Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Саадулаєву А.І. Предметом позову є стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 17.04.2025 року і до закінчення навчання або досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.05.2025 р. відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 21.08.2004 року [PERSON] , уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають трьох дітей, неповнолітніх [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , та повнолітню дитину доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/31531/24 від 29 листопада 2024 року шлюб між ними розірваний. На сьогодні виник спір про стягнення аліментів на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , так як вона згідно довідки НМУ ім. О.О. Богомольця № 120/19-34 від 09.04.2025 р., є студенткою 2 курсу Національного медичного імені О.О. Богомольця, денної форми навчання, де курс розпочатий 2023 року і повинен закінчуватися 2029 року. Навчання здійснюється на платній основі. Вартість навчання становить 20 673,00 гривень за 1 семестр навчання, яке оплачує позивач. Донька не має змоги влаштуватися на роботу, проживає разом зі позивачем і знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої донька у розмірі 3000,00 грн. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього на користь позивача аліменти у розмірі 2000,00 грн. Зазначив, що спільний син [PERSON] проживає разом з відповідачем за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на його одноособовому утриманні з 02.03.2025 року. Також зауважив, що відповідно до довідки ОК-5, відповідач не працевлаштований та не має стабільного доходу. В судовому засіданні, яке відбулось 29.07.2025 року, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. В судовому засіданні, яке відбулось 29.07.2025 року, відповідач просив задовольнити позові вимоги частково. Зазначив, що працює практикуючим приватним масажистом у м.Києві. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, 21.08.2004 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , що був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 1532. Сторони від шлюбу мають трьох дітей: неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та повнолітню дитину доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/31531/24 від 29 листопада 2024 року шлюб між сторонами розірваний. На сьогодні виник спір про стягнення аліментів на утримання їх повнолітня донька [PERSON] , [INFO] , згідно довідки НМУ ім. О.О. Богомольця № 120/19-34 від 09.04.2025 р., є студенткою 2 курсу Національного медичного імені О.О. Богомольця, денної форми навчання, де курс розпочатий 2023 року і повинен закінчуватися 2029 року. Навчання здійснюється на платній основі. Вартість навчання становить 20673,00 гривень за 1 семестр навчання. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошувала, що спільна донька сторін знаходиться на її утриманні, а батько дитини - відповідач по справі ухиляється від покладених на нього обов`язків щодо утримання дитини. На спростування цих обставин відповідачем не було надано до суду належних і допустимих доказів. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України). Статтею 199 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (стаття 182 Сімейного кодексу України). Отже, за змістом вищенаведених положень закону обов`язковими умовами стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі і спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я тощо. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). В постанові Верховного Суду від 13.05.2021 р. у справі № 308/4214/18 зазначено, що сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Крім цього, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі №635/1139/17). Суд враховує, що повнолітня донька сторін навчається на денній формі навчання, вона позбавлена можливості працювати, а тому не може забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням, а тому, виходячи з наведеного, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, повнолітньої доньки сторін, яка продовжує навчання, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в твердій грошові сумі в розмірі 3000,00 грн. на місяць. Крім того, суд враховує, що спільні неповнолітні діти знаходяться на утриманні обох батьків, а також суд враховує те, що відповідач має роботу та стабільний дохід, що було встановлено в судовому засіданні та те, що розмір аліментів, який просить стягнути позивач не є завищеним та таким, що може суттєво вплинути на матеріальне становище відповідача, з огляду на що, суд відхиляє доводи відповідача про зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved