Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. було вчинено виконавчий напис №2674, у зв`язку із боргом за кредитним договором №96023 від 02.12.2020, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Мікрокредит» у розмірі 9179,05 грн., на підставі якого 04.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. було відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Позивач вважає вказаний виконавчий напис вчиненим з грубим порушенням встановленої чинним законодавством процедури його вчинення та на підставі неправомірних вимог, за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог. На підставі викладеного позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 26.11.2021 2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. та зареєстрований в реєстрі за №2674. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13.05.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу 28.05.2025 направлялись позовні матеріали, що підтверджується копією супровідного листа наявного в матеріалах справи, які відповідач отримав 09.06.2025, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, окрім того в матеріалах справи міститься довідка, що ухвала від 13.05.2025 була доставлена до електронного кабінету 13.05.2025. Проте станом на 30.07.2025 відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, як і не надходило інших заяв щодо предмету спору. Третій особі приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Журавльовій Л.М. 28.05.2025 направлялись позовні матеріали, що підтверджується копією супровідного листа наявного в матеріалах справи, проте кореспонденція повернулася до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Третій особі приватному виконавцю виконавчого округу Чернігівської області Ковалю В.О. 28.05.2025 направлялись позовні матеріали, що підтверджується копією супровідного листа наявного в матеріалах справи, які він отримав 04.06.2025, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. За наявності відомостей про направлення відповідачу та третім особам позовних матеріалів, а також за відсутності відзиву на позовну заяву та заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без повідомлення (виклику) учасників. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02.12.2020 між ТОВ «Мікрокредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №96023. 26.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. вчинено виконавчий напис №2674 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Мікрокредит» за кредитним договором №96023 від 02.12.2020 на загальну суму 9229,05 грн., що складається з: 4514,35 грн. - прострочена сума заборгованості за кредитом, 4664,70 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 50 грн. - за вчинення виконавчого напису нотаріусом. При цьому, з вищевказаного виконавчого напису убачається, що його вчинено у безспірному порядку внаслідок допущення боржником прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.12.2020 по 16.06.2021. Загальна сума заборгованості - 9179,05 грн. При вчиненні нотаріальної дії нотаріус керувався статтею 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. 04.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. на підставі виконавчого напису №2674 виданого 26.11.2021 приватним нотаріусом КМНО Журавльовою Л.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Мікрокредит» заборгованості у розмірі 9229,05 грн. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. За змістом ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, п.2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, було встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому п.2 взагалі не передбачено в діючому Переліку. Тобто під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] керувалась визнаним нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2012 № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Таким чином, та обставина, що позивачем не визнається розмір заборгованості, а отже існує спір щодо стягнення заборгованості, спростовує безспірність заборгованості боржника. За таких обставин позовні вимоги про визнання вищезазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved