Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

31 липня 2025 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в смт. Кам`янка Пологівського району Запорізької області, яка є тимчасово окупованою РФ територією України, померла її мати [PERSON] . До дня смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . За життя мати хворіла онкологічним захворюванням, що і стало причиною смерті. Заявниця проживала у м. Бердянськ Запорізької області, однак з початку повномасштабного вторгнення росії в Україну вона виїхала з тимчасово окупованої території та зареєструвалася як внутрішньо переміщена особа в [ADDRESS] . Заявниці вдалося отримати відповідне свідоцтво про смерть своєї матері, однак такий документ, виданий органами окупаційної влади, тому є недійсним і не створює правових наслідків. В зв`язку з цим, факт смерті [PERSON] не зареєстрований компетентними органами України, оскільки смерть настала на тимчасово окупованій території України, де компетентні органи не можуть видати документи, необхідні для реєстрації смерті. Встановлення факту смерті необхідно заявниці для проведення реєстрації смерті матері та в подальшому реалізації свого права на прийняття спадщини. Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2025 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судовому засіданні [PERSON] подану заяву підтримала. Представник заінтересованої особи Ізяславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши [PERSON] , свідка [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] матір`ю [PERSON] записана [PERSON] . Смерть [PERSON] зафіксована органами окупаційної влади на території частини Запорізької області, про що свідчить свідоцтво про смерть [INFO] , видане 99000008 територіальним відділом відділом ЗАГС Куйбишевського району Управління ЗАГС Запорізької області. Відповідно до витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвищу № 0052298483, наданого Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області 16 травня 1992 року був зареєстрований шлюб [PERSON] та [PERSON] , прізвище якої після реєстрації шлюбу стало [PERSON] . Даний шлюб розірвано 06 липня 1995 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він являється чоловіком [PERSON] та підтвердив факт смерті [PERSON] , поховання якої було проведено родичами, які проживають на тимчасово окупованій території. Також заявниця медичними документами підтвердила лікування своєї матері в медичних закладах від важкої хвороби, спричиненої онкологічним захворюванням. Згідно з положеннями п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом\~ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після його ухвалення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відповідно до роз`яснень, наданих судам у п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Пунктами 1, 2 частини 1статті 17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ст.ст.3,8,9\~Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі в частині встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до вимог українського законодавства є джерелом права. Згідно рішень ЄСПЛ у справах проти Туреччини ("Loizidou v Turkey», «Cyprus v. Turkey»), Молдови та Росії («Mozer v. the Republic of Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Суд наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою). Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти у відповідності до сформульованого Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Смт. Кам`янка Пологівського району Запорізької області є тимчасово окупованою територією України відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. У ході розгляду справи судом не встановлено будь-якого умисного порушення заявницею, яка є громадянкою України, законодавства України та нормативних актів України після смерті її батька в частині належного повідомлення компетентних органів про даний факт, його належного фіксування, реєстрації тощо. Встановлення даного факту необхідне заявниці для документального засвідчення смерті та подальшого оформлення спадщини. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved