Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-19 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося у суд з позовом про стягнення безпідставно отриманих коштів. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві перебуває [PERSON] , який отримав пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби,та деяких інших осіб" з 20.03.2021 року. З 09.08.2024 року набули право на призначення пенсії відповідно до вказаного Закону особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань. Відповідно до ст. 2 вказаного Закону військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Згідно довідки ДБР від 14.08.2024 року №377 [PERSON] проходить службу на посадах начальницького складу ДБР з 24.03.2021 року, у зв"язку з чим відсутні підстави для продовження виплати пенсії за нормами вказаного Закону. Враховуючи викладене, позивач з 01.11.2024 року припинив виплату пенсії [PERSON] та нарахувало переплату пенсії за період з 09.08.2024 року по 31.10.2024 року в розмірі 64 737,10 грн. З метою досудового врегулювання питання щодо відшкодування надміру виплачених коштів на адресу відповідача було направлено лист з пропозицією добровільного внесення коштів №2600-0505-8/222976 від 21.11.2024 року. Переплачені кошти не повернуті добровільно в зазначені терміни. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача 64 737,10 грн. безпідставно отриманих коштів (пенсії) та 3 028,00 грн. судового збору. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач [PERSON] надіслав відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки він заявою від 28.08.2024 року повідомив Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про факт проходження служби в ДБР з 24.03.2021 року. Відповідач вважає протиправними дії позивача щодо припинення виплати йому пенсії за вислугу років, а вимогу повернути кошти (пенсію) в сумі 64 737,10 грн. безпідставними. Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надіслало відповідь на відзив. Просить задовольнити позов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві перебуває [PERSON] , який отримав пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби,та деяких інших осіб" з 20.03.2021 року. Відповідно до ст. 2 вказаного Закону військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної Документ сформований в системі «Електронний суд» 04.06.2025 2 спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. З 09.08.2024 року набули право на призначення пенсії відповідно до вказаного Закону особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань. Відповідно до ст. 2 вказаного Закону військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Згідно довідки ДБР від 14.08.2024 року №377 [PERSON] проходить службу на посадах начальницького складу ДБР з 24.03.2021 року, у зв"язку з чим відсутні підстави для продовження виплати пенсії за нормами вказаного Закону. Враховуючи викладене, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.11.2024 року припинило виплату пенсії [PERSON] та нарахувало переплату пенсії за період з 09.08.2024 року по 31.10.2024 року в розмірі 64 737,10 грн. З метою досудового врегулювання питання щодо відшкодування надміру виплачених коштів на адресу відповідача було направлено лист з пропозицією добровільного внесення коштів №2600-0505-8/222976 від 21.11.2024 року. Переплачені кошти не повернуті добровільно в зазначені терміни. Відповідач [PERSON] не погоджується з позовними вимогами та зазначає, що після звільнення 19.03.2021 з військової служби він набув право на пенсію за вислугу років на підставі Закону № 2262, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві (пенсійна справа № 2602047151) та отримує пенсію за вислугу років, яку йому призначено довічно. 24.03.2021 Відповідач вступив на службу до Державного бюро розслідувань, проходить службу на посадах начальницького складу ДБР. При цьому, протягом 2021-2024 років отримував пенсію на підставі Закону № 2262 (остання виплата пенсії надійшла 05.10.2024, після чого подальшу виплату пенсії було припинено). Відповідач вважає протиправними дії позивача щодо припинення виплати йому пенсії за вислугу років, а вимогу повернути кошти (пенсію) в сумі 64 737,10 грн. безпідставними. Суд вважає, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 09.08.2024 набрав чинності Закон № 3886, яким внесено зміни та доповнення до Закону № 2262 в частині врегулювання питань, пов`язаних із пенсійним забезпеченням та загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням осіб рядового і начальницького складу ДБР. Статтею 60 Закону № 2262 встановлено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 у справі № 6-91цс 14. Порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення». Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21.03.2003, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014). Зі змісту п. 3 цієї Постанови вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Судом встановлено, що після набрання чинності змін до Закону № 2262 Відповідач, на виконання вимог статті 60 Закону № 2262 надіслав в установленому законодавством порядку до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві заяву від 28.08.2024 (копія додається, див. додаток № 4), в якій поінформував територіальний орган Пенсійного фонду України про факт проходження служби в ДБР з 24.03.2021. Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів, за якими можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при перерахунку пенсії, та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою, чи помилкою, пов`язаною з неналежним виконанням обов`язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування (перерахування) пенсії, а також здійснення контрольних та ревізійних функцій. Також в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач [PERSON] вчинив будь-які зловживання зі свого боку або подав позивачу недостовірні дані під час нарахування (перерахунку) та виплати йому пенсії. Тобто позивачем не доведено факту недобросовісності відповідача. З огляду на наведене, позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed