Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

04.02.2025 року до Черкаського районного суду Черкаської області звернувся позивач ГУНП в Черкаській області з указаним позовом. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Черкаській області капрал поліції [PERSON] , 10.07.2024 приблизно о 02 год. 41 хв., керуючи технічно справним службовим автомобілем марки «Renault Duster», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , в салоні якого, на передньому пасажирському сидінні сидів пасажир [PERSON] , рухаючись у напрямку від Кривого провулку до вул. Небесної Сотні у м. Черкаси по проїзній частині вул. Верхня Горова, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, в порушення вимог пп. б) п. 2.3, п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, тобто, будучи не уважним, відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, у зв`язку з чим змінив напрямок руху керованого ним транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху та поблизу будинку № 29 по вул. Верхня Горова у м. Черкаси, вчинив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Skoda Fabia», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , з подальшим наїздом на стовбур дерева, яке росло на газоні біля проїзної частини. Унаслідок кримінального правопорушення автомобіль марки «СКС», модель «RDS-02PП», тип спеціалізований легковий оперативний В, реєстраційний номер 240960, що належить ГУНП в Черкаській області, був пошкоджений. Відповідно до висновку експертного дослідження № ЕД-19/124-24/16321-АВ від 27.11.2024 вбачається, що: ринкова вартість автомобіля марки СКС RDS-02PП на базі Renault Duster, номерний знак [NUMBER] , на момент пред`явлення дослідження, складала: 393968,40 грн (триста дев`яносто три тисячі дев`ятсот шістдесят вісім грн.. 40 коп.); вартість відновлювального ремонту автомобіля марки СКС RDS-02PП на базі Renault Duster, номерний знак [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди на момент проведення дослідження складала: 495585,27 грн (чотириста дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять грн. 27 коп); вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, після дорожньо-транспортної пригоди на момент проведення дослідження складала: 393968,40 грн (триста дев`яносто три тисячі дев`ятсот шістдесят вісім грн. 40 коп.). Крім того, у вищевказаному висновку експертного дослідження зазначено, що оскільки вартість відновлювального ремонту представленого на дослідження автомобіля, більша ніж його ринкова вартість, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження, тому що економічно недоцільно виконувати відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, вартість якого перевищує вартість ідентичного неушкодженого автомобіля. Позивач зазначає, що згідно висновку експертного дослідження № ЕД-19/124-24/17484-АВ від 24.12.2024 вбачається, що ринкова вартість автомобіля СКС RDS-02PП (Renault Duster), номерний знак [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди станом на 10.07.2024, складає: 151881,19 грн (сто п`ятдесят одна тисяча вісімсот вісімдесят одна грн. 19 коп.). Також зі змісту даного висновку експерта вбачається, що ринкова вартість автомобіля СКС RDS-02PП (Renault Duster), номерний знак [NUMBER] , до ДТП становить 389004,00 грн. Беручи до уваги висновки експертних досліджень, враховуючи неправомірну поведінку [PERSON] , що спричинила ГУНП в Черкаській області матеріальну шкоду в сумі 237122 грн 81 коп, тобто: 389004,00 грн (ринкова вартість автомобіля до ДТП) 151881,19 грн (ринкова вартість автомобіля після ДТП), отже загальна сума матеріальної шкоди становить = 237122 грн 81 коп (двісті тридцять сім тисяч сто двадцять дві гривні вісімдесят одна копійка). Враховуючи вищевикладене, ГУНП в Черкаській області було заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні № 712/10043/24. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.01.2025 по справі №712/10043/24 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у відповідності до ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим. Разом з тим, цивільний позов, заявлений ГУНП в Черкаській області залишено без розгляду та роз`яснено представнику цивільного відповідача про право звернення до суду з позовом у порядку цивільного судочинства. Беручи до уваги висновки експертних досліджень, з урахуванням вимог статті 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», враховуючи неправомірну поведінку [PERSON] , що спричинила ГУНП в Черкаській області матеріальну шкоду в сумі 237122 грн 81 коп, тобто: 389004,00 грн (ринкова вартість автомобіля до ДТП) 151881,19 грн (ринкова вартість автомобіля після ДТП), отже загальна сума матеріальної шкоди становить 237122 грн 81 коп (двісті тридцять сім тисяч сто двадцять дві гривні вісімдесят одна копійка). Крім того, у постанові від 01.02.2024 у справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23) Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду вказав, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак з огляду на певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Тобто, зазначена підстава дає суду змогу в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. Таким чином, закриття кримінального провадження відносно [PERSON] за ст. 46 КК України, тобто у зв`язку з примиренням з потерпілим, не є реабілітуючою обставиною, а тому [PERSON] не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну його діями позивачу шкоду. Окрім того ухвалою суду від 21.01.2025 у справі №712/10043/24 вказано, що [PERSON] вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю. Оскільки, службовий транспортний засіб ГУНП в Черкаській області зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП, яка відбулась з вини [PERSON] , а також, приймаючи до уваги документально підтверджену суму матеріальної шкоди, вважаємо за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ГУНП в Черкаській області матеріальну шкоду в розмірі 237122,81 грн. Окрім того, посилаючись на загальні норми ЦК України, які регулюють відшкодування шкоди, ГУНП в Черкаській області вимагає повної компенсації збитків з відповідача як з громадянина України, а не стягнення шкоди, як з поліцейського під час проходження служби, так як шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, - п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Головного управління Національної поліції в Черкаській області матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 237122,81 грн (двісті тридцять сім тисяч сто двадцять дві гривні вісімдесят одна копійка). Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05.02.2025 року відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву на позовну заяву. 03.03.2025 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву ГУНП в Черкаській області, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що позовні вимоги є безпідставними та неналежно мотивованими. Представник зазначає, що позивачем не надано даних, що [PERSON] є особою, яка несе повну матеріальну відповідальність та не надано даних про фізичне знищення автомобіля Renault Duster, номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП, оскільки лише в такому випадку виникає право на відшкодування шкоди у розмірі ринкової вартості транспортного засобу на момент пошкодження. Задоволення вимог про відшкодування майнової шкоди в повному обсязі, виходячи з вартості автомобіля до ДТП, без врахування залишкової вартості пошкодженого ТЗ, і одночасне залишення у власності цивільного позивача цього автомобіля, не можна визнати обґрунтованим. Застосування до спірних правовідносин положень ЦК України, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, є неможливим, оскільки відповідач [PERSON] виконував службові обов`язки, як поліцейський-водій службового автомобіля Renault Duster, номерний знак [NUMBER] в складі групи із старшим лейтенантом поліції Даниленком В.С. та капралом поліції Клопотенком К.О., оперативно прямували на місце орієнтування ймовірного вбивства, яке сталося 10.07.2024 року в м.Черкаси. Із заявленого позову вбачається, що службове розслідування проведено за лише фактом травмування поліцейський внаслідок даного ДТП. В той же час службове розслідування саме за фактом пошкодження чи знищення службового автомобіля Renault Duster, номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП, яке мало місце 10.07.2024 року не проводилося. А тому, в силу положень ч. ст.9 ЗУ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», [PERSON] звільняється від матеріальної відповідальності. 05.03.2025 року через «Електронний суд» від представника позивача Макогін І.В. надійшла відповідь на відзив. Згідно якої зазначає, що відповідно до висновку експертного дослідження № ЕД-19/124-24/16321-АВ від 27.11.2024 вбачається, що оскільки вартість відновлювального ремонту представленого на дослідження автомобіля (СКС RDS-02PП на базі Renault Duster, номерний знак [NUMBER] ), більша ніж його ринкова вартість, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження, тому що економічно недоцільно виконувати відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, вартість якого перевищує вартість ідентичного неушкодженого автомобіля. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.09.2018 у справі №643/4161/15-ц (провадження №61-13692св18) зроблено такий висновок: «Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди». Таким чином, ГУНП в Черкаській області звернулося з позовом, де просить відшкодувати, завдану [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 237122 грн 81 коп. Даний розмір шкоди визначений з урахуванням положень законодавства та практики Верховного Суду і розрахований наступним чином 389004,00 грн (ринкова вартість автомобіля до ДТП) 151881,19 грн (ринкова вартість автомобіля після ДТП). Отже, ГУНП в Черкаській області просить відшкодувати різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, залишивши у власності позивача вищевказаний транспортний засіб, а не як помилково вважає представник відповідача вартість автомобіля до ДТП, що у свою чергу є обґрунтованим та відповідає законодавчим нормам. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Поліцейський, який керує службовим транспортним засобом і вчиняє ДТП, навіть під час виконання ним його службових обов`язків, вчиняє цивільний делікт, допускаючи порушення принципу генерального делікту, тобто загальної заборони завдання шкоди особі. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Окрім того, позивач зазначає, що посилання представника відповідача щодо застосування норм ЗУ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», а саме виключення матеріальної відповідальності [PERSON] - не відповідають дійсності, оскільки п.4 ч.1 ст.6 вказаного Закону стверджує, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення. Крім того, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.01.2025 по справі №712/10043/24 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у відповідності до ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим. Тобто, дане кримінальне провадження було закрито з нереабілітуючих обставин, а у позивача наявне право на відшкодування матеріальної шкоди у порядку ст. 1166 ЦК України. Також вважає. що не заслуговують на увагу посилання представника відповідача на п. 6 Постанови від 01.03.2013 № 4 ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», оскільки стосуються шкоди завданої працівником підприємства іншому учаснику ДТП або третім особам. Натомість п. 4 даної Постанови регламентує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на викладені обставини, позивач просив позовну заяву Головного управління Національної поліції в Черкаській області до [PERSON] про відшкодування шкоди задовольнити повністю. 01.04.2025 року від представника відповідача [PERSON] надійшли заперечення на позовну заяву, в яких зазначає підстави та порядок притягнення поліцейських до матеріальної відповідальності визначених ЗУ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі». В даному випадку, [PERSON] під час виконання своїх службових обов`язків, виконуючи наказ/розпорядження начальника про затримання особи, що вчинила злочин (умисне вбивство) з необережності пошкодив службовий автомобіль Renault Duster, номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП. А тому, в силу положень ч. ст.9 вказаного закону звільняється від матеріальної відповідальності. Таким чином, позов ГУНП в Черкаській області не підлягає до задоволення. Крім того, 07.04.2025 року через «Електронний суд» від представника позивача [PERSON] надійшли письмові пояснення, згідно яких зазначає, що згідно зі слів представника відповідача, [PERSON] виконував свої службові обов`язки, а тому відповідно до положень ст. 9 ЗУ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», останній звільняється від матеріальної відповідальності. Так, частиною 1 ст. 3 ЗУ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність. Висновком за результатами службового розслідування за фактом травмування поліцейських БПОП ГУНП внаслідок ДТП, що мало місце 10.07.2024 о 02.49 год. За адресою: [ADDRESS] , під час виконання своїх службових обов`язків, затвердженим 26.07.2024 вбачається, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні вимог підпунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту 2 частини 3 статті 1 «Дисциплінарного статуту Національної поліції України», частини 5 статті 14, розділу ІІІ Закону України «Про дорожній рух», заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейський взводу N? 2 роти N? 1 БПОП ГУНП в Черкаській області капрал поліції [PERSON] . Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пропонується застосувати до капрала поліції [PERSON] дисциплінарне стягнення у виді суворої догани. Наказом ГУНП в Черкаській області від 26.07.2024 № 1616 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» [PERSON] за вчинення вищевказаного дисциплінарного проступку притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Слід зазначити, що з даним наказом [PERSON] ознайомлений 05.08.2024, останній у встановленому законом порядку не оскаржено та такий є чинним. Дисциплінарна відповідальність відрізняється тим, що підставою її застосування завжди є порушенням встановленої організації праці або порушення загальновстановлених зобов`язань, які можуть бути передбачені службовим обов`язком суб`єкта проступку. Тобто, хоча [PERSON] був при виконанні своїх службових обов`язків під час події, що відбулася 10.07.2024, однак виконав їх неналежним чином, порушивши загальновстановлені зобов`язання, у зв`язку із чим був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Окрім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» вбачається, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі, зокрема вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення. Відносно [PERSON] за даним фактом було порушено кримінальне провадження, яке перебувало на розгляді у Соснівському районному суді м. Черкаси. Відповідно до ухвали суду від 21.01.2025 (надана додатком до позову) вбачається, що вина [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України є встановленою. Згідно ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України". Для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. На позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Відповідно до матеріалів справи вбачається, протиправність поведінки [PERSON] , його вина, шкода, що заподіяна ГУНП в Черкаській області та причинний зв`язок між протиправною поведінкою [PERSON] та заподіяною ним шкодою. Враховуючи вищевикладене, просили позовну заяву ГУНП в Черкаській області до [PERSON] про відшкодування шкоди задовольнити повністю. У судовому засіданні представник позивача Макогін І.В. позовні вимоги повністю підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Гречуха В.І. заперечили щодо позовних вимог та просили суд повністю відмовити в задоволенні вищезазначеного позову у зв`язку з недоведеністю та необгрунтованістю позовних вимог, подавши письмовий відзив на позовні вимоги. Крім того, в судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , який є поліцейським та 10.07.2024 року був разом з [PERSON] і ще одним працівником поліції в групі, коли їм прийшло повідомлення про злочин. [PERSON] повідомив також, що вони поїхали на завдання на службовому автомобілі і за кермом був [PERSON] , який відволікся на планшет і відбулося ДТП ( [PERSON] в`їхав в дерево). Дослідивши надані сторонами письмові докази, наданий відповідачем відзив, наданий представником позивача відповідь на відзив, заслухавши думку сторін та свідка в судовому засіданні, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК\~України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст.\~264\~ЦПК\~України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Статтями 12, 13, 77\~ЦПК\~України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Черкаській області капрал поліції [PERSON] , 10.07.2024 приблизно о 02 год. 41 хв., керуючи технічно справним службовим автомобілем марки «Renault Duster», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , в салоні якого, на передньому пасажирському сидінні сидів пасажир [PERSON] , рухаючись у напрямку від Кривого провулку до вул. Небесної Сотні у м. Черкаси по проїзній частині вул. Верхня Горова, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, в порушення вимог пп. б) п. 2.3, п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, тобто, будучи не уважним, відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, у зв`язку з чим змінив напрямок руху керованого ним транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху та поблизу будинку № 29 по вул. Верхня Горова у м. Черкаси, вчинив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Skoda Fabia», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , з подальшим наїздом на стовбур дерева, яке росло на газоні біля проїзної частини. Унаслідок кримінального правопорушення автомобіль марки «СКС», модель «RDS-02PП», тип спеціалізований легковий оперативний В, реєстраційний номер 240960, що належить ГУНП в Черкаській області, був пошкоджений. Відповідно до висновку експертного дослідження № ЕД-19/124-24/16321-АВ від 27.11.2024 вбачається, що: ринкова вартість автомобіля марки СКС RDS-02PП на базі Renault Duster, номерний знак [NUMBER] , на момент пред`явлення дослідження, складала: 393968,40 грн (триста дев`яносто три тисячі дев`ятсот шістдесят вісім грн.. 40 коп.); вартість відновлювального ремонту автомобіля марки СКС RDS-02PП на базі Renault Duster, номерний знак [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди на момент проведення дослідження складала: 495585,27 грн (чотириста дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять грн. 27 коп); вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, після дорожньо-транспортної пригоди на момент проведення дослідження складала: 393968,40 грн (триста дев`яносто три тисячі дев`ятсот шістдесят вісім грн. 40 коп.). Крім того, у вищевказаному висновку експертного дослідження зазначено, що оскільки вартість відновлювального ремонту представленого на дослідження автомобіля, більша ніж його ринкова вартість, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження, тому що економічно недоцільно виконувати відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, вартість якого перевищує вартість ідентичного неушкодженого автомобіля. Згідно висновку експертного дослідження № ЕД-19/124-24/17484-АВ від 24.12.2024 вбачається, що ринкова вартість автомобіля СКС RDS-02PП (Renault Duster), номерний знак [NUMBER] , після дорожньо-транспортної пригоди станом на 10.07.2024, складає: 151881,19 грн (сто п`ятдесят одна тисяча вісімсот вісімдесят одна грн. 19 коп.). Також зі змісту даного висновку експерта вбачається, що ринкова вартість автомобіля СКС RDS-02PП (Renault Duster), номерний знак [NUMBER] , до ДТП становить 389004,00 грн. Беручи до уваги висновки експертних досліджень, враховуючи неправомірну поведінку [PERSON] , що спричинила ГУНП в Черкаській області матеріальну шкоду в сумі 237122 грн 81 коп, тобто: 389004,00 грн (ринкова вартість автомобіля до ДТП) 151881,19 грн (ринкова вартість автомобіля після ДТП), отже загальна сума матеріальної шкоди становить = 237122 грн 81 коп (двісті тридцять сім тисяч сто двадцять дві гривні вісімдесят одна копійка). Вказані висновки експерта суд вважає належними і допустимими доказами. Суд вважає обгрунтованим розмір матеріальної шкоди, що заявлений позивачем в сумі 237122 грн 81 коп. Даний розмір шкоди визначений з урахуванням положень законодавства та практики Верховного Суду і розрахований наступним чином: 389004,00 грн (ринкова вартість автомобіля до ДТП) 151881,19 грн (ринкова вартість автомобіля після ДТП). Судом встановлено, що згідно ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.01.2025 по справі №712/10043/24 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у відповідності до ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим. В ухвалі суду встановлено факт вчинення ДТП [PERSON] , вказано про те, що порушення ПДР водієм [PERSON] , а саме пп. б) п.2.3, пп.10.1, 12. ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП і настанням наслідків у вигляді отримання [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень; вказано про те, що [PERSON] вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся. Разом з тим, цивільний позов, заявлений ГУНП в Черкаській області залишено без розгляду та роз`яснено представнику цивільного відповідача про право звернення до суду з позовом у порядку цивільного судочинства. Вказана ухвала набрала законної сили. За правилами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитки відшкодовуються у повному обсязі. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України. Порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана юридичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Суд вважає необгрунтованими посилання представника відповідача на норми ЗУ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», щодо виключення матеріальної відповідальності [PERSON] . Оскільки п.4 ч.1 ст.6 вказаного Закону стверджує, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення. А в даному випадку дії Бабича мають ознаки кримінального правопорушення, однак ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.01.2025 по справі №712/10043/24 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у відповідності до ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим. Тобто, дане кримінальне провадження було закрито з нереабілітуючих обставин, а у позивача наявне право на відшкодування матеріальної шкоди у порядку ст. 1166 ЦК України. Також суд вважає, що не заслуговують на увагу посилання представника відповідача на п. 6 Постанови від 01.03.2013 № 4 ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», оскільки стосуються шкоди завданої працівником підприємства іншому учаснику ДТП або третім особам. Натомість п. 4 даної Постанови регламентує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Суд вважає, що до виключного права позивача відноситься питання визначення кола відповідачів по справі, відповідно питання про залучення чи незалучення страхової копманії відповідачем по справі це є правом позивача. При цьому, з урахуванням обгрунтування позовних вимог, суд вважає, що [PERSON] є належним відповідачем по справі. За наявності ухвали суду про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого та потерпілого, за відсутності обвинувального вироку суду чи постанови у справі в порядку КУпАП про притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає, що вина особи має та може бути доведена в загальному порядку на підставі відповідних доказів у сукупності, що впливатиме на подальше відшкодування матеріальної шкоди. Суд констатує, що з наявних доказів по справі вбачається вина [PERSON] у вчиненні ДТП 10.07.2024р. та така вина доведена наданими позивачем доказами по справі. Також суд бере до уваги висновок за результатами службового розслідування за фактом травмування поліцейських БНОП ГУНП внаслідок ДТП, складений 26.07.2024р., згідно якого, зокрема, за неналежне виконання [PERSON] своїх службових обов`язків комісія прийшла до висновку про необхідність застосування до капрала поліції [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді суворої догани за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні вимог п.п.1,2 ч.1 ст.18 ЗУ "Про Національну поліцію", пп.2 ч.3 ст.1 "Дисциплінарного статуту Національної поліції України", ч.5 ст.14 розділу ІІІ ЗУ "Про дорожній рух". Суд вважає, що розмір матеріальної шкоди доведений позивачем належними та допустимими доказами. Зокрема суд враховує докази, які надала представник позивача [PERSON] . Тобто, хоча [PERSON] був при виконанні своїх службових обов`язків під час події, що відбулася 10.07.2024, однак виконав їх неналежним чином, порушивши загальновстановлені зобов`язання, у зв`язку із чим був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Суд констатує, що відносно [PERSON] за даним фактом було порушено кримінальне провадження, яке перебувало на розгляді у Соснівському районному суді м. Черкаси та яке було закрите у зв`язку з примиренням потерпілого та обвинуваченого. Таким чином, закриття кримінального провадження відносно [PERSON] за ст. 46 КК України, тобто у зв`язку з примиренням з потерпілим, не є реабілітуючою обставиною, а тому [PERSON] не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну його діями позивачу шкоду. Оскільки, службовий транспортний засіб ГУНП в Черкаській області зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП, яка відбулась з вини [PERSON] , а також, приймаючи до уваги документально підтверджену суму матеріальної шкоди, а тому позовні вимоги ГУНП в Черкаській області підлягають до задоволення. Питання щодо судових витрат, суд вирішує відповідно до положеньст.141 ЦПК України, а тому враховуючи, що позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved