Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" 26.07.2021 року звернулось до суду із позовом, в обґрунтування якого вказав, що [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Анкету-Заяву №б/н від 03.03.2006 року, на підставі якої отримав кредит, який в подальшому збільшився до 6400,00 грн. Банком зобов`язання щодо видачі кредиту виконано в повному обсязі, а [PERSON] тривалий час зобов`язання не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 8712,64 грн. [PERSON] помер [INFO] . Банком надіслано 19.05.2020 року претензію до Першої Херсонської державної нотаріальної контори, та 05.06.2020 року отримано відповідь про те, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа заведена на підставі претензії банку. Зазначає, що відповідачки зареєстровані разом зі спадкодавцем, а відтак, в силу вимог\~ст. 1268 ЦК України\~є такими, що фактично прийняли спадщину, оскільки не заявили про відмову від неї. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.08.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 26.01.2022 року відповідачками подано відзив на позов, у якому вказали, що вони дізнались про смерть [PERSON] в день ознайомлення з матеріалами справи (10.01.2022 р.). Вони не мають жодного наміру приймати спадщину, не звертались із заявами про її прийняття. [PERSON] фактично за адресою реєстрації не проживав з 2000 року та вони між собою не спілкувались з 1999 року, за рішенням суду він був виписаний з помешкання. 07.02.2022 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якому просив позов задовольнити в повному обсязі. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, призначено розгляд справи. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.12.2023 року підготовче засідання відкладено, витребувано докази. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.03.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони не прибули, в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи у відсутність. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] 03.03.2006 року звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Анкету-Заяву №б/н від 03.03.2006 року, на підставі якої отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Згідно довідки б/н [PERSON] на підставі кредитного договору №б/н від 03.03.2006 року видано наступні кредитні картки: [NUMBER] дата відкриття 10.02.2006 р. термін дії 05/15, [NUMBER] дата відкриття 06.10.2014 р. термін дії 09/18, [NUMBER] дата відкриття 06.10.2014 р. термін дії 09/18, [NUMBER] дата відкриття 28.12.2018 р. термін дії 08/22. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] за договором №б/н вбачається зміна кредитного ліміту, зокрема 07.03.2006 року старт карткового рахунку та встановлення кредитного ліміту в розмірі 1500,00 грн, 13.08.2007 року збільшення кредитного ліміту до 2000,00 грн, 26.09.2008 року збільшення кредитного ліміту до 5000,00 грн., 11.02.2009 року зменшення до 4000,00 грн, 18.04.2009 р. зменшено до 3600,00 грн, 16.08.2013 р. збільшено до 5700,00 грн, 31.01.2017 р. збільшено до 6400,00 грн, 13.05.2019 р. зменшення до 0,00 грн. Як вбачається із виписки по картковому рахунку [PERSON] останній активно користувався кредитними коштами та періодично здійснював погашення заборгованості. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2019 року. 29.04.2020 року за вих. №SAMDN21000005683825 АТ КБ "Приватбанк" надіслано на адресу Першої Херсонської державної нотаріальної контори претензію кредитора, у якій просив повідомити про заведення спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] та коло спадкоємців. 21.05.2020 року за вих. №1357/02-14 Перша Херсонська державна нотаріальна контора на претензію кредитора повідомила, що після померлого [INFO] [PERSON] на підставі претензії кредитора заведено спадкову справу №283/2020, відомості про спадкоємців відсутні. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 07.02.1992 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 07.12.1992 року. Рішенням Місцевого суду Дніпровського району м. Херсона від 24.05.2002 року у справі №2-1467 визнано [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили 26.06.2002 року. Згідно листа Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради №14-04-10/7075 від 14.12.2023 року відповідно до відомостей реєстру територіальної громади станом на 10.03.2019 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровано [PERSON] , [INFO] . За матеріалами спадкової справи №283/2020 заведеної Першою Херсонською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що спадкова справа заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк», відомостей про наявність спадкоємців чи спадкового майна спадкова справа не містить. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. У відповідності до положень ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором /норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст.1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч.2 ст.1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Як окреслив у своїй постанові ВСУ у справі № 192/2761/14, провадження № 61-4724св18 від 23.05.2018 року, основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту. Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. При цьому необхідно враховувати, що спадкування - це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тобто безпосереднє волевиявлення або презюмується, якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і не відмовилася від її прийняття, або, якщо законний представник неповнолітньої чи недієздатної особи не відмовився від прийняття спадщини. Виходячи з існування вольового критерію, у цивільних правовідносинах прийнято вважати, що кожен спадкоємець діє добросовісно, як добрий господар, який є зваженим, передбачливим і розсудливим під час прийняття юридично значимих рішень та обранні варіанта власної поведінки. Дотримання наведених норм забезпечуватиме стабільність цивільного обороту. У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців. Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи. Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, за правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців у межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Таким чином, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідачки не приймали у спадщину будь-якого майна після померлого спадкодавця, шлюб між померлим та відповідачкою [PERSON] було розірвано у 1992 році, померлий за життя був визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке на праві спільної сумісної власності належить відповідачкам, тому суд вважає за неможливе покладання обов`язку відповідальності за кредитним зобов`язанням на відповідачок, які не прийняли у спадщину жодного майна, адже вказане зумовить порушення майнових прав та інтересів таких осіб та призведене до дисбалансу спадкових правовідносин лише на користь правомірних очікувань кредитора, що є неприпустимим. За таких обставин, на основі повно та всебічно досліджених доказів, з урахуванням вимог чинного законодавства, та застосування їх до фактичних правовідносин, прийнявши до уваги правові позиції ВС, суд дійшов висновку відмову у задоволенні позову. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 28 липня 2025 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed