Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

У провадження Чечелівського районного суду м. Дніпра надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вказана квартира належить їй на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5-2028 державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Янковою І.В., а також Договору купівлі-продажу від 19.04.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5-483 тим самим нотаріусом. У квартирі [ADDRESS] на момент звернення до суду зареєстровані: позивач [PERSON] (з 08.08.2013 року); [PERSON] чоловік позивачки, (з 03.05.2017 року); [PERSON] син позивачки (з 08.08.2013 року); [PERSON] інший син позивачки, відповідач у даній справі (з 06.05.2017 року). Ці відомості підтверджуються Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні № 3246 від 08.05.2023 року, виданою відповідним відділом Дніпровської міської ради. Факт родинних зв`язків між позивачкою та відповідачем підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.07.1991 року, виданим відділом РАЦС Ленінської райради м. Дніпропетровська. При цьому, з січня 2016 року відповідач фактично у вказаній квартирі не проживає, його особисті речі відсутні, жодної участі в утриманні чи використанні житлового приміщення не бере. З 14.03.2016 року відповідач працює в місті Санкт-Петербург (Російська Федерація) у товаристві з обмеженою відповідальністю «ФармІнвестГруп», що підтверджується наказом про прийняття на роботу № 16 від 14.03..2016 року та трудовим договором від тієї ж дати, копії яких додано до позовної заяви. З 2022 року зв`язок між позивачкою та відповідачем повністю втрачений. Багаторазові спроби позивачки домовитися про добровільне зняття з реєстрації місця проживання залишилися безрезультатними. Жодних усних чи письмових домовленостей щодо користування квартирою між сторонами не існує. Відповідач також не бере участі у фінансовому забезпеченні витрат, пов`язаних із утриманням житла. Попри це, його формальна реєстрація вказаною адресою створює для позивачки додаткове фінансове навантаження, зокрема при оплаті комунальних послуг. Враховуючи наведене, позивачка вимушена звернутися до суду з метою захисту свого права власності та припинення безпідставного користування житловим приміщенням особою, яка фактично в ньому не проживає та не має наміру здійснювати таке користування в майбутньому. Ухвалою суду від 02 червня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні на 26 червня 2025 року. В підготовче судове засідання сторони не з`явились, від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника. Враховуючи факт неявки сторін ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 29 липня 2025 року. В судове засідання позивачка не з`явилась, згідно раніше поданої заяви просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового засідання в установленому порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності до суду не надходили. Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового засідання в установленому порядку. При відсутності заперечень зі сторони позивача, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачці [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5-2028 державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Янковою І.В., а також Договору купівлі-продажу від 19.04.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5-483 тим самим нотаріусом. У вказаній квартирі зареєстровані: позивач [PERSON] (з 08.08.2013 року); [PERSON] чоловік позивачки, (з 03.05.2017 року); [PERSON] син позивачки (з 08.08.2013 року); [PERSON] інший син позивачки та відповідач у даній справі (з 06.05.2017 року). Ці відомості підтверджуються Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні № 3246 від 08.05.2023 року, виданою відповідним відділом Дніпровської міської ради. Відповідач [PERSON] , перебуваючи на реєстраційному обліку у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності позивачу, протягом тривалого часу (понад шість місяців) за адресою своєї реєстрації не проживає, витрат по утриманню житла не несе. Квартиру відповідач залишив добровільно, забравши з неї усі свої речі. Мешкає на території Російської Федерації у м. Санкт-Петербурзі. Жодних доказів, які б підтверджували, що відповідач цікавиться житловою площею, сплачує комунальні послуги та намагається вселитися у спірну квартиру не має. Згідно відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №1365153 від 09.05.2025 року відповідач не є суб`єктом права власності щодо квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21-23). 3 початком військової агресії РФ проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України року № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався. У пункті 3 вказаного Указу визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану". Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. За положеннями статті 47 Конституції України та статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За змістом ч. 1 ст. 156 Житлового Кодексу України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач будучи членом сім`ї власника без поважних причин не проживає в квартирі [ADDRESS] з січня 2016 року, витрати на утримання квартири не несе, за таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved