Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] у жовтні 2024 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] із указаним позовом, який мотивував тим, що його довірителька є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На момент народження дітей позивачка не перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі з біологічним батьком дітей - [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька у свідоцтвах про народження дітей внесено за інформацією матері. Позивачка з 2020 року проживала разом однією сім`єю з [PERSON] . За час спільного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та здійснювали усі права і обов`язки подружжя. Крім того, їхні стосунки підтримувала сім'я позивачки. Під час того, як позивачка та [PERSON] зустрічалися та будували плани на спільне майбутнє життя, позивачка дізналася, що вагітна, про що повідомила [PERSON] . Дізнавшись про вагітність [PERSON] запропонував позивачці жити разом. Лише тоді [PERSON] дізнався, що позивачка є неповнолітньою. Саме тому, що позивачка була неповнолітньою офіційний шлюб між нею та [PERSON] не був укладеним. Вони вирішили зареєструвати офіційний шлюб одразу після повноліття [PERSON] , планували одружитися у грудні 2022 року. Реалізувати задумані плани на спільне сімейне життя їм не вдалося, оскільки 24.02.2022 почалося повномасштабне вторгнення РФ на територію України, що призвело до того, що 18.04.2022 [PERSON] був мобілізований на військову службу. В районі населеного пункту Майорськ Донецької області, у результаті артилерійського обстрілу [PERSON] отримав поранення несумісні з життям та [INFO] близько [INFO] направив позивачці, як дружині, сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого). На момент смерті [PERSON] його сину [PERSON] виповнився один місяць десять днів. [PERSON] не дожив до запланованого одруження з позивачкою, але вважав її своєю дружиною та визнавав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] своїми дітьми. У вересні 2022 року він приїздив у відпустку додому на хрестини свого сина [PERSON] . Відпустку провів у м. Охтирка разом із сім`єю, з позивачкою та дітьми. За життя [PERSON] виконував усі обов`язки, як батько дітей та як повноцінний член їхньої спільної родини та сім`ї. Час від часу, коли була можливість, разом із донькою вони відвідували матір позивачки. [PERSON] також спілкувалася з позивачкою, визнавала [PERSON] своєю онукою. У матері позивачки з [PERSON] склалися добрі та довірчі стосунки. Після того, як [PERSON] призвали на військову службу, а позивачка залишилася вагітною другою дитиною та з малолітньою [PERSON] , мати позивачки забрала їх до себе, наглядала за онучкою, коли народився [PERSON] , допомагала позивачці доглядати новонародженого. Стосунки позивачки з [PERSON] завжди були дружні, доброзичливі, але після загибелі [PERSON] відповідачка стала звинувачувати позивачку за те, що її син загинув, почала стверджувати, що [PERSON] та [PERSON] не є дітьми [PERSON] , говорила, що позивачка мала безладні сексуальні контакти з іншими особами чоловічої статті та категорично не погоджувалася з тим, що [PERSON] та [PERSON] мають право на отримання одноразової грошової допомоги, як діти загиблого військовослужбовця [PERSON] . [PERSON] припинила стосунки з позивачкою та з її матір`ю, не бажає більше бачитися з онуками [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.08.2023, яке набрало законної сили, встановлено юридичний факт того, що [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] у районі населеного пункту Майорськ Донецької області при виконанні бойового наказу, як стрілець 2 відділення 2 взводу 3 спеціальної роти військової частини [NUMBER] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Також були внесені зміни до актових записів про народження дітей та у відомостях про батька зазначено « [PERSON] », змінено прізвище дітей на « [PERSON] » та по батькові « [PERSON] » та « [PERSON] ». У зв`язку із загибеллю батька дітей позивачка отримала одноразову грошову допомогу на дітей, проте не може реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 за № 2011-ХІ, оскільки не має статусу члена сім`ї загиблого [PERSON] та у позивачки відсутній документ, який би визначав цей статус за нею, так як вони не перебували з загиблим військовослужбовцем [PERSON] в офіційному шлюбі. Посилаючись на вказані обставини, представник позивачки просить суд: 1) визнати, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , який загинув [INFO] у районі населеного пункту Майорськ Донецької області, проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу у період із 2020 року по день смерті [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] ; 2) визнати за [PERSON] право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця [PERSON] , який загинув [INFO] у районі населеного пункту Майорськ Донецької області під час виконання обов`язків військової служби. Ухвалою суду від 22.11.2024 було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 13.12.2024 представник Міністерства оборони України Лисенко В.Ю. подав відзив на позов, у якому зазначив, що заявлена позивачкою вимога про визнання права на отримання одноразової грошової допомоги є передчасною, так як рішення на отримання вказаної допомоги комісія Міноборони приймає після надходження до неї відповідних документів. Крім того, позивачка зазначає, що перебувала на утриманні померлого військовослужбовця, проте доказів на підтвердження наявності/відсутності її доходів та доходів померлого для співвідношення їх розміру та встановлення факту утримання не надала. Тому представник відповідача просить суд відмовити позивачці у задоволенні позову повністю. 05.01.2025 представник позивачки [PERSON] подав відповідь на відзив у якій вказав, що Міністерство оброни України залишило поза увагою, що неповнолітня позивачка народила від загиблого військовослужбовця [PERSON] двох дітей та займалася їх доглядом. До квітня 2021 позивачка не отримувала ніякого доходу та з квітня 2021 року почала отримувати грошові кошти на утримання дітей. Інших джерел доходів позивачка з 2021 року та до цього часу не мала. На підтвердження перебування на утриманні позивачка надає скрін-шоти переказів від [PERSON] , які збереглися у неї на телефоні. Крім того, загиблий [PERSON] , за час перебування на військовій службі, три рази приїздив у відпустки, останній раз у вересні 2022 року. Кожного приїзду додому [PERSON] привозив гроші та надавав позивачці грошові кошти на тривалий період, так як не знав коли прибуде наступного разу. 01.04.2025 [INFO] були подані письмові пояснення по справі, у яких представник зазначив, що позивачкою не заявлено та не встановлено обставин порушення її прав діями чи бездіяльністю [INFO] . Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу позивачці необхідно для отримання одноразової грошової допомоги, яка передбачена родині загиблого військовослужбовця [PERSON] , який загинув [INFO] під час виконання обов`язків військової служби у районі населеного пункту Майорськ Донецької області. Органом до компетенції якого входить призначення і виплата такої допомоги є комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум. Отже, визначальним є з`ясування наявності у позивачки правового статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тому представник [INFO] просить суд відмовити позивачці у задоволенні позову повністю. Ухвалою суду від 22.04.2025 за клопотанням представника позивачки було витребувано докази у справі та в підготовчому засіданні оголошено перерву. Ухвалою суду від 02.06.2025 було закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду, а також задоволено клопотання представника позивачки про виклик свідків для їх допиту. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю пославшись на обставини викладені у позові. Відповідачка [PERSON] та її представниця [PERSON] у судове засідання не з`явилися, не повідомили суд про причину неявки, відзив не подали. Представник відповідача Міністерства оборони України у судове засідання також не з`явився, але у відзиві на позов вказав, що просить розглядати справу без його участі. Представник відповідача [INFO] у судове засідання не з`явився, але в письмових поясненнях вказав, що просить розглядати справу без його участі. Представниця відповідача Охтирської міської ради у судове засідання також не з`явилася, подала заяву в якій зазначила, що просить розглядати справу без її участі, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що [INFO] у м. Тростянець Сумської області народилася [PERSON] , батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.10.2023 (а.с. 8). [INFO] у м. Охтирка Сумської області народився [PERSON] , батьками якого є: [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.10.2023 (а.с. 8). Згідно сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) від 31.10.2022 за № 3259 [INFO] було повідомлено [PERSON] про те, що її чоловік [PERSON] , [INFO] , стрілець 2 відділення 2 взводу 3 спеціальної роти військової частини [NUMBER] , мобілізований на військову службу 18.04.2022 [INFO] на виконання бойового наказу здійснював оборону спостережного пункту в районі населеного пункту Майорськ Донецької області, [INFO] близько 19 год. 30 хв. у результаті артилерійського обстрілу отримав поранення несумісні з життям (а.с. 9). Листом від 06.12.2023 [INFO] було повідомлено [INFO] про те, що до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України подано висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги доньці та сину військовослужбовця [PERSON] , який загинув [INFO] під час дії воєнного стану. Також на [INFO] покладено обов`язок довести зазначену інформацію до відома заявниці (а.с. 10). Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України від 02.01.2025 [PERSON] у період з квітня 2021 року по вересень 2024 року отримувала дохід у виді виплат від Управління соціальної та ветеранської політики Охтирської міської ради. Так, у квітні 2021 року дохід [PERSON] склав 5200 грн, у період з травня 2021 року по листопад 2021 року [PERSON] щомісячно отримувала виплати у розмірі по 6000 грн, у грудні 2021 року дохід [PERSON] склав 6500 грн. Також у період з січня 2022 року по вересень 2022 року [PERSON] щомісячно отримувала виплати у розмірі по 6500 грн, а з жовтня 2022 року по грудень 2022 року щомісячно отримувала виплати у розмірі по 6700 грн (а.с. 54). З меморіальних ордерів та скін-шотів застосунку «Oschadbank» вбачається, що [PERSON] перераховував на рахунок [PERSON] кошти: 13.05.2022 у розмірі 3500 грн; 22.08.2022 у розмірі 4000 грн (а.с. 55-56). Відповідно до інформації про зв`язок абонентів [NUMBER] (номер [PERSON] ) та [NUMBER] (номер [PERSON] ) між вказаними абонентськими номерами наявний постійний щоденний зв`язок починаючи з 01.02.2022 (а.с. 108). Із світлин наданих стороною позивача вбачається, що за життя [PERSON] проживав разом із [PERSON] та дочкою [PERSON] , вони разом святкували дні народження, ходили на прогулянки. У жовтні 2022 року відбулися заручини [PERSON] та [PERSON] . Також після смерті [PERSON] , нагороду загиблого військовослужбовця було вручено [PERSON] , як члену сім`ї останнього (а.с. 16-17, 150-153). Допитана у судовому засіданні як свідок позивачка [PERSON] пояснила, що вона проживала разом із[PERSON] з 29.03.2020. Він ходив на роботу. Вони разом вирішували усі питання, робили покупки. Потім вона дізналась, що вагітна. Вона була знайома з матір`ю [PERSON] . На її день народження, у 2021 році, мати [PERSON] зі своєю родиною приїздила до них у гості. Вони спілкувались добре. З [PERSON] вони їздили до бабусі у м. Тростянець. [PERSON] запропонував їхній знайомій [PERSON] стати хрещеною матір`ю їхньої дитини на що остання погодилась. Потім почалась війна. Вони разом ховалися у бомбосховищі, там де психлікарня. Пізніше перейшли в укриття. Посиділи там 10 днів та повернулись додому. Вона дізналась, що вагітна вдруге. 20.03.2022 з матір`ю та дітьми вирішили виїхати у м. Полтава. [PERSON] залишився вдома разом з її батьком. [PERSON] із своїм чоловіком приходили в гості до [PERSON] . [PERSON] їй зателефонував та сказав, що йде воювати. У військкоматі [PERSON] говорили, що він буде в територіальній обороні. 18 квітня 2023 року [PERSON] забрали на службу. Вони спілкувались часто по телефону та за допомогою Інтернету. 2 жовтня 2023 року [PERSON] приїхав останній раз додому та зробив їй пропозицію. Вони планували піти розписатися, але на наступний день його викликали на службу. 29.10.2023 від брата [PERSON] вона дізналась, що [PERSON] вбили. Пізніше їй надійшло повідомлення про загибель [PERSON] так як він вказав її як дружину. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір`ю [PERSON] . У лютому 2020 року її дочка почала зустрічатися з [PERSON] . 29 березня 2020 року [PERSON] приїхав до неї на день народження в [ADDRESS] та після цього він залишився проживати з її донькою [PERSON] . У травні 2020 року вони переїхали на іншу квартиру по [ADDRESS] , та в цей день [PERSON] повідомив, що її донька вагітна першою дитиною. Про це також повідомили [PERSON] та в грудні 2020 року, коли [PERSON] виповнилось 16 років, [PERSON] приїздила зі своєю родиною на день народження в [ADDRESS] . Коли народилась донька [PERSON] , то [PERSON] телефонував [PERSON] та просив її сходити і дізнатися, які документи необхідні для реєстрації народження дитини, але остання відмовилась. Потім вони переїхали з [ADDRESS] . [PERSON] завагітніла другою дитиною. [PERSON] працював у лісі, але потім почалась війна. Вони спочатку ховались у бомбосховищі, там де психіатрична лікарня разом з [PERSON] , потім у підвалі п`ятиповерхового будинку на [ADDRESS] . Так як [PERSON] захворіла, то вони вирішили повернутися додому. У 20 числах березня 2022 року вони вирішили виїхати до м. Полтава. Вони з [PERSON] та дітьми виїхали, а [PERSON] залишився у м. Охтирка. Коли вони збирались повертатися додому, то [PERSON] сказав, що буде йти на війну. Вони сказали, що вирішать це питання коли повернуться додому. Коли приїхали додому з м. Полтава, то обговорювали це питання. [PERSON] ходив до військкомату та йому сказали, що після проходження навчання він буде в територіальній обороні в м. Охтирка. Вони погодились, щоб [PERSON] пішов на службу в територіальну оборону м.Охтирка, але коли його послали на навчання, то виявилось, що «тероборона не світе», назад дороги не було. [PERSON] сказав, що буде воювати. Він зі служби телефонував, писав, приїжджав до [PERSON] . Останній раз [PERSON] приїхав у перших числах жовтня 2022 року, зробив пропозицію доньці, подарував кільце. На ранок наступного дня він поїхав на службу. Казав по телефону, що спілкуватись деякий час не зможе, бо їх виводять на «нуль». Потім Отирський військкомат приніс порохонку [PERSON] , так як [PERSON] вказав її дружиною, а [PERSON] дочкою. Жили вони разом з дитиною, вели спільне господарство. Коли [PERSON] був на службі, то перераховував грошові кошти [PERSON] . Бюджет у них був спільний. Коли [PERSON] отримував зарплату, то віддавав гроші [PERSON] . У них було все спільне, разом робили покупки, готували їжу. Коли [PERSON] пішов на службу, то донька не могла працювати, так як була вагітна та мала дитину. Коштів, які отримувала [PERSON] не вистачало. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її подругою. Коли [PERSON] завагітніла, то [PERSON] зателефонував їй та запропонував бути хрещеною матір`ю, вона погодилась. Вони часто ходили один до одного у гості. Коли [PERSON] виповнилося 16 років, то приїздила мати [PERSON] , жила в них по [ADDRESS] . Коли [PERSON] виїхала в м. Полтава під час повномасштабного вторгнення, то [PERSON] залишився у м. Охтирка разом з батьком [PERSON] . Вона приходила до них, підтримувала продуктами. [PERSON] дуже любив [PERSON] та доньку [PERSON] . Коли народився [PERSON] , то [PERSON] зробив [PERSON] пропозицію вийти заміж, подарував золоту каблучку. Вона фотографувала їх. [PERSON] завжди з [PERSON] ходили вдвох, разом скуплялися в магазині, мали спільний бюджет. Вони жили як повноцінна сім`я. [PERSON] розповідав, що гроші, які заробляє, віддає [PERSON] . На матір ображався [PERSON] , оскільки вона не захотіла сходити в РАЦС, коли народилась донька. Допитана у судовому засіданні свідок[PERSON] пояснила, щознає [PERSON] та її цивільного чоловіка [PERSON] . Вони зустрічались на свята у кумів, у матері [PERSON] де вони проживали у 2021-2022 роках. У [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] . Коли [PERSON] була вагітна вдруге, то вони вже не так часто спілкувались. Пізніше у [PERSON] народився хлопчик. [PERSON] проживав з [PERSON] як чоловік та дружина, як батько відносився до доньки, шлюб не укладали. [PERSON] утримував дітей та [PERSON] . На даний час їй відомо, що [PERSON] загинув на війні під час служби. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Їх пояснення об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідноп. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до положень частин 2, 4 статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним основним джерелом засобів для існування Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи яка надавала йому утримання. Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1- 8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинам постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Тому, отримання особою інших виплат не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування її на утриманні. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16. Відповідно до п. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Згідно п. 1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. Відповідно до п. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Згідно ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів для існування. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. В ході судового розгляду, ураховуючи письмові докази та показання свідків, поза розумним сумнівом знайшла підтвердження та обставина, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , який загинув [INFO] у районі населеного пункту Майорськ Донецької області, проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу у період із 2020 року по день смерті [PERSON] , та [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] . У зв`язку із загибеллю військовослужбовця [PERSON] [PERSON] має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Щодо доводів представника відповідача про передчасність вимоги про визнання права на отримання одноразової грошової допомоги, суд зазначає, що в даному спорі не вирішується питання про призначення та виплату такої допомоги, а лише підтверджується факт права позивачки на отримання допомоги, який не визнається відповідачами. Враховуючи вищевикладене, оскільки від встановлення заявлених фактів, що мають юридичне значення, залежить реалізація права заявниці на отримання одноразової грошової допомоги, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved