Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

26.03.2025\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~Компанія "Фінтраст\~Капітал",\~в особі\~представника позивача\~Столітнього М.М.,\~ звернулось\~до суду\~з позовною\~заявою,\~в якій\~просить стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~Компанія "Фінтраст\~Капітал"\~заборгованість за\~кредитним договором\~в розмірі\~32880 гривень 00 копійок, судовий збір в сумі 2422 гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу в сумі 10 000 гривень. \~ \~ \~ \~Свої позовні\~вимоги позивач\~обґрунтовував тим,\~що 14.10.2023\~між ТОВАРИСТВО\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено електронний Договір № 4055923 про надання споживчого кредиту в сумі 4000 грн на строк 360 днів: з 14.10.2023 по 08.10.2024. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. Дата повернення кредиту 08.10.2024. \~ \~ \~ \~ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 4000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] відповідача [PERSON] . Однак відповідач не виконав умов кредитного договору, не сплатив кредит та проценти за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором. \~ \~ \~ \~24.05.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу №24/05/2024, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступає шляхом продажу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" приймає права вимоги до боржників, відповідно до Додатку до Договору, що є його невід`ємною частиною. \~ \~ \~ \~До позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 24.05.2024 №24/05/2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 4055923 від 14.10.2023 загальна сума заборгованості склала 21920 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 4000 грн., заборгованості за процентами 17920 грн. Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 №24/05/2024, строк дії Договору № 4055923 від 14.10.2023 не закінчився. А тому в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 25.05.2024 по 08.10.2024 (137 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 10960 грн. (Розрахунок заборгованості ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» додається): \~ \~ \~ \~4000 грн * 2% = 80 грн*137 календарних дні = 10960 грн. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. Договору № 4055923 від 14.10.2023, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 28880 грн. (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 17920 грн., проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 10960 грн). Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ані на рахунки первісного кредитора. Фактично таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором № 4055923 від 14.10.2023 загальною сумою 32880 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 4000 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 17920 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 137 календарних днів 10960 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2422 гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу в сумі 10 000 гривень. Ухвалою судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 31 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення, а також задоволено клопотання позивача про витребування в АТ "Пумб" інформації щодо рахунків відповідача. Вказану ухвалу 01.04.2025 було надіслано відповідачу [PERSON] на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 100), яку 18.04.2025 повернуто до суду з довідкою про причини повернення, у якій зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 101). Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Частиною 10 ст. 130 ЦПК України передбачено, що якщо місце перебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотань про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 14.10.2023 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] укладено договір № 4055923 про надання споживчого кредиту (а.с.14-22). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронний підпис) - А378. У матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту (а.с.24-25), який підписаний в той же день, що й договір, і тим самим шляхом. Відповідно до умов договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п.1.2). Згідно з п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної карти № [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору (п.2.2). Відповідно до умов договору товариство надало відповідачу кредит в розмірі 4000 грн (п.1.2), строк кредиту 360 днів (п.1.3), тип процентної ставки - фіксована (п. 1.4). Стандартна процентна ставка становить 2,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 договору (п. 1.4.1). Позивач взяті на себе зобов`язання виконав, надавши [PERSON] кредит, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що стверджується довідкою АТ "ПУМБ" від 03.04.2025, витребовуваною судом з АТ "ПУМБ" інформацією, відповідно до якої на ім`я на карту [NUMBER] , яка відкрита на ім`я [PERSON] 14.10.2023, була виявлена операція понадходженню грошових коштів у сумі 4000 грн через сервіс іншого банку. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку із чим заборгованість за кредитним договором №4055923 від 14.10.2023 станом на 24.05.2024 склала 21920 грн, з яких 4000 грн - тіло кредиту, 17920 грн - нараховані проценти, що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.28-32), 25 травня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 25/05/2024 (а.с.84-89), відповідно до якого ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» за договорами кредиту, в тому числі і за договором № 4055923 про надання споживчого кредиту від 14.10.2023, укладеним з [PERSON] (а.с.87-91, 26). Згідно з п. 1.1. договору факторингу за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 3.2., 3.3., 3.4 договору факторингу загальна сума прав вимоги, що відступаються за договором, становить 93718046,56 грн. Ціна продажу за договором становить 1709315,92 грн, які Фактор сплачує клієнту протягом 5 робочих днів з моменту передачі по акту прийому-передачі реєстру боржників. 24 травня 2024 року сторони договору факторингу підписали акт прийому-передачі реєстрів боржників до договору факторингу №24/05/2024 від 24 травня 2024 року та скріпили своїми печатками (а.с. 92). Рішенням 251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Фінтраст Україна" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Фінтраст Капітал" (а.с.81). Таким чином,\~судом встановлено,\~що 14.10.2023\~між ТОВАРИСТВО\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА\~УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір № 4055923 про надання споживчого кредиту в сумі 4000 грн на строк 360 днів: з 14.10.2023 по 08.10.2024. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. Дата повернення кредиту 08.10.2024. ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконало та перерахувало на платіжну карту [PERSON] грошові кошти. В свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 21920 грн, з яких 4000 грн - тіло кредиту, 17920 грн - нараховані проценти. 25 травня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 25/05/2024, за яким ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило права грошової вимоги за вказаним договором про надання споживчого кредиту ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА". В свою чергу, ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" нарахувало за вказаним договором відсотки за 137 календарних днів з 25.05.2024 по 08.10.2024 за стандартною процентною ставкою в сумі 10960 грн, та звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 32880 грн., з яких: за основною сумою боргу 4000 грн., нарахованими ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» - 17920 грн., за відсотками, нарахованими ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 137 календарних днів - 10960 грн (а.с.33-34). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять. У разі не спростування презумпції правомірності договорів всі права, набуті сторонами правочинів за ними, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач своєчасно не повернув ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до наданого розрахунку заборгованість відповідача за договором № 4055923 про надання споживчого кредиту від 14.10.2023 становить: 4000 грн. - тіло кредиту, 17920 грн. сума процентів. Крім цього, позивач вказав, що додатково нарахував проценти в сумі 10960 грн. за 137 календарних днів (25.05.2024-08.10.2024) в межах строку договору. Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості. Щодо суми сплаченого судового збору, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, розмір якого становить 2 422,00 грн, які він сплатив згідно платіжної інструкції №412 від 30.05.2024 (а.с.54). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо витрат на правничу допомогу. У позовній заяві позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень. Суд враховує, що ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи. 10 грудня 2024 року між ТОВ "ФК "ФІНТРАНС КАПІТАЛ"" та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем було укладено договір про надання правової допомоги №10/12-2024 (а.с.85-86). Відповідно до рахунку на оплату по замовленню № 7166-13/03-2025 від 13.03.2025 про надання правової допомоги згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с.27) та акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 13.03.2025 адвокатом було надано послуги, загальна вартість яких 10 000,00 гривень (а.с.37-26). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23.01.2014 у справі «East|WestAlianceLimited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved