Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

ТОВ «ФК «Ейс» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9747712 від 29.04.2024 у розмірі 22 172 (двадцять дві тисячі сто сімдесят дві) гривні, витрати за сплату судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень. Позивач звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з вищевказаним позовом в порядку підсудності, визначеної рішенням Вищої ради правосуддя України № 399/0/15-23 від 20 квітня 2023 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Харківської області», яким територіальну підсудність судових справ Золочівського районного суду Харківської області визначено Дергачівському районному суду Харківської області. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29.04.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії №00-9747712 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до ст.ст. 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідач підписав договір шляхом використання електронного підпису одноразового ідентифікатора,після чого цей електронний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідачана сайті товариства, якому були перераховані кошти, відповідно до умом кредитного договору шляхом безготівкового зарахування через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на рахунок платіжної картки позичальника № [NUMBER] у розмірі 10 000 гривень, попередньо перевіривши особисті дані Відповідача, платіжну картку, з метою ідентифікації, через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить Позичальнику. Відповідно до умов Кредитного договору, Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту в сумі 1 000 гривень, порядок сплати якої визначено умовами Кредитного договору. Отже, Позичальнику перераховується сума в розмірі 10 000 гривень. Сторонами погоджено усі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. 29.04.2024 первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі, що підтверджується Повідомленням від 29.04.2024 з відміткою ТОВ «Платежі Онлайн» та додатком до нього - довідкою ТОВ «Макс Кредит». Позивач вказує, що відповідач певний час виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі, що свідчить про те, що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, що створило заборгованість у загальному розмірі - 26 172 (двадцть шість тисяч сто сімдесят дві) гривні, з яких: - 11 000 (одинадцять тисяч) гривень - заборгованість за кредитом; - 11 172 (одинадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом; - 4 000 (чотири тисячі) гривень - штрафні санкції згідно умов договору. Ця сума підтверджується випискою з особового рахунку за період часу з 21.10.2024 по 04.05.2025. 21.10.2024 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали Договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС, згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 00-9747712 від 29.04.2024. Відповідно до цього договору Клієнт відступив Фактору Права Вимоги за укладеним кредитним договором згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Згідно Реєстру Боржників за Договором факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024 від ТОВ «Макс Кредит» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 26 172 (двадцть шість тисяч сто сімдесят дві) гривні, з яких: 11 000 (одинадцять тисяч) гривень - заборгованість за кредитом; 11 172 (одинадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом; 4 000 (чотири тисячі) гривень - штрафні санкції згідно умов договору, що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу. У ході передачі прав вимоги за факторинговим договором, право вимоги за Договором № 00-9747712 від 29.04.2024 перейшло до Позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до Відповідача у розмірі 26 172 (двадцть шість тисяч сто сімдесят дві) гривні. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій спрямованих на повернення вказаних грошових коштів, з метою захисту порушеного права й охоронюваних законом інтересів, позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторони про інше. Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідач повідомлеий про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який направлявся рекомендованим листом з повідомленням на адресу його зареєстрованого місця проживання, відзиву чи клопотання щодо розгляду справи до суду не подавав (а.с. 53-54). У відповідності до ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлена судом про розгляд вказаної справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 1054 ЦК України визначено: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Матеріали справи свідчать, що 29.04.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 00-9747712 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до ст.ст. 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію» (а.с. 19-30). Відповідно до умов договору кредитної лінії № 00-9747712 від 29.04.2024, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000 гривень безготівковим перерахуванням Кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) споживача на споживчі потреби, тип Кредиту - Кредитна лінія, строк дії Кредитної лінії: 360 днів. Дата остаточного повернення кредиту 24.04.2025. Стандартна процента ставка складає 1,47% від Суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли Позичальник має право на використання Зниженої процентної ставки). Кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 10,00% від суми Кредиту, що складає: 1000.00 (одна тисяча гривень) грн., яку Позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.4 цього Договору. