Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

23 червня 2025 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом, через підсистему "Електронний суд ЄСІТС", який підписаний його директором Гедзь О.В в якому зазначено, що 21.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №1397182 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (надалі Договір позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5 850,00 грн строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору позики №1397182 від 21.04.2021 року, виникла заборгованість у загальному розмірі 16 930,97 грн, з яких: 5 850,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 080,97 грн. - сума заборгованості за відсотками. Отже, відповідач належним чином не виконав зобов`язання щодо повернення позики ні перед Позикодавцем/Первісним кредитором, ні перед Позивачем/Фактором - ТОВ «Фінпром Маркет», яке набуло право вимоги за Договором позики №1397182 на підставі договору факторингу. Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 18 810,72 грн з яких: 5 850,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 960,72 грн. - сума заборгованості за відсотками. На підставі зазначеного позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Фінпром Маркет" суму заборгованості за Договором позики №1397182 в розмірі 16930,97 грн, а також сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку з перебуванням на військовій службі в ЗСУ, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні. Вивчивши матеріали справи суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що 21 квітня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 1397182 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за яким він отримав у позику 5850 грн. строком на 30 днів, яку зобов`язався повернути до 21 травня 2021 року та сплатити відсотки за користування коштами, які за зниженою ставкою складали 0,69% за день, а за понадстрокове користування позикою - 2,70% в день. При цьому орієнтовна загальна вартість позики за умовами укладеного договору складала 7060 грн 96 коп (а.с.26). Договір позики підписано електронним підписом позичальника, електронний підпис позичальника відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.11 Договору позики, юридичні адреси та реквізити сторін. Підписанням вказаного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/uа/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено\~ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п.4.1Договору позики). Відповідно до пункту 5 Договору, договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Того ж дня, кошти в сумі 5850 грн було перераховано на картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 11.04.2025 року та випискою про рух коштів по банківській картці АТ КБ "ПриватБанк" емітованої на ім`я відповідача № [NUMBER] ( а.с.22,50,129-30). 19 листопада 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги за кредитним договором укладеним 01 червня 2021 року з відповідачем, що підтверджується копіями Договору факторингу № 1911 від 19.11.2021 року, акту приймання-передачі документації, реєстром прав вимог № 3 до договору факторингу № 1911 від 19 листопада 2021 року (а.с.53-72). 03 квітня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право вимоги, у тому числі за кредитним договором укладеним з відповідачем 01 червня 2021 року, що підтверджується копіями договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року, акту приймання-передачі документації Додаток № 2 до Договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року, реєстром заборгованості Додаток № 1 до Договору факторингу № 030423-ФК (а.с.74-105). В позовній заяві та розрахунку заборгованості позивач зазначив, що заборгованість відповідача за вказаним договором позики станом на 28 травня 2025 року складає 16930 грн 97 коп, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в сумі 5850 грн, заборгованості за нарахованими відсотками 11080 грн 97 коп ( а.с.9-14). За приписами ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст. 626 ЦК України). В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд вважає укладеним договір про надання позики між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнавався. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих в позику коштів, в межах визначеного сторонами строку кредитування. З огляду на викладене, оскільки відповідач не виконав зобов`язання за договором позики № 1397182 укладеним 21 квітня 2021 року, тому з нього на користь ТОВ «Фінпром Маркет» слід стягнути заборгованість нараховану за тілом кредиту у повному обсязі. Разом з тим, судом встановлено, що розмір одержання процентів встановлений договором наступним чином: за зниженою ставкою 0,69% за день, а за понадстрокове користування позикою -2,70% в день. За умовами п.2 кредитного договору, відповідач зобов`язаний був сплатити кредиторові відсотки за користування позикою по 21 травня 2021 року. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути проценти за 30 днів користування кредитом, які відповідно становлять суму у розмірі 1210 грн 95 коп. Позивач просив стягнути з відповідача проценти за користування кредитом у сумі 11080 грн 97 коп, посилаючись на те, що відповідно до п.6.5 Правил надання грошових коштів у позику, в разі неналежного виконання позичальником умов договору позики, позикодавець має право нараховувати відсотки у розмірі передбаченому договором позики, за кожен день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів. Однак матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Правилами надання грошових коштів у позику відповідач ознайомився, погодився, розуміючи їх зміст, підписуючи договір позики №1397182 а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив саме такі умови нарахування відсотків за договором. Крім того, роздруківка із сайту позивача правил надання грошових коштів у позику, належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. З огляду на зазначене суд доходить висновку про часткове задоволення вимоги позивача про стягнення заборгованості за відсотками. Відповідно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в сумі 1210 грн 95 коп. З огляду на викладене вище, беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором позики, суд доходить висновку про необхідність стягнення з нього на користь позивача заборгованості за договором позики №1397182 від 21.04.2021 року в загальному розмірі 7060 грн 95 коп. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а також підтвердженні витрати на професійну правничу допомогу понесені позивачем в розмірі 3500 грн.

Outcome: partial