послуги, що надається Здобувачу Закладом. На підставі наказу ректора університету № 250-ст.3к від 31.08.2021 відповідача було зараховано на заочну форму навчання 3 курсу за спеціальністю «226 Фармація, промислова фармація» з 31.08.2021 у зв?язку з поновленням на навчання. Згідно з пп. 2 п. 6. р. II Договору про навчання Національний фармацевтичний університет (Заклад за Договором про навчання) зобов?язувався здійснити навчання відповідачу за його кошти на рівні стандартів вищої освіти та відповідно до ліцензійних умов провадження освітньої діяльності та інших вимог законодавства. За Договором про навчання відповідач є одночасно і Замовником, і Здобувачем. Загальна вартість послуги за підготовку фахівця становила 89 640 грн. Розмір плати в розрахунку на один навчальний рік (10 місяців) становив 24 900 грн, тому кожного місяця замовник повинен був сплачувати 2 490 грн. На підставі наказу ректора № 106-ст від 31.08.2022 відповідача було відраховано за порушення умов контракту (несплата за навчання). Остання оплата наданих освітніх послуг була здійсненна 24.01.2022 року. На момент відрахування у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 12 450,00 грн. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.04.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Законом України\~від 26\~лютого 2025\~року №\~4273-IX\~внесено зміни\~доЗакону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів. Зокрема, змінено найменування Московського районного суду міста Харкова на Салтівський районний суд міста Харкова. Набрання чинності зазначеним Законом України відбулося 25 квітня 2025 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У своїй заяві зазначив про підтримання позовних вимог у повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, що підтверджується наявними у справі поштовими конвертами з відміткою про відсутність адресату за вказаною адресою, зазначеною в позовній заяві. Відповідач не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подала. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).\~ Враховуючи одночасне існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд\~ вирішив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.\~ 31 серпня 2021року між Національним фармацевтичним університетом в особі ректора Котвіцької А.А. та відповідачем [PERSON] укладено Договір № зФ-038/3.2021 про навчання у Національному фармацевтичному університеті за освітньою програмою «Фармація» спеціальності 226 «Фармація, промислова фармація» (вступ на базі загальної середньої освіти; магістр; заочна форма навчання; 5 р. 6 м.). Невід?ємним додатком вищезазначеного договору є Договір № 3Ф-038/3.2021 від 31.08.2021 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівця за освітньою програмою «Фармація» спеціальності 226 «Фармація, промислова фармація» (вступ на базі повної загальної середньої освіти; магістр; заочна форма навчання; 5 р. 6. м.), предметом якого є фінансові зобов?язання замовника щодо оплати освітньої послуги, що надається здобувачу закладом. На підставі наказу ректора університету № 250-ст.3к від 31.08.2021 відповідача було зараховано на заочну форму навчання 3 курсу за спеціальністю «226 Фармація, промислова фармація» з 31.08.2021 у зв?язку з поновленням на навчання. Згідно з пп. 2 п. 6. р. II Договору про навчання Національний фармацевтичний університет (Заклад за Договором про навчання) зобов?язувався здійснити навчання відповідачу за його кошти на рівні стандартів вищої освіти та відповідно до ліцензійних умов провадження освітньої діяльності та інших вимог законодавства. Згідно умов договору Національний фармацевтичний університет зобов`язувався надати освітню послугу здобувачу [PERSON] , за кошти відповідача на рівні стандартів вищої освіти. Крім того, згідно умов даного Договору, закладе бере не себе зобов`язання зарахувати вступника на навчання на 3 курс після виконання вимог умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладення договору; здійснити підготовку вступника за заочною формою здобуття освіти за освітньою програмою Фармація спеціальності 226 Фармація, промислова фармація для здобуття ступеня вищої освіти магістр. Згідно Договору, загальна вартість послуги за підготовку фахівця становить 89 640 грн. Розмір плати в розрахунку на один навчальний рік становить 24 900 грн, тому кожного місяця відповідач повинна була сплачувати 2490 грн. Відповідно до п. 3 р. III Договору Замовник має вносити плату за навчання щомісяця, до початку відповідного місяця. На підставі наказу ректора № 106-ст від 31.08.2022 відповідача було відраховано за порушення умов контракту (несплата за навчання). Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Договору Відповідач (Замовник за Договором) зобов?язаний своєчасно вносити плату за надання платної освітньої послуги у розмірах, у терміни та в порядку, встановленим цим Договором. Остання оплата наданих освітніх послуг була здійсненна 24.01.2022 року. Згідно довідки про сплату вартості навчання студента [PERSON] , у останній на момент відрахування з навчального закладу утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 12\~450 грн. Приписами ч. 1 ст.\~525\~ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України\~у встановлений строк. Згідно із ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Положенням ч. 2 ст.\~903\~ЦК України передбачено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату, а якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за надані освітні послуги, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. У разі порушення зобов`язання, відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598\~ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно із ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В межах розгляду даної справи встановлено, що позивач взяті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі та належним чином, разом з цим, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, допустила прострочку платежів за надані їй послуги, у зв`язку з чим за нею мається заборгованість у розмірі 12 450 гривень, яку вона в добровільному порядку не сплачує. Відповідно до ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПКУкраїни доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено ч. 2 ст. 77 ЦПК України. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПКУкраїни кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, доходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за надані освітні послуги, та наявності достатніх правових підстав для їх задоволення. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду із даним позовом позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved