Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 30.11.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №100063141, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10 000 (десять тисяч гривень) 00 копійок, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти в розмірі, визначеного у договорі. 29 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги за договором №100063141 від 30.11.2022 року. В зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 40 250 (сорок тисяч двісті п`ятдесят гривень) 00 копійок, яка складається з: 10 000 (десять тисяч гривень) 00 копійок заборгованість за тілом кредиту; 29 250 (двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят гривень) 00 копійок заборгованість за відсотками; 1 000 (одна тисяча гривень) 00 копійок заборгованість за комісією. Ухвалою суду від 04 липня 2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 31 липня 2025 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. Відповідач у судове за сідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог оскільки вважає що позивач надав до суду докази у електронних копіях що суперечить нормам ч.3 ст.95 ЦПК України. Разом з тим відповідач звертає увагу суду що у додатках до позову відсутні докази укладення самого кредитного договору. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представником позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надав до суду відповідь на відзив в якому зазначив що кредитний договір укладений у встановленому з законом порядку та докази подані до суду в електронній формі є належними та допустимими відповідно до норм чинного законодавства. Просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 30.11.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №100063141, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10 000 (десять тисяч гривень) 00 копійок, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти в розмірі, визначеного у договорі. 29 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги за договором №100063141 від 30.11.2022 року. В зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 40 250 (сорок тисяч двісті п`ятдесят гривень) 00 копійок, яка складається з: 10 000 (десять тисяч гривень) 00 копійок заборгованість за тілом кредиту; 29 250 (двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят гривень) 00 копійок заборгованість за відсотками; 1 000 (одна тисяча гривень) 00 копійок заборгованість за комісією. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до положення ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. У відповідності до ч.1 та ч.5 ст.762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмір 7 000 (сім тисяч гривень) 00 копійок, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні данної вимоги оскільки позивачем не надано доказів що підтверджують сплату зазначених послуг, а тому задоволення цієї вимоги є не можливим. Враховуючи вищевикладене суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 2422,40 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: partial