Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

У липні 2025 року [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту смерті її матері громадянки України [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що мати заявниці [PERSON] , [INFO] померла [INFO] про що, 16.04.2025 Територіальним відділом ДРАЦС м. Бердянська та Бердянського району Управління ДРАЦС Запорізької області було видано свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] . У довідці про смерть № С-01207 від 16.04.2025 зазначено причину смерті [PERSON] : «гіпотермія Т 68, інші уточнення ефекту випливу низької температури» Т 69.8 вплив надмірно низької температури Х 69,8». Заявниця [PERSON] є донькою померлої та спадкоємицею за законом. Родинний зв`язок підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 15.12.1984 та свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 06.06.2008. Встановлення факту необхідно заявниці для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті її матері. В судове засідання заявник не з`явилися, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Як вбачається із наданих заявником документів, виданих на тимчасово окупованій території України, а саме: довідки про смерть №С-01207 від 16.04.2025, що видана територіальним відділом РАЦС міста Бердянська і Бердянського району управління РАЦС Запорізької області та свідоцтва про смерть [NUMBER] від 16.04.2025 видане територіальним відділом РАЦС міста Бердянська і Бердянського району управління РАЦС Запорізької області - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у с. Новопавлівка (Партизани) Приморського району Запорізької області від «гіпотермія Т 68, інші уточнення ефекту випливу низької температури» Т 69.8 вплив надмірно низької температури Х 69,8». Заявниця [PERSON] є донькою померлої та спадкоємицею за законом. Родинний зв`язок підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 15.12.1984 з якого вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , про що було складено відповідний актовий запис № 27 в якому матір`ю дитини зазначено [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 06.06.2008 вбачається, що 06.06.2008 заявниця уклала шлюб з [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області було зроблено відповідний актовий запис № 233. Прізвище дружини після укладення шлюбу було змінено на « [PERSON] ». З`ясовано також, що [PERSON] , позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть матері у зв`язку з тим, що таке свідоцтво було видане на тимчасово окупованій території України. Наведена обставина стала підставою для звернення заявника із даною заявою до суду. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно із ст. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі лікарського свідоцтва про смерть, фельдшерської довідки про смерть, лікарського свідоцтва про перинатальну смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів, повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Підсумовуючи наведене, суд вважає доведеною ту обставину, що заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку довести факт смерті [PERSON] . Встановлення даного факту породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки вона є її донькою та може бути спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги неможливість встановлення даного юридичного факту в позасудовому порядку, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. На підставі викладеного та

Outcome: approved