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 12704,45%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладення цього Договору становить 9917,33%. Орієнтовна загальна вартість Кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього Договору становить 63920 гривень. Орієнтовна загальна вартість Кредиту з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладання цього Договору становить 63215 гривень. Передбачені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: штрафи -у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим Договором, Сума кредиту за яким перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, Кредитодавець має право нарахувати, а Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу в такому порядку: на другий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 500 гривень; на п`ятий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 1000 гривень; на десятий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 1500 гривень; на двадцять перший день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 1000 гривень; на сороковий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 1000 гривень; на п`ятдесятий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 0,00 гривень; на шістдесятий день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання штраф у розмірі - 0,00 гривень. Сукупна сума неустойки (штрафу) та інших платежів, що підлягають сплаті Позичальником за порушення виконання його зобов`язань на підставі цього Договору загальний розмір Кредиту за яким перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати половини суми, одержаної Позичальником за таким Договором, і не може бути збільшена за домовленістю Сторін. Також цим кредитним договором передбачені певні застереження: Застереження: наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (а.с. 19-27). Згідно з Правилами, до укладення договору про споживчий кредит, Позичальнику для ознайомлення в Особистий кабінет надається Паспорт споживчого кредиту. Позичальник ознайомлюється із запропонованими в паспорті споживчого кредиту умовами кредитування та у разі згоди із ними, підписує його шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Пуктом 2.8. передбачено, що Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі Кредиту: 29.04.2024. Сума Кредиту перераховується Кредитодавцем в сумі 10 000 гривень на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Пунктами 4.3.4 Договору передбачено, що Позичальник при реєстрації на сайті Кредитодавця зобов`язується вказувати повні, точні та достовірні відомості, включаючи свої персональні дані; 3.6. Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування Кредитом, з дня видачі Кредиту до дати фактичного повного повернення Кредиту, протягом строку визначеного Договором. Також, згідно п. 4.2.5. Кредитодавець має право відступити право вимоги за Договором із заміною кредитора у зобов`язанні відповідно до норм Цивільного кодексу України (в т.ч. ч.1 ст.516 ЦКУ) без згоди Позичальника, а також обов`язково повідомити Позичальника про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 ЗУ «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома Позичальника такого факту. 4.2.6. У разі прострочення Позичальником сплати процентів за користування Кредитом на строк понад один календарний місяць, Кредитодавець, відповідно до ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» має право вимагати від Позичальника повернення Кредиту в повному обсязі, сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом, а також у повному розмірі комісії за надання Кредиту. Вимога надсилається у вигляді електронного листа на електронну адресу Позичальника, зазначену в Договорі (або окремо надану Позичальником Кредитодавцю) із направленням повідомлення про таке направлення на додаткові контактні дані Позичальника, вказані в цьому Договорі (або окремо повідомлені ним), в тому числі з використанням месенджерів (Viber, Telegram, тощо). 5.7.3. Позичальник для здійснення з ним взаємодії за цим Договором підтверджує, що: - Інформація (дані, документи, відомості) Особистого кабінету є його контактними даними, які були зазначені ним під час укладення Договору та які дають можливість Позичальнику отримувати інформацію та повідомлення від Кредитодавця, копіювати, завантажувати таку інформацію та/або документи на свій персональний комп`ютер або інший пристрій, створювати копії документів (в т.ч. паперові). Обирає наступні засоби зв`язку: телефонний (інформування за номерами телефонів будь-якими каналами зв`язку в тому числі сучасні сервіси передачі даних (Viber, WhatsApp, Telegram, тощо); електронний (з використанням адреси електронної пошти та/або Особистого кабінету), поштовий (за місцем проживання/перебування/реєстрації), усі зазначені засоби зв`язку є рівноцінними та не визначаються Позичальником як пріоритетні, Кредитодавець, із обраних Позичальником засобів зв`язку, самостійно визначає засіб(и) зв`язку для взаємодії/інформування Позичальника, використовуючи як один із них так і всі разом (телефонний та електронний). Договір про надання споживчого кредиту, відповідно до Правил надання коштів у позику, розміщених за адресою https://treba.credit, в електронній формі, який підписано електронним підписом позичальника - одноразовим ідентифікатором 99717, що був відправлений 29.04.2024 14:10:35 на номер телефону [NUMBER] Відповідача та введено ним 29.04.2024 14:10:41, зокрема дана інформація підтверджується Розділом 8 Кредитного договору, та довідками про ідентифікацію Боржника (а.с. 23). У такий же самий спосіб [PERSON] було підписано Графік платежів та паспорт споживчого кредиту (зв. бік а.с 23, 28). Невід`ємною частиною Кредитного договору є публічна пропозиція (оферта) Позикодавця, а саме Правила надання коштів у позику, в том числі і на умовах фінансового кредиту, які було розміщено на сайті товариства (а.с. 24-26). Цей Договір укладено в електронній формі, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення Договору в письмовій формі та підписаного власноручно, що підтверджується протоколом електронного підпису. Відповідно до довідки про ідентифікацію, [PERSON] був ідентифікованй у інформаційно-телекомунікаційній системі товариства за допомогою особистих даних, які він залишив при реєстрації (а.с. 28). Згідно довідки ТОВ «Платежі Онлайн» від 30.10.2024, діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи), грошові кошти у сумі 10 000 гривень було перераховано на рахунок на платіжну картку № [NUMBER] - 2024-04-29 14:10:46 через платіжний сервіс «Platon», яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі (а.с. 29). Укладений договір складається з Договору кредитної лінії № 00-9747712 від 29.04.2024, графіку платежів, що є додатком №1 до договору, паспорту споживчого кредиту, довідки про ідентифікацію відповідача з інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, яким відповідач підтвердив своє вільне волевиявлення на укладання договору, інформаційного повідомлення - довідки, про перерахування грошових коштів відповідачу, правил надання надання коштів у позику, (а.с. 19-30). Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, що підтверджено постановами Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №572/1169/17, від 12.02.2020 у справі №382/327/18. Сторони дійшли згоди усіх істотних умов договору, щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки, а також [PERSON] був обізнаним, що право грошової вимоги може бути відступлено будь-якій третій особі за Договором із заміною кредитора у зобов`язанні відповідно до норм ЦПК, згідно п. 4.2.5. договору (зв. бік а.с. 20). Згідно детального розрахунку заборгованості ТОВ «Макс Кредит», станом на 21.10.2024 заборгованість [PERSON] за договором № 00-9747712 від 29.04.2024 становила у загальному розмірі - 26 172 (двадцть шість тисяч сто сімдесят дві) гривні, з яких: 11 000 (одинадцять тисяч) гривень - заборгованість за кредитом; 11 172 (одинадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом; 4 000 (чотири тисячі) гривень - штрафні санкції (а.с. 34). 21.10.2024 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали Договір факторингу №21102024-МК/ЕЙС згідно умов якого, Позивач набув право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 00-9747712 від 29.04.2024 (а.с. 35-41). Відповідно до вищезгаданого договору Клієнт відступив Фактору Права Вимоги за укладеним кредитним договором згідно Реєстру Боржників, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. У порядку та на умовах, визначених у Договорі Факторингу, Позивач зобов`язався передати (сплатити) Первісному кредитору Суму Фінансування, а Первинний кредитор зобов`язався відступити Позивачу Права Вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних Первісному кредитору за укладеними Кредитними договорами, та їх перехід від Первісного кредитора до Позивача відбувається у Дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024 від ТОВ «Макс Кредит» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 26 172 (двадцть шість тисяч сто сімдесят дві) гривні, з яких: 11 000 (одинадцять тисяч) гривень - заборгованість за кредитом; 11 172 (одинадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом; 4 000 (чотири тисячі) гривень - штрафні санкції (а.с. 40-41). Цей факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024 (а.с. 38). Ця сума підтверджується також детальним розрахунком заборгованості [PERSON] , затвердженим директором ТОВ «Макс Кредит» (а.с. 34). Згідно платіжної інструкцій ТОВ «ФК «Ейс» перерахувало на рахунок ТОВ «Макс Кредит» грошові кошти, як оплату фінансування згідно договору факторингу №21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024 (а.с. 38-9). Отже, ТОВ «ФК «Ейс» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договром № 00-9747712 від 29.04.2024 загальна сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «Ейс» за періо часу 21.10.2024 по 04.05.2025 становить у загальному розмірі 26 172 (двадцть шість тисяч сто сімдесят дві) гривні, з яких: 11 000 (одинадцять тисяч) гривень - заборгованість за кредитом; 11 172 (одинадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом; 4 000 (чотири тисячі) гривень - штрафні санкції (а.с. 33). Проте позивач не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій, у зв`язку з чим загальна сума заявлених до стягнення вимог становить у загальному розмірі: 22 172 (двадцять дві тисячі сто сімдесят дві) гривні, з яких: 11 000 (одинадцять тисяч) гривень - заборгованість за кредитом; 11 172 (одинадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Надані виписки сформовані ФГВФО на підставі норм чинного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1055 ЦК України установлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у чинній на день укладення сторонами Договору редакції, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Договір № 00-9747712 від 29.04.2024 укладено дистанційно, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано електронним одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документу. За змістом ст. 6 вказаного Закону, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документу як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. В п. 5 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи це положення закону правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договром або законом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. .. «неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в Кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Грошові кошти у позику на умовах фінансового кредиту від ТОВ «Макс Кредит» за № 00-9747712 від 29.04.2024 було отримано [PERSON] у розмірі 10 000 гривень строком на 360 днів, з можливістю продовження строку, процентна ставка - 9917,33% річних, з типом процентної ставки - фіксований. Ці правила є публічною пропозипією (офертою) у розумінні ст. ст. 641. 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Встановивши, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію кредитного договору, який укладено між сторонами, договора про відступлення прав вимоги, а також розрахунки, що підтверджують користування відповідачем кредитними коштами, які останньою не повернуті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Також суд звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених зазначеними вище кредитним договором, а також не спростовує факту наявності простроченої заборгованості та ненадає альтернативного розрахунку суми заборгованості, презумпція правомірності яких не спростована. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги. При цьому договори та їх умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання коштів. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кошти, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За статями 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з частиною 2 статті 517 Цивільного кодексу України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до частини 1статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Позивачем на підтвердження наявності у відповідача заборгованості та її розміру подано до суду:Оригінал платіжного доручення про сплату судового збору; Клопотання про витребування доказів; Копія Кредитного договору № 00-9747712 від 29.04.2024; Копія Правил надання грошових коштів у позику. Копія Паспорту споживчого кредиту; Копія довідки про ідентифікацію видано ТОВ «Макс Кредит»; Копія Повідомленням з відміткою ТОВ «Платежі Онлайн» про перерахування грошових коштів; Копія Додатку до Повідомленням про перерахування грошових коштів ТОВ «Макс Кредит»; Скан-копія адвокатського запиту; Скан виписки з особового рахунку Боржника; Копія Розрахунку заборгованості, підготовленого ТОВ «Макс Кредит»; Копія Договору факторингу № 21102024-МК/ЕЙС від та копія Акту приймання - передачі до Договору факторингу 21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024; копія платіжної інструкції, що свідчить про сплату ціни продажу за Договором Факторингу № 21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024; Скан копії витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу № 21102024-МК/ЕЙС від 21.10.2024; Договір про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025 (оригінали знаходяться у Позивача та АБ «Тараненко та партнери»); Додаткова угода № 5 від 07.04.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025; Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025; Скан-копія Свідоцтва адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю; Скан-копія Довіреність адвоката; Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; Докази відправки копії позовної заяви стороні. Отже, позивачем надані належні та допустимі докази, які приймаються судом і є підставою для задоволення позову. У свою чергу відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Факт користування кредитними коштами відповідачем також не спростовано, доказів наявності боргу у іншому розмірі не надано. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач ставить питання про стягнення заборгованності з відповідача за кредитним договором № 00-9747712 від 29.04.2024 у розмірі 22 172 (двадцять дві тисячі сто сімдесят дві) гривні, з яких: 11 000 (одинадцять тисяч) гривень - заборгованість за кредитом; 11 172 (одинадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, станом на 04.05.2025. Ця сума підлягає стягненню з відповідача. Отже, враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості або його часткового погашення не надав, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі розмірі 22 172 (двадцять дві тисячі сто сімдесят дві) гривні, з яких: 11 000 (одинадцять тисяч) гривень - заборгованість за кредитом; 11 172 (одинадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, станом на 04.05.2025. Отже, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, надаючи їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За приписами ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, сплачених під час подачі позовної заяви в електронному виді через підсистему ЄСІТС - Електронний Суд. Що стосується вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третястатті 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування стороною позивача було надано: договір про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 з додатком №1 до договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 - протоколом погодження вартості послуг до договору, затверджених обидвома сторонами договору, додатковою угодою до нього №5 від 07.04.2025, якою визначено перелік божників ТОВ «ФК «ЕЙС», зобов`язання по яким, щодо надання юридичної допомоги взяло на себе Адвокатське бюро «Тараненко та партнери», серед яких - Недоруб В.О.; Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025, з якого вбачається перелік наданих правових та юридичних послуг: складання позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості зайняло у адвоката 2 години, вартість послуги склала 5 000 гривень, вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №00-9747712 від 29.04.2024 зайняло - 2 години -1 000 гривень, підготовка адвокатського запиту - 500 гривень, підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів у цій справі - 500 гривень. Загальна вартість зазначених послуг адвоката склала 7 000 гривень. Копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 від 24.04.2012; довіреність ТОВ «ФК «ЕЙС» представляти інтереси товариства - адвоката Тараненко А.І., довіреність від 04.12.2024 згідно якої ТОВ «ФК «Ейс» в особі директора Полякова О.В. з метою представлення інтересів уповноважив адвоката Тараненка А.І. бути представником товариства у будбь-яких державних та недержавних органах, у тому числі в судових установах, з усіма правами, які надані законом позивачу. З огляду на вищевикладене, вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню. Відтак, суд приходить до висновку, що сума витрачена на професійну правову допомогу адвоката у розмірі 7 000 гривень, підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «Ейс».

Outcome: approved