Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

Позивач 29.05.2025 звернувся до суду в електроній формі через електронний кабінет у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №23.233.0619.ФО_К від 18.06.2019 р. у розмірі 4669,47 грн. Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням взятих на себе відповідачем зобов`язань за договором. Ухвалою суду від 03.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.82). Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, яка повернута до суду з відміткою Укрпошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 83,85). Відповідач заяву із запереченням про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судом встановлено, що 18 червня 2019 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 23.233.0619.ФО_К Відповідно до умов кредитного договору № 23.233.0619.ФО_К від 18.06.2019 р. Відповідачу було надано кредит у сумі 15 463 грн. 92 коп. терміном користування до 19 червня 2020 року, а Позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом а інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також виконати інші умови цього Договору (п 1.1 Договору). Відповідно до п. 1.4. кредитного договору № 23.233.0619.ФО_К від 18.06.2019 р. за користування кредитом Позичальник сплачує: 1.4.1. проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 0,01% (нуль цілих і один сотих процента) річних; 1.4.2. комісію за надання кредиту - одноразово, не пізніше дня отримання надання кредиту, в розмірі 0,0 % (нуль процентів) від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. цього Договору; 1.4.3. комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмірі 2,99% (дві цілих і дев`яносто дев`ять сотих процента) від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього Договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів. Пунктом 2.1 кредитного договору № 23.233.0619.ФО_К від 18.06.2019 р. визначено, що Позичальник підтверджує своє розуміння, згоду та приєднання до Правил, які є невід`ємною частиною Договору, що оприлюднені на Офіційному сайті Банку за електронною адресою: www.unexbank.ua Пунктом 2.2. кредитного договору №23.233.0619.ФО_К від 18.06.2019 р. визначено, що надання кредиту Банком здійснюється протягом 1 (одного) робочого дня від дати укладення цього Договору, шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] в Банку, код Банку 322539, з подальшим перерахуванням на поточний рахунок [NUMBER] (ПрАТ «СК«Юнівес») у сумі 463 грн. 92 коп. на сплату страхового платежу за договором добровільного страхування від нещасних випадків згідно з п. 2.10 цього Договору та договором страхування, за умови сплати Позичальником комісій (у разі наявності), встановлених п. 1.4.2. цього Договору. Пунктом 2.3. кредитного договору № 23.233.0619.ФО_К від 18.06.2019 р. визначено, що для погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів Позичальником щомісячно до 10 (включно) число кожного календарного місяця протягом строку дії Договору , починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього Договору, здійснюється внесення коштів в сумі 1 751 грн. 37 коп. на поточний рахунок, вказаний в п. 2.2 цього Договору. Згідно п. 2.4. кредитного договору № 23.233.0619.ФО_К від 18.06.2019 р., погашення заборгованості за кредитом, комісії за обслуговування кредиту та процентами, а також інших платежів, передбачених умовами Договору, здійснюється Банком за рахунок Платежу, розмір та порядок внесення якого визначено в п. 2.3 Договору. При цьому Платіж який був внесений на поточний рахунок № [NUMBER] Позичальника, та суми інших платежів (за наявності) зараховуються на відповідні рахунки Банку з обліку заборгованості Позичальника в повному обсязі, на рахунок № [NUMBER] в АТ «ЮНЕКС БАНК», код банку 322539 Факт видачі Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та отримання Відповідачем коштів за кредитним договором № 23.233.0619.ФО_К від 18.06.2019 р. підтверджується випискою за особовим рахунком Позичальника. 31.03.2021 між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» (Фактор) укладено Договір факторингу № 31/03-2021, згідно умов якого клієнт передав Фактору право вимоги до боржників в тому числі і щодо кредитного договору №23.233.0619.ФО_К від 18.06.2019, боржником за яким є [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №31/03-2021. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У ч. 1 ст. 1048 ЦК України зазначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладеність кредитного договору між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув право вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги. Станом на день звернення до суду заборгованості - [PERSON] за кредитним договором № 23.233.0619.ФО_К від 18.06.2019 перед новим кредитором - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» складає в загальному розмірі 4669,47 з яких: 3281,98 грнп. - заборгованість по тілу кредиту, 0,38 коп. - проценти за кредитом, 1387,11 грн. -1 015 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту. Суму заборгованості відповідачем не спростовано, як і не надано суду доказів належного виконання договірних зобов`язань. З урахуванням вищенаведеного, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості, яка відповідає вимогам закону та положенням кредитного договору, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (а.с.33).

Outcome: approved