Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

04 березня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором №581570086 від 10.11.2022 з відповідачки [PERSON] у розмірі 37246,50грн. Позов обґрунтовує тим, що 10 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір №581570086 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV5SD85. Зокрема, 10 листопада 2022 о 19:16:42 год. відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Також позивач зазначає, що 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» був укладений Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. В подальшому ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» були укладені наступні додаткові угоди до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2019: - додаткову угоду №19 від 28 листопада 2019 року, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому інші умови договору залишились без змін; - додаткову угоду № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 рок та № 28/1118-01. - додаткову угоду №27 від 31.12.2021 , яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. - додаткову угоду №31 від 31.12.2022 , яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року - додаткову угоду №32 від 31.12.2023, яка продовжила строк ді договору до 31 грудня 2024 року. Крім того, 30 серпня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №30/1023-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024року. 26 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» уклали Договір факторингу №26/12/Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. В свою чергу, позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені Кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. Незважаючи на це, відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 37246,50грн, з яких: 7500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 29746,50 - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Позивач посилається на\~ст.514 ЦК України, якою передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач добровільно не сплатив суму боргу за кредитом, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду з відповідним позовом, враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського\~ міськрайонного суду Тернопільської області від 13.03.2025 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Підволочиського районного суду Тернопільської області. 10 квітня 2025 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №581570086 від 10.11.2022 у розмірі 37246,50 грн. Також просить стягнути з [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2025 було відкрито провадження у справі, постановлено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд цивільної справи за відсутності представника позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в призначене судове засідання не з`явилась повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, жодних заяв чи клопотань від її імені до суду не надходило. На підставі ч.8 ст.178\~ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, відповідач будучи належним чином повідомленою про дату та місце судового розгляду в судове засідання не з`явилась повторно, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст.280-282\~ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 10 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №581570086, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит, на суму 7500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Орієнтовна дата повернення першого траншу у розмірі 7500,00грн (дисконтний період кредитування) - 30.11.2022 року. Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до\~ст.207 ЦК України\~та\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» прирівнюється до письмової форми. Кредитний договір підписано [PERSON] за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV5SD85. Згідно з п. 14.1. Договору №581570086, невід`ємною частиною цього договору є Правила паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця www.moneyveo.ua. Умовами договору сторони погодили порядок надання кредиту, зокрема шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника відкритий банком позичальнику, за умови що для ініціювання переказу використані реквізити платіжної картки 4149-39-ХХ-ХХХХ-6825 ( п.5.1.1 Договору) Згідно п. 8.3 договору базова процентна ставка складає 2,10 % в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 766,50 відсотків річних. Строк дії договору становить 5 років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. Ознайомлення відповідача з умовами кредитування підтверджується паспортом споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору №581570086 від 10.11.2022 року. Згідно з довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», [PERSON] ввела 10.11.2022 одноразовий ідентифікатор MNV5SD85 та цього ж дня грошові кошти були передані позичальнику. З платіжного доручення № 490а367а-22е6-4d06-8129-44е3ае999093 від 10.11.2022 видно, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було перераховано кошти у сумі 7500,00 грн. [PERSON] , згідно договору № 581570086 від 10.11.2022, на платіжну картку № [NUMBER] . Відповідно до довідки ПАТ «Комерційний банк Приват Банк» № 11_1/2024 від 16.12.2024, що Банком 10.11.2022 перераховано кошти на платіжну картку №\~ [NUMBER] на суму 7500 грн. Таким чином «Манівео швидка фінансова допомога» належним чином виконало свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується матеріалами справи та перерахував відповідачу на виконання умов договору кредитної лінії № 581570086 від 10.11.2022 грошові кошти у сумі 7500грн. В свою чергу, в порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобов`язання не виконала, у встановлений строк кошти не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на дату подання позову становить 37246,50грн. Водночас [PERSON] не надано виписки з особового рахунку за картковим рахунком\~\~ [NUMBER] на спростування обставин отримання 10.11.2022 кредиту в сумі 7500грн. В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обов`язку за укладеним договором кредитної лінії № 581570086 від 10.11.2022 року з повернення кредиту в сумі 7500грн грн та сплати процентів у розмірі 29746,50 грн. Згідно з виписки з особового рахунка за кредитним договором №581570086, станом на 04.02.2025 заборгованість за кредитним договором №581570086 від 10.11.2022 року не погашена і складає 37246,50 грн, з яких: прострочене тіло кредиту 7500,00 грн, прострочені відсотки 29746,50 грн. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. Як слідує з положень п. 4.1 Договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31 грудня 2020 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №26, згідно з якою строк дії вказаного вище договору продовжено до 31 грудня 2021 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31 грудня 2021 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладено додаткову угоду № 27 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. 