Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що її матір перебувала на обліку у Головному управлінні Пенсійному фонді України в Донецькій області. Зазначає, що 14.03.2023 року Голосіївським УП ГУ НП було зареєстровано в інформаційно телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Голосіївське управління поліції ГУНП В м. Києві за № 8794 заяву [PERSON] про те, що з 03.03.2023 був втрачений зв`язок з мамою, [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . В подальшому рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська оголошено [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Алупка Автономної Республіки Крим, померлою, днем смерті вважати день набрання законної сили даного рішення суду, тобто 30.07.2024 року. В подальшому позивачка звернулась до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області для отримання допомоги на поховання, а також їй було рекомендовано звернутись з заявою про отримання недоотриманої пенсії померлої [PERSON] . 03.02.2025 року Маловацькою Н.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване за №30, за змістом якого спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO] , яка визнана померлою [INFO] , є її донька [PERSON] . Спадщина, на яку видану це свідоцтво, складається з грошових коштів в розмірі 151 332 грн 66 коп. 14.02.2025 [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Шевченківський район) із заявою № 2763 про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю матері [PERSON] 30.04.2025 ГУ ПФУ в Донецькій області листом про надання інформації №0500-0202-8/42078 повідомило, що Головним управлінням опрацьовано заяву [PERSON] від 14.02.2025 №2763 про виплату недоотриманої пенсії за померлу [PERSON] . За результатами розгляду документів, долучених до заяви від 14.02.2025 рішенням Головного управління від 03.04.2025 №914110140988 [PERSON] відмовлено у оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії. З огляду на викладене просила суд ухвалити рішення, яким стягнути Головного управління пенсійного фонду України на користь [PERSON] в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію, яка була нарахована [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у сумі 151 332,66 грн, що входить до складу спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №52/2024 від 03.02.2025, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маловацькою Н.А., судовий збір у розмірі 1 513,33 грн та витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 42\~080 грн. \~ \~ \~ \~Позивачка та її представник адвокат Івіна М.Ю. в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяву відповідно до якої вимоги просили задовольнити, розгляд проводити без їхньої участі.. Представник відповідача\~Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Донецькій області,\~будучи належним\~чином повідомленим\~про дату,\~час та\~спосіб розгляду\~справи,\~в судовому\~засіданні участі\~не приймав,\~причину неявки\~суду не\~повідомив.\~До суду\~30.05.2025\~надав відзив,\~яким просив\~відмовити у\~задоволенні позовних\~вимог позивачки,\~з огляду\~на те,\~що За даними електронної пенсійної справи виплата пенсії [PERSON] проведена по 28.02.2022 через відділення поштового зв`язку №87548, тобто пенсіонерка власноруч отримала пенсійні кошти у лютому 2022 року. Надалі виплата пенсії призупинена з 01.09.2022 відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 ЗУ №1058 у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд. Вказує, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2024 №201/5027/24, яке набрало законної сили 30.07.2024, вирішено оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Алупка Автономної Республіки Крим померлою Так, в описовій частині рішення суду зазначено, що заявник (донька померлої [PERSON] ) повідомила, що від початку березня 2022 року ніякого зв`язку з матір`ю [PERSON] не було та її ймовірну загибель. Зазначає, що факт смерті рішенням суду не було встановлено, загибель пенсіонера ґрунтується на припущеннях, а дату смерті [INFO] було призначено судом із зазначених у ньому причин. Виходячи з наведеного ймовірна смерть одержувача пенсійних виплат [PERSON] сталася у березні 2022 року. Крім того, ззазначає, що наведена дата смерті [PERSON] в рішенні суду є умовною та не підтверджена будь якими відомостями чи матеріалами. В той же час [PERSON] припинила отримувати пенсійні виплати у березні 2022 що підрозуміє під собою можливу загибель останньої. За таких умов неможливо встановити період та суму недоотриманої пенсії, а виплати виходячи з вимог Позивачки прямо суперечить положенням ст 52 Закону 1058 оскільки точна дата смерті [PERSON] невідома. На підставі вищевикладеного, враховуючи норми статті 52 Закону №1058 було прийнято рішення відмовити [PERSON] у оформленні та виплаті недоотриманої суми пенсії. Крім того, 23.07.2025 представником відповідача було надано заяву, а саме заперечення на клопотання адвоката Івіної М.Ю., щодо стягнення витрат на правничу допомогу, в якій вказано, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження та обґрунтування наведеної суми витрат на правничу допомогу які були необхідні для здійснення представництва інтересів позивача у даній справі. З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні позовної заяви у частині виплати недоотриманої пенсії, а також у витратах на правничу допомогу у повному обсязі. 04.06.2025 року, представником позивача- адвокатом Івіною М.Ю. до суду було спрямовано відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що висновки відповідача стосовно смерті [PERSON] є безпідставними, необґрунтованими та нівелюється судовим рішенням, яке набрало законної сили та є обов`язковими до виконання. Так, згідно п.4 ч.1. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд. Разом з тим, в м.Маріуполь з 24.02.2022 велися активні бойові дій, та з 21.05.2022 місто було окуповане, а отже державні органи не могли здійснювати свої повноваження, в тому числі виплату пенсій через відділення поштового зв`язку №87548. Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. (п.2 ч.1. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Таким чином, твердження сторони відповідача не ґрунтуються на нормах законодавства. Позивач має законне право на отримання недоотриманої пенсії померлої за період з 01.03.2022 по 31.07.2024 включно. З огляду а викладене просила суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в частині стягнення недоотриманої пенсії, підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. Згідно із наданих суду доказів [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] від 05.04.1959 року, серія [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу, серія [NUMBER] . 14.03.2023 року Голосіївським УП ГУ НП було зареєстровано в інформаційно телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Голосіївське управління поліції ГУНП В м. Києві за № 8794 заяву [PERSON] про те, що з 03.03.2023 був втрачений зв`язок з мамою, [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , про підтверджується талоном-повідомлення єдиного обліку №8794 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення0 про кримінальне правопорушення та іншу подію). Як вбачається з витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, 14.03.2023 зареєстровано кримінальне провадження №12023100010000718 за ч.1 ст.115 КК України на підставі заяви [PERSON] . Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19.04.2023 року у справі № 752/7014/23 у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту смерті було відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 04.10.2023 року апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19.04.2023 року у справі № 752/7014/23 залишено без задоволення, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19.04.2023 року залишено без змін. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі №201/5027/24 від 27.06.2024 заяву [PERSON] про визнання особи померлою задоволено, оголошено [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Алупка Автономної Республіки Крим, померлою. Вирішено днем смерті [PERSON] [INFO] , місце народження м. Алупка Автономної Республіки Крим, громадянки України, вважати день набрання законної сили даного рішення суду, а саме 30.07.2024(день набуття законної сили). На підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2024 Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 30.10.2024 складено актовий запис №33 та зареєстровано смерть [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] . Відповідно до Довідки, виданої відділом обслуговування громадян №13 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №0500-0216-8/111861 від 20.11.2024 року сума недоотриманої пенсії [PERSON] за період з 01.03.2022 по 31.07.2024 складає 151 332 грн 66 коп. 03.02.2025 року Маловацькою Н.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване за №30, за змістом якого спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO] , яка визнана померлою [INFO] , є її донька [PERSON] . Спадщина, на яку видану це свідоцтво, складається з грошових коштів в розмірі 151 332 грн 66 коп. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не\~встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(стаття 1219 ЦК України). Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Уразі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах. Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія. Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені підстави для припинення виплати пенсії. Таким підставами є : 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Проте, визначених даною статтею обставин, у судовому засіданні не встановлено. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України». Тому припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій відповідача спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Проте, у судовому засіданні не встановлено жодної обставини, яка б свідчила про наявність вини пенсіонера у неотриманні належної їй пенсії. Відповідно до ч. 1 ст. 16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Як було встановлено у судовому засіданні, спадкоємиці [PERSON] надано Свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 151 332 грн 66 коп. Заперечення відповідача не спростовують підстав позову і не приймаються судом до уваги, оскільки право позивача на вищевказану суму недоотриманої пенсії посвідчене свідоцтвом про право на спадщину, яке в контексті положень ст. 66 Закону України «Про нотаріат» є процесуальним нотаріальним актом, що засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця та є для спадкоємця основним правовстановлюючим документом. На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним не визнано, неоспорене та є чинним, доказів визнання його недійсним чи внесення до нього змін відповідачем не надано. За таких обставин, сума недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, відповідає сумі, визначеній нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину, та становить 151 332 грн 66 коп. Крім того, посилання відповідача, щодо дати смерті [PERSON] , суд наголошує на тому, що її смерть підтверджується свідоцтвом про смерть в якій визначена дата смерті як [INFO] , а тому пояснення відповідача не є слушними. Отже, оскільки за життя мати позивачки недоотримала пенсію у розмірі 151 332 грн 66 коп, яка увійшла до складу спадщини, а позивач є її спадкоємицею та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, тому суд приходить до переконання, що позивач як спадкоємець набув право на отримання невиплаченої пенсії. Відповідно до частин 1 та 3статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як слідує з матеріалів справи, 01.04.2025 між Адвокатським об`єднанням «ГРЕЙСЕРС» та [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги № 81/2025. Того ж дня між АО «Грейсерс» та адвокатом Івіною М.Ю. укладено договір про співробітництво (залучення адвоката), за умовами якого адвокат Івіна М.Ю. на умовах співпраці з адвокатським об`єднанням надає правничу допомогу [PERSON] 01.04.2025 між АО «ГРЕЙСЕРС» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої допомоги № 81/2025 від 01.04.2025 (надалі по тексту Додаткова угода) (копія додаткової угоди знаходиться в матеріалах справи), якою визначено строки, вартість, порядок оплати та розмір гонорару АО «Грейсерс» за надання правничої допомоги під час розгляду в Слов`янському міськрайонному суді Донецької області позову [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом (справа №243/4243/25) Відповідно до п.2 Додаткової угоди Сторони домовились, що до послуг з надання правничих послуг застосовується погодинна ставка яка становить 2 500,00 грн за одну годину роботи адвоката АО «ГРЕЙСЕРС». Пунктом 3 Додаткової угоди Сторони домовились, що сплата гонорару оплачується Клієнтом після досягнення позитивного результату у надані правничої допомоги, передбаченої в п.1 Додаткової угоди, а саме після отримання недоотриманої пенсії [PERSON] . Наразі [PERSON] було надано послуг з правничої допомоги на суму 42 080 грн: · Виготовлення адвокатських запитів до Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 5 000,00 грн; · Оформлення конвертів, направлення адвокатських запитів до Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 625,00 грн; · Виготовлення адвокатського запиту до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 2 500,00 грн; аналіз законодавства та норм, на які посилається Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у рішенні про відмову, відомостей, які надані нотаріусом. Пошук судової практики. · Написання та виготовлення скарги до ПФУ 5 000,00 грн; · Подання скарги до ПФУ 625,00 грн; Написання позовної заяви, аналіз документів та судової практики, підготовка додатків до позовної заяви 12 500,00 грн; · Подача позовної заяви до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через Електронний Суд 625,00 грн; · Ознайомлення та вивчення отриманого відзиву на позовну заяву 2 500,00 грн; · Підготовка клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції 2 500,00 грн; · Написання відповіді на відзив 6 250,00 грн; · Подання клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції 625,00 грн; · Подання до суду відповіді на відзив, з направленням його стороні відповідача 625,00 грн. На підтвердження понесених витрат до матеріалів справи №243/4243/25 долучено копії: Договору про надання правничої допомоги №81/2025 від 01.04.2025; Додаткової угоди №1 до Договору про надання правничої допомоги № 81/2025 від 01.04.2025; Договору про співробітництво (залучення адвоката) від 01.04.2025; акту виконаних робіт №INV-000306 від 18.05.2025 року, акт виконаних робіт №INV-000283 від 01.05.2025 року. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.12.2020 у справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зазначено, що згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137\~ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З огляду на наведене, вивчивши наявні в матеріалах справи документи, які підтверджують надання позивачу правової допомоги адвокатом, та враховуючи клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, зважаючи,що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із:складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, суд вважає, що заявлена позивачем до стягнення з відповідача сума понесених витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 42080 грн. не є пропорційною складності справи та обсягу наданих адвокатом послугам. На думку суду, в цьому випадку пропорційною складності справи та наданим адвокатом послугам слід визначити грошову суму в розмірі 20 000,00 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, суд вважає за необхідним стягнути\~за рахунок бюджетних асигнувань\~Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області\~на користь [PERSON] суму судового збору, сплаченого останньою\~при зверненні до суду із зазначеним позовом\~у розмірі 1513,33 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial