Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Кушнеренко Т.В. звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до АТ «Райффайзен Банк» про визнання недійсним договору споживчого кредиту. В позові зазначає, що 20 грудня 2024 року [PERSON] перебував за місцем свого проживання по [ADDRESS] . В нього в наявності перебувало масажне ліжко, яке він вирішив продати через сайт «ОLХ», для чого створив оголошення на сайті 20 грудня 2024 року. Одразу після розміщення оголошення [PERSON] о 14.22 години написала в додатку «Viber» жінка, яка була підписана як «Оля», номер мобільного телефону [NUMBER] та поцікавилася продажем ліжка та одразу з останньою позивач домовився про його продаж. В одному із повідомлень покупець написала, що оплату буде здійснювати через сайт «ОLХ», про що повідомить позивача. В подальшому від неї прийшло повідомлення наступного змісту: «Замовлення ОLХ# сплачено успішно! [PERSON] це повідомлення продавцю на підтвердження. Він повинен перейти за посиланням та підтвердити угоду та отримати гроші на картку: (зазначено сторінку для переходу)», надано вказівку перейти за даним посиланням та підтвердити укладення договору, дане повідомлення прийшло о 14.25 годині. Відповідно позивач перейшов за посиланням, нічого поганого не підозрюючи, оскільки перейшовши за посиланням сайт повністю вигладав як сторінка оплата та її підтвердження на сайті «ОLХ», відповідно ввів дані платіжної картки, яка відкрита у АТ «Приватбанк», не повідомляючи будь-які заборонені коди, в тому числі СVV-код. В подальшому від «Ольги» прийшло повідомлення, що оператор техпідтримки «ОLХ» просить зв`язатися через адресу @оlxssuupp, з метою надання допомоги в питанні отримання грошових коштів, позивач відповідно написав на неї. Надалі почали надходити дзвінки через Телеграм з даної адреси особа представилася представником техпідтримки « [INFO] » та почала говорити про те, що чомусь не проходить оплата через сайт, з метою надання віддаленої допомоги попросили надати доступ до телефону, [PERSON] одразу не погоджувався та просив надати в цьому лише консультаційну допомогу, неодноразово зв`язувався через цей номер та отримував консультації, але кошти в рахунок оплати йому так і не надходили. Після чого надавав реквізити картки АТ «Райффайзен Банк», але кошти на неї також не надходили. При цьому раніше особа на ім`я « [PERSON] » чітко впевнила позивача в тому, що в неї підтвердження про списання коштів прийшло та вона бажає отримати свій товар. В подальшому йому повторно почав дзвонити «менеджер техпідтримки» та повідомляти, що на нього скаржиться покупець. Відповідно позивач не підозрюючи протиправних дій все ж таки надав віддалений доступ до свого телефону. Після надання доступу до телефону даному менеджеру телефон одразу заблокувався та позивач не міг виконати на ньому жодної операції, в тому числі зателефонувати, після цього зрозумів, що його хочуть ошукати та намагаються отримати доступ до його особистих даних. Намагався перезавантажити телефон та виключити його, але всі спроби були невдалими. Одразу після невдалих спроб відновити роботу телефону позивач через ноутбук зайшов на свою електронну пошту, де виявив кредитний договір з АТ «Райффайзен Банк», який було підписано шахраями від його імені ще о 15.17 годині. Негайно з метою повідомлення банку про шахрайські дії переставив сім-картку до телефону, який належить його батькові [PERSON] та почав дзвонити на гарячу лінію «Райффайзен Банку» та повідомляти, що ніякі кредитні кошти отримувати наміру не мав та не підтверджує, що ним укладено кредитний договір, але оператор гарячої лінії порадив звернутися до поліції. Одразу після спілкування з представником банку о 17.26 годині [PERSON] зателефонував на лінію 102 та після прибуття слідчо-оперативної групи, останнім було подано заяву про вчинення злочину, відповідно 20 грудня 2024 року відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 12024250320001978. З викладеного вбачається, що [PERSON] став жертвою «Фішингу», що є сучасним видом шахрайства, який спрямований на незаконне отримання даних користувачів: логіна, пароля, платежів, одноразових паролів, іншої інформації з обмеженим доступом. Його ідея в тому, щоб під виглядом сайту, якому ти довіряєш, виманити особисті дані. Фішингові сайти можуть копіювати оригінал до найдрібніших деталей, а шахрай, користуючись психологічними прийомами, здатний переконати надати необхідну інформацію. При цьому інформація про дану шахрайську схему оприлюднена на офіційному сайті «ОLХ». Тобто, через дистанційний доступ до телефону, шляхом створення уяви у позивача про те, що з ним спілкується служба підтримки сайту, шахраї заволоділи інформацією, яка їм була потрібна для оформлення кредитного договору від імені [PERSON] . Таким чином, договір про отримання споживчого кредиту укладено поза волею позивача, шляхом шахрайських дій третіх осіб, з метою обернення коштів на свою користь. Просить визнати недійсним договір споживчого кредиту №010-RО-82-307686651, який укладено 20 грудня 2024 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк», та [PERSON] . Ухвалою судді від 14.04.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками. 30.04.2025 від представника відповідача АТ «Райффайзен Банк» Сапіги М.М. надійшов Відзив на позовну заяву в якому зазначає, що позивач обґрунтовує свою позицію тим, що 20 грудня 2024 року приблизно о 14:22 йому написала невідома особа, з приводу придбання товару, який позивач виклав на сайті «ОLХ». На прохання зазначеної особи відповідач повідомив їй номер своєї картки в АТ «Райффайзен Банк» та після цього перейшов на надіслане йому зазначеною особою посилання та ввів данні платіжної картки спочатку АТ «Приватбанк», а пізніше реквізити картки АТ «Райффайзен Банк», в подальшому позивач після тривалих вагань все ж надав віддалений доступ до свого мобільного телефону невідомим особам. На думку позивача він не вчиняв ніяких дій, які б сприяли укладенню кредитного договору № 010-RO-82-307686651 від 20.12.2024 року і зазначений договір укладений поза його волевиявленням. Вимоги викладені в позовній заяві АТ «Райффайзен Банк» вважає незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних правових підстав. 20 грудня 2024 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Заяву про відкриття Карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010-RO-82-307686651 від 20.12.2024 року відповідно до якої Відповідач зобов`язався за умови відсутності коштів на Картковому рахунку надати Позивачу в межах поточного ліміту кошти (Кредит), а Позивач зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування (п.2.3 Кредитного договору). Розмір поточного ліміту на дату початку кредитування - 45 000,00 грн. (п. 3.2.1 Кредитного договору), строк кредиту становить 300 місяців з дати встановлення Поточного ліміту (п. 3.3 Кредитного договору), процентна ставка встановлена у розмірі 48,00% річних (п.3.4 Кредитного договору). Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на Картковий рахунок одночасно з ініціюванням Позивачем платіжних (видаткових) операції за Картковим рахунком. Фінансовий номер телефону Позивача для підключення мобільного банкінгу: [NUMBER] (зазначений Позивачем у Заяві на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» № 010-RO-82-307686651). Підписання електронних документів в мобільному застосунку «Райффайзен Онлайн» здійснюється шляхом накладання електронного підпису Клієнта (шляхом введення Одноразового пароля). Електронний документ, на який накладено Електронний підпис Клієнта (шляхом введення Одноразового пароля), є таким, що вчинений Клієнтом із додержанням письмової форми та підписаний Клієнтом власноруч. Кредитний договір підписано в електронній формі шляхом підтвердження одноразовим ідентифікатором 593861+380683268599 20.12.2024 року об 15:17 годині. Посилаючись на норми ЦК України, ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію», ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», ЗУ «Про електронні довірчі послуги», ЗУ «Про електронний цифровий підпис» представник відповідача вважає, що Кредитний договір укладений у необхідній формі та підписаний належним чином. Також, 24 вересня 2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Заяву про акцепт Публічної пропозиції/Угода № CMDPI-1822589, відповідно до пункту 2.1. якої підписанням цієї Заяви про акцепт Клієнт приймає (акцептує) Публічну пропозицію Банка про надання Послуг з відкриття та обслуговування банківських рахунків, розміщення вкладів, надання кредитів та інших Послуг в порядку та на умовах, викладених в Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк», що оприлюднені на Сайті Банку www.raiffeisen.ua. Згідно пункту 4.2. Угоди Клієнт зобов`язується забезпечити належне зберігання, не розголошувати та не передавати третім особам паролі, коди, інші дані та пристрої, що використовуються для здійснення операцій за Рахунками або отримання від банку інформації, що становить банківську таємницю. Згідно п. 8.2.2 Статті 8 Розділу 2 Правил Клієнт зобов`язаний безумовно виконувати вимоги Правил Банку, Платіжних систем та законодавства України з питань здійснення операцій з використанням платіжної карти (далі - ПК), зокрема забезпечити належне зберігання ПК, не розголошувати ПІН-код, Слово - пароль, CVV2/CVC2-код, ОТР-паролі, не передавати ПК у користування третім особам, не розголошувати свої Аутентифікаційні дані, Пароль для Мобільного пристрою; забезпечити належний контроль за Мобільним пристроєм, на якому встановлено Цифровий гаманець; забезпечити наявність обмежень доступу до Мобільного пристрою; не допускати використання третіми особами Мобільного пристрою зі встановленим на ньому Цифровим гаманцем. У разі втрати (крадіжки тощо) ПК/мобільного телефону із SIM-картою, компрометації ПК (розголошення ПІН-коду/ОТП-паролю/Реквізитів ПК, виникнення підозри, що дані карти стали відомі третім особам, тощо), Клієнт має негайно повідомити Банк. За заявою Позивача Банком було здійснено перевірку та аналіз обставин, викладених [PERSON] та встановлено наступне: Клієнт здійснює вхід в мобільний застосунок Райффайзен Онлайн (надалі по тексту РО) за допомогою логіна і пароля: з 29.09.2024 з пристрою Xiaomi 24069PC21G Android v. 14 Зміни логіна і пароля входу в РО, пристрою з якого здійснювали вхід та фінансового номеру телефону не зафіксовано. 20.12.2024 року через застосунок РО подано заявку на оформлення кредитної картки з лімітом 45 000,00 грн. з пристрою яким клієнт користується з 29.09.2024. Позитивне рішення по заявці прийнято автоматично. Відкрито рахунок [NUMBER] до якого прилінковано картку [NUMBER] . СМС з ОТР паролем на підтвердження оформлення кредитів відправлено на Фінансовий номер Клієнта +380(68)326-85-99. Дані геолокації на момент оформлення кредитів зафіксовані за адресою: [ADDRESS] . Після оформлення кредиту в додатку РО серед інших платежів здійснено наступну трансакцію: 2024-12-20 16:40:18 переказ з карти [NUMBER] на рахунок [NUMBER] ( [PERSON] ) в сумі 42 000,00 грн. (метод підтвердження PUSH). За висновком відповідальних співробітників Банку Позивач надав віддалений доступ до керування своїм мобільним пристроєм. Логін і пароль входу в РО був збережений на пристрої клієнта. Маючи доступ до РО клієнта та його пристрою було здійснено серед іншого оформлення кредитної картки з лімітом 45 000,00 грн. і подальше перерахування коштів з кредитної картки. Таким чином, враховуючи обставини заявлені Позивачем у позові та результати перевірки співробітників Банку можна стверджувати, що Позивач почав спілкування із невстановленими особами об 14-25 годині 20.12.2024 року, після чого свідомо надав віддалений доступ до свого телефону розуміючи можливі негативні наслідки (оскільки протягом тривалого часу не погоджувався на це, - як це зазначено у позові), Кредитний договір було підписано об 15-17 годині 20.12.2024 року, орієнтовно об 17-26 годині (одразу після спілкування із представником Банку зателефонував на Гарячу лінію поліції 02). Тобто починаючи орієнтовно з 15-00 години 20.12.2024 року телефон Позивача було заблоковано і за його словами проводилися операції, а до Банку Позивач звернувся лише об 17-00 - 17-26 годині, тобто більше чим через 2 години. При цьому, Позивач, з його слів, мав для зв`язку мобільний телефон батька та ноутбук для зв`язку та для входження в РО. Вважають, що це свідчить про те, що позивач свідомо надав віддалений доступ до свого мобільного телефону іншим особам, розуміючи негативні наслідки таких дій та тривалий час свідомо або не свідомо не здійснював ніяких дій, щоб запобігти їх настанню. Таким чином, Відповідач самостійно порушив вимоги статті 8 Розділу 2 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк», а саме розголосив реквізити платіжної картки та надав віддалений доступ до свого мобільного пристрою. Просить відмовити у задоволенні позову. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно наданого позивачем скріншоту з сайту «OLX» за 20.12.2024, на сайті було наявне оголошення про продаж масажного столу Ricardo вартістю 5500 грн. З наданої позивачем переписки в телефоні з додатку Viber вбачається, що 20.12.2024 о 14.22 год. він отримав листа від особи на ім?я [PERSON] , номер мобільного телефону [NUMBER] , з питанням щодо продажу стола та яка повідомила, що оплатить товар через «олх». В подальшому від неї прийшло повідомлення наступного змісту: «Замовлення ОLХ# сплачено успішно! [PERSON] це повідомлення продавцю на підтвердження. Він повинен перейти за посиланням та підтвердити угоду та отримати гроші на картку:». Надалі позивачу приходили повідомлення від «Олі» (оскільки не проходила оплата), щоб він зв?язався з техпідтримкою та перейшов за посиланням на сайт «олх» о 14.38 год. В подальшому, як зазначає позивач, йому почали надходити дзвінки з додатку Телеграм, що оплата не проходить тривалий час, покупець скаржиться, та на їх чергове прохання позивач надав віддалений доступ до телефону, щоб вияснити проблему, після чого його телефон заблокувався та позивач не міг виконати на ньому жодної операції, в тому числі зателефонувати. З наданих сторонами кредитних документів вбачається, що 20.12.2024 о 15.17 год. між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Заяву про відкриття Карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010-RO-82-307686651 від 20.12.2024 року відповідно до якої Відповідач зобов`язався за умови відсутності коштів на Картковому рахунку надати Позивачу в межах поточного ліміту кошти (Кредит), а Позивач зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування (п.2.3 Кредитного договору). Розмір поточного ліміту на дату початку кредитування - 45 000,00 грн. (п. 3.2.1 Кредитного договору), з подальшим збільшенням кредитного ліміту, строк кредиту становить 300 місяців з дати встановлення Поточного ліміту (п. 3.3 Кредитного договору), процентна ставка встановлена у розмірі 48,00% річних (п.3.4 Кредитного договору). Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на Картковий рахунок одночасно з ініціюванням Позивачем платіжних (видаткових) операції за Картковим рахунком. Фінансовий номер телефону Позивача для підключення мобільного банкінгу: [NUMBER] (зазначений Позивачем у Заяві на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» № 010-RO-82-307686651). Підписання електронних документів в мобільному застосунку «Райффайзен Онлайн» здійснюється шляхом накладання електронного підпису Клієнта (шляхом введення Одноразового пароля). Електронний документ, на який накладено Електронний підпис Клієнта (шляхом введення Одноразового пароля), є таким, що вчинений Клієнтом із додержанням письмової форми та підписаний Клієнтом власноруч. Кредитний договір підписано в електронній формі шляхом підтвердження одноразовим ідентифікатором 593861+380683268599 20.12.2024 року о 15:17 год. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ч. 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ч. 1 ст. 633 ЦК публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За ч. 1, 2 ст. 638 ЦК встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За ч. 1 ст. 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави ЦК, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі ч. 2 ст. 1056-1 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того суд вказує, що за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до змісту ч. 1-5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. За ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. На підставі ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного вмотивування суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК). Головне, щоб електронний договір включав усі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним через недодержання письмової форми в силу прямої вказівки закону. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Отже, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є комбінацією цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічна правова позиції була викладена Верховним Судом у постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19. Згідно Виписки АТ «Райффайзен Банк» про рух коштів по рахунку за період з 01.12.2024 по 31.12.2024 - 20.12.2024 о 15.18 год. на картку [PERSON] № [NUMBER] здійснено зарахування кредиту в розмірі 300 000,00 грн., далі 21.12.2024 о 15.24 год., 15.29 год., 15.38 год., 15.50 год., 15.58 год. із зазначеної карти здійснено переказ коштів з карти на карту на суми 75380,00 грн., 29150,00 грн., 29150,00 грн., 120000,00 грн., 49000,00 грн. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, після зазначених подій щодо продажу [PERSON] товару на сайті «олх» та блокування його телефону, 20.12.2024 близько 17.00 год. [PERSON] звернувся на гарячу лінію АТ «Райффайзен Банк» та повідомив, що ніякі кредитні кошти отримувати наміру не мав та не підтверджує, що ним укладено кредитний договір, але оператор гарячої лінії порадив звернутися до поліції. О 17.26 год. 20.12.2024 [PERSON] зателефонував на лінію 102 та після прибуття слідчо-оперативної групи, останнім було подано заяву про вчинення злочину, відповідно 20 грудня 2024 року відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 12024250320001978 за фактом шахрайства, що підтверджується Рапортом ст. слідчого Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Нестеренка В.В., Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Згідно запису телефонної розмови від 20.12.2024 о 18.43 год. між [PERSON] та представником АТ «Райффайзен Банк» встановлено, що [PERSON] звернувся до банку вдруге протягом дня з приводу шахрайських дій по його рахунку в банку, оформлення від його імені, але без його згоди кредитного договору та з проханням заблокувати всі рахунки. На момент розмови з представником банку поліція уже прибула на виклик до [PERSON] та останній зазначив, що уже телефонував до банку і частково йому заблокували картки. Представник банку повідомила, що картки та рахунки будуть заблоковані та вона подасть заявку на оскарження здійснених операцій. Згідно Витягу з матеріалів службової перевірки case CPCD770671 від 31.12.2024 АТ «Райффайзен Банк» встановлено, що [PERSON] є користувачем мобільного додатку "Raiffeisen Online" з 24.09.2021 (CIN 81429418). З 29.09.2024 для роботи в системі "Raiffeisen Online" клієнт використовує мобільний пристрій Xiaomi 24069PC21G Android v. 14. 20.12.2024 15:16:16 через застосунок "Raiffeisen Online" подано заявку на оформлення готівкового кредиту в сумі 300 000,00 грн. з пристрою яким клієнт користується з 29.09.2024 - Xiaomi 24069PC21G Android v. 14. Позитивне рішення по заявці прийнято автоматично. Кредитні кошти виплачені на зарплатний рахунок. 20.12.2024 15:18:02 через застосунок "Raiffeisen Online" подано заявку на оформлення кредитної картки з лімітом 45000,00 грн. з того ж пристрою клієнта. Позитивне рішення по заявці прийнято автоматично. Відкрито рахунок [NUMBER] до якого прилінковано картку [NUMBER] . СМС з ОТР паролем на підтвердження оформлення кредитів відправлено на ФН +380(68)326-85-99. Дані геолокації на момент оформлення кредитів зафіксовані за адресою [ADDRESS] . Після оформлення кредитів в додатку РО кредитні кошти були переказані на картки інших банків відкритих в Таском Банку [NUMBER] , [NUMBER] та здійснено платіж на рахунки інших банків [NUMBER] , [NUMBER] . Метод підтвердження здійснення платежів PUSH на довірений пристрій клієнта. Загальна сума переказаних коштів з рахунків клієнта складає 344000,00грн. Отже, є достатні підстави для суду вважати, що 20.12.2024 року внаслідок дій третіх осіб від імені [PERSON] в банку оформлено кредит та з карток [PERSON] в АТ «Райффайзен Банк» було знято кредитні кошти, що підтверджено випискою по рахунку відповідача. У відповіді АТ «Райффайзен Банк» від 13.01.2025 року на письмове звернення [PERSON] від 27.12.2024, 03.01.2025 стосовно незгоди із оформленими кредитами банком було повідомлено, що оформлення кредитних продуктів відбулось з дотриманням всіх норм, передбачених Правилами банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк» та позивачу можуть бути запропоновані індивідуальні умови для врегулювання боргу по кредиту. Крім того, судом встановлено, що кредитні кошти в сумі 300 000,00 грн. було зараховано на рахунок [PERSON] 20.12.2024, разом з тим, згідно виписки банку вбачається, що операцію по переказу коштів було проведено банком 21.12.2024 року, тобто на наступний день після повідомлення позивача про вчинення відносно нього шахрайських дій, тобто не було заблоковано проведення операції одразу після надходження такої інформації та не повідомлено банк отримувача коштів про сумнівні операції. Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ч. 8-9 ст. 86 Закону України «Про платіжні послуги» надавачі платіжних послуг несуть відповідальність перед користувачами за помилкові платіжні операції, у тому числі за виконання: 1) помилкової платіжної операції на рахунок неналежного отримувача; 2) помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника; 3) платіжної операції з рахунку платника без законних підстав або внаслідок інших помилок надавача платіжних послуг. У разі виконання помилкової платіжної операції на рахунок неналежного отримувача надавач платіжних послуг зобов`язаний негайно після виявлення помилки переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції отримувачу, а також сплатити йому пеню в розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення від дня завершення помилкової платіжної операції до дня переказу коштів на рахунок отримувача, але не більше 10 відсотків суми платіжної операції. На підставі п. 140 «Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 р. № 164, користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Втрата платіжного інструменту - неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за платіжним інструментом, неправомірне заволодіння та/або використання платіжного інструменту чи його реквізитів та/або індивідуальної облікової інформації (п. 6 ч. 1 ст. 3 Розділу І «Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів»). За п. 146 «Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 р. № 164, власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Отже, враховуючи відсутність заперечень з боку представників відповідача тої обставини, що [PERSON] звернувся до банку відразу 20.12.2024 року щодо несанкціонованого оформлення від його імені кредитного договору та зняття грошових коштів з його рахунку 20.12.2025 року, а також до правоохоронних органів 20.12.2024 року за фактом скоєння кримінального правопорушення за фактом незаконного заволодіння грошовими коштами, то вказане доводить, що [PERSON] своїми усвідомленими діями не сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Так спірні операції 20.12.2024 року були проведені через застосунок "Raiffeisen Online" із застосуванням «фішингової» схеми шахраїв, яка розрахована на неуважність користувачів системи, а також на наявність особливостей деяких сервісів системи, які шахрай може використовувати для обману користувачів системи. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постановах від 23 січня 2018 року по справі № 202/10128/14-ц, від 20 червня 2018 року по справі № 691/699/16-ц, від 5 квітня 2021 року по справі № 336/3989/19. Пунктами 14.14, 14.15 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що банк, зокрема, зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банка. У разі невиконання банком обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу ризик збитків від здійснення таких операцій несе банк. При цьому обов`язок банку щодо повідомлення користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним у разі інформування банком користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем. Відповідно до частин сьомої - десятої розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, чинного на момент спірних правовідносин, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем, або під впливом тяжкої обставини. В оспорюваному кредитному договорі у розділі «Реквізити й підписи сторін» «Позичальник», зазначено, що договір підписано «електронний підпис одноразовим ідентифікатором», через специфіку укладання та безпосереднього підпису таких договорів неможливо встановити особу, що його укладала та підписувала, а згідно з правовою позицією Великої палати Верховного суду (Постанова по справі № 227/3760/19-ц від 26.10.2022 р.) наявність же сама по собі на письмовому тексті правочину, вчиненого замість учасника правочину іншою особою (фактично невстановленою особою, не уповноваженим учасником) не може підміняти належну фіксацію волевиявлення самого учасника правочину та створювати для нього права та обов`язки поза таким волевиявленням. Крім того, слід врахувати той факт, що послуги стільникового зв`язку за номером телефону [NUMBER] надавалися знеособлено, що виключає належну ідентифікацію позичальника та не виключає того, що номером можуть заволодіти шахраї шляхом його відновлення, тимчасового блокування. Заволодіння номером телефону, абонентські послуги для якого надаються знеособлено, можливе шляхом надання певної інформації оператору мобільного зв`язку, зокрема про останні номери на які здійснювалися дзвінки з даного номеру, що не вимагає надання персональних даних абонента. В даному випадку можна стверджувати про те, що особу, яка підписує договір через смс-повідомлення, яке надсилається на абонентський номер, послуги по якому надаються знеособлено, кредитором однозначно неможливо встановити. Враховуючи масову кількість фактів шахрайських дій з використання номеру телефону, абонентські послуги по якому надаються знеособлено, кредитор мав переконатися в реальності намірів позивача на укладення кредитного договору, чого він не зробив. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір..

Outcome: approved