31 грудня 2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. 31 грудня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладено додаткову угоду № 31 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2023 року. 31 грудня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладено додаткову угоду № 32 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 210 від 03.01.2023 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 18249,00 гривень. Також 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01.Згідно умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1 договору). Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку (п. 4.1 договору). Згідно з реєстру права вимоги № 2 від 20.12.2023, клієнт ТОВ «Таліон Плюс» відступив факторові ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги заборгованості в сумі 37246,50 грн на підставі кредитного договору №581570086 до боржника [PERSON] 26 грудня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія\~Ейс» укладено договір факторингу № 26/12/Е, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п.1.1). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому\~передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому\~передачі реєстру боржників\~підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 договору факторингу). Згідно з витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 26/12/Е від 26.12.2024 року, клієнт ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступив факторові ТОВ «Фінансова компанія\~Ейс» право вимоги заборгованості, в тому числі, за кредитним договором №581570086, де боржником є [PERSON] в сумі 7500,00 грн, яка складається із 7500,00 грн заборгованості за основною сумою боргу та 29749,50 грн заборгованості по відсоткам. Указаний реєстр містить відтиск печаток клієнта та фактора та підписаний ними. Згідно з акту прийому\~передачі боржників за договором факторингу №26/12/Е від 26.12.2024 року, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в кількості 587, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 0711/24/Е від 07.11.2024 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованостей 48573560,30 грн. Реєстр боржників передано в повному обсязі відповідно до умов договору факторингу № 26/12/Е від 26 грудня 2024 року, будь\~яких зауважень до зазначеного реєстру немає. Таким чином суд встановив, що станом на 05.03.2025 [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №581570086 від 10.11.2022 року на загальну суму 37246,50 грн., та право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Ейс». Частиною 1\~статті 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1\~ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою\~ст.638 ЦК України\~визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені\~ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Частина 2\~ст.1056-1 ЦК України\~визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У п.п.5, 6\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт)може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. З аналізу вищевказаного законодавства слідує, що кредитний договір № 581570086 від 10 листопада 2022 року укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови. Відповідно до\~ст.204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) вказано, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Доказів спростування презумпції дійсності укладеного кредитного договору матеріали справи не містять. Відповідач мав процесуальну можливість надати суду докази на спростування презумпції правомірності вказаного кредитного договору № 581570086 від 10 листопада 2022 року, однак таким правом не скористався. З долучених позивачем до матеріалів справи копії платіжного доручення від 21 серпня 2021 року та виписки з особового рахунку за Кредитним договором встановлено, що відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 7500 гривень. З правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 слідує, що факт не вчинення жодних дій щодо розірвання кредитного договору або визнання його недійсним тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором вказує на визнання наведеного кредитного договору таким, що є укладеним. Досліджені судом письмові докази вказують на не належне невиконання відповідачем умов договору, у зв`язку з чим відсотки у розмірах та у межах строку, визначеного кредитним договором нараховані правомірно. Відповідно до частини першої\~статті 512 ЦК України\~визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1\~ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Відповідно до положень статей\~1077,\~1078 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до частини другої\~ст.89 Цивільного процесуального кодексу України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням наведеного, встановивши факт укладення між позивачем та первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» кредитного договору, факт отримання відповідачкою коштів за вказаним договором та їх неповернення у відповідності до умов вказаного договору у строки, визначені сторонами, та факт переходу права вимоги за цим договором до позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» - суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» вищевказаної заборгованості в сумі 37246,50грн., з яких: 7500,00 грн. сума кредиту; 29746,50 грн. сума відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої, п.п.1,4 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На підтвердження заявлених вимог в матеріалах справи наявні: договір №27/12/24-01 від 27.12.2024 про надання правничої допомоги адвокатським бюро «Тараненко та партнери» для ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», протокол погодження вартості послуг до даного договору, додаткова угода №12 до Договору про надання правничої допомоги № 27/12/24-01 від 27.12.2024 року, Акт прийому-передачі наданих послуг від 27.12.2024, довіреність на представництво інтересів ТОВ\~Фінансова компанія\~Ейс\~адвокатом Тараненком А.І., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг від 27.12.2024 адвокатом Тараненком А.І. надано клієнту юридичні послуги, у вигляді вивчення матеріалів справи та складання позовної заяви у справі за позовом ТОВ\~Фінансова компанія\~Ейс\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вартість виконаних робіт становить 6000 грн із витрачанням часу на дану роботу\~4 години З урахуванням приписів ст.ст.133,\~137,\~ ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн., які підтвердженні належними доказами. В порядку\~ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved