Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

В квітні 2025 року позивач АТ «Акцент-Банк» звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 травня 2024 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] було кредитний договір» №АВН0СТ155101715601216143, відповідно до умов якого було надано кредит у розмірі 10 900,00 грн. на таких умовах: строк користування - 36 місяців, а саме з 13.05.2024 до 12.05.2027, тип процентної ставки - фіксована; кредитна ставка: 85% на рік; мета отримання кредиту - споживчі цілі; орієнтовна реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 129,83%, орієнтовна загальна вартість кредиту - 30 768,6 грн. Позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредит в обумовлений договором сумі, але відповідач, всупереч умовам кредитного договору, не здійснює погашення сум кредиту та відсотків по ньому, в зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість, загальна сума якої станом на 03.04.2025 року складає 19 724,57 грн., а саме: 10 900,00 - заборгованості за кредитом, 8 060,68 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 763,89 - заборгованості за пенею. Посилаючись на наявність заборгованості у відповідача та небажання погашати її у добровільному порядку, банк звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 724,57 грн. та 2 422,4 грн. судових витрат. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 09.04.2025 р. позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання 20.05.2025 року представник позивача та відповідач не з`явились. Від представника позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі. У зв`язку з першою неявкою відповідача, суд констатував необхідність відкладення справи для повторного виклику на 25.07.2025 року. Відповідач у судове засідання 25.07.2025 не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю ухвалення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову у зв`язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що 13.05.2024 року [PERSON] уклав з АТ «Акцент-Банк» кредитний договір №АВН0СТ155101715601216143, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 10 900,00 грн. на строк 36 місяців з терміном погашення до 12.05.2027 року. (а.с. 11-14). Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Так, у п.6 кредитного договору №АВН0СТ155101715601216143 сторони передбачили тип процентної ставки - фіксована; кредитна ставка: 85% на рік. Відповідно до п. 5 кредитного договору строк кредиту - 36 місяців з 13.05.2024 по 12.05.2027. У пункті 7 кредитного договору сторони передбачили, що розмір щомісячного платежу - 854,67 грн. У пункті 12 сторони передбачили, що у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% ( не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору від 13.05.2024 шляхом заповнення заявки на отримання грошових коштів на сайті позикодавця (а.с.7-8) та підписання електронного договору. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Отже, суд дійшов висновку, що при укладенні вищезгаданого кредитного договору було дотримано умови, порядок та обставини укладення цього договору, а також погоджено усі його істотні обставини. Такий договір є чинним, а докази зворотного в матеріалах справи відсутні. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, перерахував 13.05.2024 з призначенням платежу «видача кредиту згідно договору №АВН0СТ155101715601216143 від 13.05.2024р.» 10 900,00грн. (а.с. 15), проте відповідач, всупереч умов договору та ст. 526 ЦК України, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість за кредитом. Так, статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови ви зобов`язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредитний ліміт, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а відтак банк має право стягнути заборгованість, що утворилась за кредитним договором, у судовому порядку. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 03.04.2025 відповідач має заборгованість - 19 724,57 грн., яка складається з: 10 900,00 грн.. - заборгованість за наданим кредитом, 8 060,68 грн. - заборгованість за відсотками, 763,89 грн.- заборгованість за пенею (а.с. 14 - зворот). Так, звертаючись до суду із позовом АТ «Акцент-Банк» надало належні та допустимі докази укладення [PERSON] кредитного договору №АВН0СТ155101715601216143 від 13.05.2024 року. [PERSON] отримав кредит за договором №АВН0СТ155101715601216143, проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, кошти не повернув. Розрахунок заборгованості відповідача по договору відповідає вимогам закону, спростований відповідачем не був. З урахуванням вищенаведеного, перевіривши наданий розрахунок заборгованості, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості, яка відповідає вимогам закону та положенням кредитного договору, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 19 724 грн 57 коп. знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №6005315476932 від 03.04.2025 року про сплату судового збору у розмірі 2 422,40грн.

Outcome: approved