Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] (адреса проживання: [ADDRESS] ) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.05..2024 року 0 16.21 год в м. Черкаси по вул. Можайського, 35 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Opel Frontera, д.н.з [NUMBER] , (власник ГО «Волонтерський ХАБ Венеція), виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Hyundai Elantra, д.н.з [NUMBER] (власник [PERSON] ), під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.05.2024 року у справі № 712/6330/24 [PERSON] визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження. Відповідно до звіту №А07-03 про оцінку автомобіля Hyundai Elantra, д.н.з [NUMBER] , складеного 01.07.2024 року, ринкова вартість транспортного засобу КТЗ Hyundai Elantra, д.н.з [NUMBER] складає 402 126 грн, вартість відновлювального ремонту складає 715 801,15 грн, в.ч. ПДВ 20% за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Elantra, д.н.з [NUMBER] прирівнюється до його ринкової вартості і становить 402 126 грн; ринкова вартість транспортного засобу в пошкодженому стані становить 86 284 грн. На час настання дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Opel Frontera, д.н.з [NUMBER] не була застрахована. Як вбачається із роздруківки із сайту МТСБУ, станом на 17.05.2024 року договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з державним номерним знаком [NUMBER] в ЦБД МТСБУ не виявлено. 18.05.2024 року позивач повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду на надіслав заяву стосовно відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17.05.2024 року за участі транспортного засобу Opel Frontera, д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Hyundai Elantra, д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . 08.07.2014 року [PERSON] отримав від МТСБУ відшкодування шкоди в розмірі 160 000 гривень, що є недостатньою для покриття збитків, яких завдав відповідач у зв`язку із даною подією. Окрім того, йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у зміні його звичайного способу життя. Він зазнав емоційних потрясінь, що призвело до внутрішнього конфлікту та негативних емоцій. Він відчуває себе вразливими, незахищеним, відчуває стрес, пов`язаний із змінами у його житті, що призвело до тривожності. Він змушений був шукати нові шляхи для адаптації цих обставин. Просить стягнути з відповідача матеріальні збитки в сумі 155 842 грн , моральну шкоду в сумі 20 000 гривень, понесені витрати з проведенням оцінки автомобіля в сумі 4000 гривень та судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 14.10.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву де зазначає, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими постільки звіт про оцінку автомобіля не може бути допустимим доказом, так як не є висновком експерта, оскільки не відповідає вимогам ст.102 ЦПК України. Порядок проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля не відповідає «Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», оскільки на момент початку огляду автомобіля Hyundai Elantra, д.н.з [NUMBER] 01.07.2024 року в присутності представника відповідача, даний автомобіль було початково відремонтовано. Ринкова вартість автомобіля у пошкодженому стані, не відповідає фактичній вартості. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, вважає, що матеріали справи не містять достатнього обгрунтування завданої позивачу моральної шкоди та відсутні докази в обгрунтування її розміру. Просив у задоволенні позову позивачу відмовити. 26.03.2025 року від позивача надійшла уточнена позовна заява в якій позивач зазначив, що автомобіль ним був відремонтований за кошти позивача, що підтверджується копією товарного чеку від 12.10.2024 року. Вартість відновлювальних робіт становить 328 400 грн. Просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в розмірі 168 400 грн, моральні збитки в сумі 20 000 гривень, понесені витрати в сумі 4000 гривень за проведення оцінки автомобіля та судові витрати. 08.05.2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про недопустимість доказів постільки товарний чек від 12.10.2024 року не може бути доказом по справі. ФОП [PERSON] є платником єдиного податку, постільки з 01.01 2022 стали обов`язковими касові апарати для ФОП 2 групи, що працюють в сфері роздрібної торгівлі, послуг, громадського харчування. Товарний чек не містить штампу підприємства та відсутній номер чеку. Акт виконаних робіт також не може бути допустимим доказом постільки перелік проведених робіт по ремонту автомобіля не відповідає переліку ремонтних робіт, що зазначений у ремонтній калькуляції. Не було надано копію договору, на підставі якого були проведені ремонтні роботи автомобіля. Представник позивача [PERSON] - адвокат Сененко К.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Шмиголь О.Г. в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву та у клопотанні про недопустимість доказів, просив в позові позивачу відмовити. Заслухавши представника позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: В cудовому засіданні встановлено, що 17.05.2024 року 0 16.21 год в м. Черкаси по вул. Можайського, 35 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Opel Frontera, д.н.з [NUMBER] , (власник ГО «Волонтерський ХАБ Венеція), виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Hyundai Elantra, д.н.з [NUMBER] (власник [PERSON] ), під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.05.2024 року у справі № 712/6330/24 [PERSON] визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За таких обставин суд вважає доведеним наявність вини відповідача [PERSON] у виникненні вказаної вище ДТП. Вирішуючи позовну вимогу щодо відшкодування матеріальної шкоди, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 8 Закону України «Про страхування» зазначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. ст. 979, 980 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування). З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Opel Frontera, д.н.з [NUMBER] не була застрахована. Як вбачається із роздруківки із сайту МТСБУ, станом на 17.05.2024 року договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з державним номерним знаком [NUMBER] в ЦБД МТСБУ не виявлено. 18.05.2024 року позивач [PERSON] повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та надіслав заяву стосовно відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17.05.2024 року за участі транспортного засобу Opel Frontera, д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Hyundai Elantra, д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . 08.07.2014 року [PERSON] отримав від МТСБУ відшкодування шкоди в розмірі 160 000 гривень. З матеріалів справи вбачається, що на замовлення [PERSON] було здійснено автотоварознавче дослідження судовим експертом Старинець М.В. та за результатами складено звіт № А07-03 від 01.07.2024 року відповідно до якого вартість відновлювального ремонтуавтомобіля Hyundai Elantra, д.н.з [NUMBER] , що пошкоджений в ДТП, яка відбулася 06.09.2024 року складає 715 801,15 грн в т.ч. ПДВ 20% за винятком вартості ремонтно-відновлювальних робіт. Вартість матеріального збитку становить 402 126,00 грн. . Позивач просить стягнути з відповідача на його користь різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди завданої внаслідок пошкодження автомобіля Hyundai Elantra, д.н.з [NUMBER] і страховою виплатою у розмірі 168 400 грн. Статтею 1194 ЦК України,особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.11.2024 року призначена судова автотоварознавча експертиза стосовно вартості відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Elantra, д.н.з [NUMBER] . Ухвала суду судовим експертом повернута без виконання постільки не надано автомобіль марки Hyundai Elantra, д.н.з [NUMBER] на територію Черкаського НДЕКЦ МВС. 12.03.2025 року провадження по справі було відновлено ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси. Як зазначив позивач, автомобіль на момент проведення експертизи був відремонтований. Представником позивача надано до суду акт виконаних робіт №001 складений фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] , а також товарний чек на суму 328 400 грн. Представник відповідача просив визнати дані докази недопустимими з мотивів того, що ФОП [PERSON] є платником єдиного податку, постільки з 01.01 2022 стали обов`язковими касові апарати для ФОП 2 групи, що працюють в сфері роздрібної торгівлі, послуг, громадського харчування. Товарний чек не містить штампу підприємства та відсутній номер чеку. Акт виконаних робіт також не може бути допустимим доказом постільки перелік проведених робіт по ремонту автомобіля не відповідає переліку ремонтних робіт, що зазначений у ремонтній калькуляції. Не було надано копію договору, на підставі якого були проведені ремонтні роботи автомобіля. Суд зазначає, що відповідно до ч. 11 ст. 83 ЦПК України, у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. Відповідно до положень ст. ст. 77, 78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до положень частин 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема,1)чи мали місце обставини(факти),якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. Аналіз викладеного вище вказує, що відповідач не довів того, що дані докази є недопустимим. У матеріалах справи мається виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань згідно якої фізична особа-підприємець [PERSON] зареєстрований в Єдиному реєстрі , вид економічної діяльності : технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів. [PERSON] є платником податків. Відповідачем не доведено щодо сумнів з приводу достовірності даних доказів, або такі є підробленими, натомість відповідач у своєму клопотанні вдається до оцінки доказів, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог. Натомість відповідач вважає їх недопустимими та недостовірними. Суд надає оцінку доказам, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), про що зазначає у мотивувальній частині рішення суду. Доводи відповідача, що товарний чек не містить штампу підприємства та відсутній номер чеку не впливають на належність та допустимість доказів наданих позивачем в сукупності з іншими доказами у справі. Щодо відсутності договору між позивачем та ФОП [PERSON] на проведення ремонтних робіт, суд зазначає, що позивачем надано акт виконаних робіт № 001 про проведені ремонтні роботи автомобіля, який підписаний сторонами по справі, що є доказом укладення між сторонами договору на проведення даних робіт. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання відповідача та відсутності у суду правових підстав для виключення, визнання неналежними, недопустимими та недостовірними акту виконаних робі та товарного чеку, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Суд погоджується з вимогою позивача про стягнення з відповідача різниці суми між фактичним розміром матеріальної шкоди завданої внаслідок пошкодження автомобіля Hyundai Elantra, д.н.з [NUMBER] і страховою виплатою у розмірі 168 400 грн. Щодо посилань представника відповідача на той факт, що при прибутті на огляд 01.07.2024 року ним було виявлено автомобіль у розібраному стані, суд приходить до висновку, що дані посилання є несуттєвими при вирішенні спору про відшкодування шкоди. В судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON] , який є оцінювачем та оглядав автомобіль Hyundai Elantra, д.н.з [NUMBER] 01.07.2024 року. В судовому засіданні свідок пояснив, що 28.05.2024 року він оглядав даний транспортний засіб та ним була складена дефектна відомість на замовлення МТБСУ. Були здійснені фотознімки автомобіля. 01.07.2025 року ним знову оглядався автомобіль та зроблена дефектна відомість даного автомобіля. Автомобіль був майже в тому ж стані, що і 28.05.2024року, за виключенням того, що був знятий радіатор та передній бампер. Дефектна відомість не відрізнялась від тої, яка була складена 28.05.2024 року. Таким чином, судом встановлено обставин, які вказують на доведеність своїх вимог позивачем. Щодо вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди в сумі 20 000 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Вимоги про відшкодування моральної шкоди у сумі 20 000 гривень позивач пов`язував з глибиною психологічно-душевних стражданнях з приводу пошкодження автомобіля яка полягає у зміні його звичайного способу життя, що призвело до внутрішнього конфлікту та негативних емоцій. Він відчуває себе вразливими, незахищеним, відчуває стрес, пов`язаний із змінами у його житті, що призвело до тривожності. Він змушений був шукати нові шляхи для адаптації цих обставин. Постільки, в результат ДТП позивач був позбавлений деякий час користуватися даним автомобілем, що викликало негативні явища та призвело до тривожності, отже існують обґрунтовані правові підстави для покладення обов`язку з відшкодування моральної шкоди, як таку що була завдана. Що стосується факту завдання моральної шкоди, то позивач зазнав негативних емоції, змістом яких є занепокоєння, стрес, інші негативні переживання. Суд вважає, що з урахуванням викладеного позивач досяг рівня страждання (у розумінні ст. 23 ЦК України), а отже моральну шкоду було завдано. Визначаючи співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам, суд виходить з засад розумності та справедливості, суд вважає дана вимога підлягає до часткового задоволення, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 7 000 гривень. Суд також вважає стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати за проведення оцінки автомобіля в сумі 4000 гривень, що підтверджено копією квитанції Приватбанку. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам позивача. держави судові витрати в сумі 1674,39 грн.

Outcome: partial