Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 31.10.2023 звернувся заступник керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси із позовом в інтересах держави в особі Одеської міської ради до [PERSON] , в якому просив суд усунути перешкоди територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою по [ADDRESS] , шляхом припинення володіння [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) правом приватної власності на нежитлове приміщення загальною площею 70,3 кв. м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкта нерухомого майна за номером: 1292009551101; усунути перешкоди територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою по [ADDRESS] , шляхом припинення володіння [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) правом приватної власності на нежитлове приміщення, загальною площею 75 кв.м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , з одночасним закриттям реєстраційного розділу об`єкта нерухомого майна за номером: 1292041951101; зобов`язати [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) усунути перешкоди територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою по [ADDRESS] , шляхом її звільнення та здійснення перебудови самочинно збудованих нежитлових приміщень 63, 63а по [ADDRESS] , відповідно до технічних показників, передбачених в технічному паспорті від 20.11.2015, виготовленого ТОВ «Одеське БТІ» на нежитлове приміщення магазину 63 по [ADDRESS] , загальною площею 45,7 кв. м. В обґрунтування позову зазначив, що Малиновською окружною прокуратурою міста Одеса за результатами вивчення підстав для представництва інтересів держави установлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2006, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. та зареєстрованого в реєстрі за № 4103, [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] , загальною площею 44,5 кв. м. На підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 18.11.2015, зареєстрованої за № ОД 142153221920 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, здійснено реконструкцію квартири під нежитлове приміщення-магазин без зміни геометричних розмірів за адресою: [ADDRESS] . На підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2006 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 18.11.2015 державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашніковим Д.С. 21.12.2015 прийнято рішення про внесення запису до Державного реєстру прав щодо реєстрації права власності [PERSON] на нежитлове приміщення-магазин (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 811935451101), загальною площею 45,7 кв. м за адресою: [ADDRESS] . З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на підставі висновку про поділ об`єкта нерухомого майна від 30.06.2017 № 266/17, виданого ФОП [PERSON] , 03.07.2017 державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим О.В. прийнято рішення щодо закриття розділу про право власності на нежитлове приміщення-магазин (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 811935451101), загальною площею 45,7 кв. м за адресою: [ADDRESS] . Надалі, державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим О.В прийнято рішення (з відкриттям розділу): - від 05.07.2017 № 35987852 щодо державної реєстрації права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення загальною площею 70,3 кв. м за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1292009551101); - від 05.07.2017 № 35988393 щодо державної реєстрації права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення, загальною площею 75 кв. м за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1292041951101). Підставою для здійснення державної реєстрації права власності на спірні нежитлові приміщення 63, 63-а по [ADDRESS] стали: висновок про поділ об`єкта нерухомого майна від 30.06.2017 № 266/17, виданий ФОП [PERSON] , та технічний паспорт від 30.06.2017, виданий ФОП [PERSON] . У вищевказаному висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нежитлового приміщення магазину № 63 по [ADDRESS] від 30.06.2017 № 266/17 зазначено, що згідно проведеної поточної інвентаризації від 30.06.2017 загальна площа нежитлового приміщення магазину складає 145,3 кв. м, основна площа 124,2 кв. м, площа збільшилась внаслідок перепланування, що не належить до самочинного будівництва і не є реконструкцією. У подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 28.07.2017, серія та номер 1110, [PERSON] продав, а [PERSON] купила нежитлове приміщення загальною площею 70,3 кв. м, за адресою: [ADDRESS] . Також, згідно з договором купівлі-продажу від 28.07.2017, серія та номер 1111, [PERSON] продав, а [PERSON] купила нежитлове приміщення загальною площею 75 кв. м, за адресою: [ADDRESS] . На думку прокурора, [PERSON] здійснено самочинну реконструкцію нежитлового приміщення магазину № 63 по [ADDRESS] , внаслідок чого площа останнього змінилась з 45,6 кв.м на 145,3 кв.м, тобто на 99,7 кв.м за рахунок здійснення будівельних робіт на земельній ділянці територіальної громади м. Одеси за відсутності документа, що надає право на виконання будівельних робіт, та містобудівних умов та обмежень. Посилаючись на лист Департамента архітектури та містобудування Одеської міської ради листом від 04.06.2024 №01-10/244г та відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно прокурор наголошує на відсутності у [PERSON] , [PERSON] права власності/користування земельною ділянкою за аресою: [ADDRESS] , Одеською міською радою не приймались. Наведені дані, на думку прокурора, свідчать, про відсутність у [PERSON] права проводити будівельні роботи, здійснювати поділ самочинного збудованого нерухомого майна, реєструвати права власності на нього, та відчужувати його іншим особам, позаяк останній є об`єктом самочинного будівництва. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.09.2024 вирішено питання щодо забезпечення позову. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.09.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі. Представником відповідача [PERSON] , адвокатом Блажиєвою О.О., 29.10.2024 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. На думку відповідача, позов не є негаторним позовом, а фактично прокурор завуальовано переоформив предмет і підстави спору, який вже було предметом розгляду в суді, де позивачу було відмовлено в задоволенні позовних вимог (справа № 521/3617/18). Відповідач стверджував, що обрано неефективний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови в позові. Також відповідачем звернуто увагу на той факт, що 18.08.2017 до ЄРДР внесено відомості за № 12017160470003400 за фактом пошкодження житлових приміщень № 63 і 63-а по [ADDRESS] , та почато досудове розслідування за ч. 2 ст. 364 КК України відносно посадових осіб ДАБК та Одеської міської ради. Досудове розслідування триває дотепер, знесення було проведено без рішення суду, винні особи дотепер не притягнуті до відповідальності. Представником Малиновської окружної прокуратури м. Одеси 08.11.2024 подано відповідь на відзив, в якому вказано, що прокурором вірно обрано спосіб захисту прав власника земельної ділянки, що відповідає актуальній практиці Верховного Суду, а долучені до відзиву докази вважає неналежними, недопустимими та недостовірними. Ухвалою суду від 22.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Під час розгляду справи представник Малиновської окружної прокуратури міста Одеси позовну заяву підтримала, просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник Одеської міської ради підтримала позовні вимоги прокурора, вважаючи їх законними та обґрунтованими. Представник відповідача Скоморохової Е.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи Коваленко О.П. заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, вивчивши нормативно-правові акти, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги заступника керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. З договору купівлі-продажу від 03.10.2006, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. та зареєстрованого в реєстрі за № 4103, вбачається, що [PERSON] у [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] загальною площею 44,5 кв. м. Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 18.11.2015 зареєстровано за № ОД 142153221920 декларацію про готовність об`єкта до експлуатації «Реконструкція квартири під нежитлове приміщення-магазин, без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: [ADDRESS] », якою посвідчено зміну функціонального призначення об`єкту нерухомості з квартири на нежитлове приміщення-магазин загальною площею 46,7 кв. м. Технічні показники нежитлового приміщення-магазину загальною площею 45,7 кв.м за адресою: [ADDRESS] відображено в технічному паспорті, виготовленого 20.11.2015 ТОВ «Одеське БТІ» на нежитлове приміщення магазину 63 по [ADDRESS] . На підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2006 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 18.11.2015 № ОД 142153221920 державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калашніковим Д.С. 21.12.2015 прийнято рішення про внесення запису до Державного реєстру прав щодо реєстрації права власності [PERSON] на нежитлове приміщення-магазин (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 811935451101), загальною площею 45,7 кв. м за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.07.2024 № 388947695 об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 811935451101 поділено на підставі висновку про поділ об`єкта нерухомого майна від 30.06.2017 № 266/17, виданого ФОП [PERSON] . У зв`язку з цим, 03.07.2017 державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим О.В. прийнято рішення щодо закриття розділу про право власності на нежитлове приміщення-магазин (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 811935451101), загальною площею 45,7 кв. м за адресою: [ADDRESS] . Надалі, державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим О.В прийнято рішення (з відкриттям розділу): від 05.07.2017 № 35987852 щодо державної реєстрації права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення загальною площею 70,3 кв. м за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1292009551101); від 05.07.2017 № 35988393 щодо державної реєстрації права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення, загальною площею 75 кв. м за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1292041951101). Підставою для здійснення державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення 63, 63-а по [ADDRESS] стали: висновок про поділ об`єкта нерухомого майна від 30.06.2017 № 266/17, виданий ФОП [PERSON] , та технічний паспорт від 30.06.2017, виданий ФОП [PERSON] . У вищевказаному висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нежитлового приміщення магазину № 63 по [ADDRESS] від 30.06.2017 № 266/17 зазначено, що згідно проведеної поточної інвентаризації від 30.06.2017 загальна площа нежитлового приміщення магазину складає 145,3 кв.м, основна площа 124,2 кв.м, площа збільшилась внаслідок перепланування, що не належить до самочинного будівництва і не є реконструкцією. Отже, з висновку вбачається, що площа приміщення магазину [ADDRESS] змінилась з 45,6 кв.м на 145,3 кв.м, тобто на 99,7 кв.м, та в подальшому поділена на два самостійних нежитлових приміщення: приміщення 63 загальною площею 70,3 кв.м за адресою: [ADDRESS] , та приміщення 63а площею 75 кв.м. Пункт 3.11 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», нове будівництво - будівництво будинків, будівель, споруд, їх комплексів, що здійснюється з метою створення об`єктів виробничого і невиробничого призначення, а також лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, в тому числі добудова зупинених об`єктів незавершеного будівництва. Реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко- економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності). (п. 3.21 ДБН). Верховний Суд у постановах від 29 квітня 2020 року у справі №742/1756/17 та від 15 травня 2020 року у справі № 813/1885/16 наголошує на тому, що реконструкцією можуть вважатися будівельні роботи, в результаті яких здійснюється зміна основних техніко-економічних показників об`єкту, забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. При цьому зазначені зміни та вдосконалення мають бути наслідком зміни геометричних розмірів та/або функціонального призначення об`єкту будівництва. Відповідно, роботи, якими не змінено площу нежитлового приміщення, його конструкцію та функціональне призначення, не є реконструкцією, а тому не потребують отримання дозвільних документів на їх виконання. Законодавчі поняття переобладнання та перепланування містять Правила утримання жилих та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 №76: перепланування - до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. До перепланування відносяться ремонтно-будівельні роботи, що провадяться за відповідними проєктами із зміною фізичних параметрів цих приміщень, знесенням або перенесенням внутрішніх легких некапітальних перегородок, улаштуванням нових елементів і деталей, прорізів без втручання у зовнішні стіни, міжповерхові перекриття та інші несучі конструкції жилого будинку з метою підвищення благоустрою та поліпшення умов проживання без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у цьому будинку або приміщенні (правова позиція Верховного суду в постанові від 28.04.2020, справа № 727/11479/17). На відміну від нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту -перепланування не передбачає втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, та не змінює площу нерухомості. Аналізуючи вищенаведені документи, що стали підставою для реєстрації права власності на приміщення магазину № [NUMBER] по [ADDRESS] , внесення змін до запису про право власності, а також поділ цього об`єкту, ураховуючи технічні характеристики новостворених приміщень, відображені в висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нежитлового приміщення магазину [ADDRESS] від 30.06.2017 № 266/17 та технічних паспортах на відповідні приміщення: № 63- технічний паспорт, виготовлений ФОП [PERSON] 30.06.2017; № 63а - технічний паспорт від 30.06.2017, виготовленого ФОП [PERSON] , суд приходить до висновку, що збільшення площі приміщення магазину № [NUMBER] по [ADDRESS] з 45,6 кв. м на 145,3 кв. м виконано не в наслідок перепланування, а за результатами проведення будівельних робіт із реконструкції та збільшення площі об`єкту на 99,7 кв. м шляхом зайняття земельної ділянки територіальної громади міста Одеси. Відповідно до ч.5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на час реєстрації права власності на майно шляхом поділу), проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Отже, будівництво розпочинається, перш за все, з отримання замовником або проектувальником вихідних даних (у вигляді містобудівних умов та обмежень (ч.1 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). Як передбачає ч.2 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на час реєстрації права власності на майно шляхом поділу), фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва. За змістом листа Департамента архітектури та містобудування Одеської міської ради від 04.06.2024 №01-10/244г, за заявою [PERSON] було надано містобудівні умови та обмеження №01-07/57 (36) від 25.03.2016 на реконструкцію нежитлового приміщення № [NUMBER] (магазину) по [ADDRESS] , з улаштуванням вітрини консольного типу. Проте, вказані містобудівні умови та обмеження було скасовано на підставі рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 27.09.2017. З наведених документів суд приходить до висновку про відсутність у [PERSON] містобудівних умов та обмежень щодо забудови земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] при збільшенні приміщення магазину [ADDRESS] з 45,6 кв. м на 145,3 кв. м, та в подальшому поділі на два самостійних нежитлових приміщення. Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю або видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт, в залежності від класу наслідків (відповідальності) об`єкта, який будується. Як передбачає ч. 7 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється. (ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). У матеріалах справи міститься декларація про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції нежитлового приміщення № 63 (магазину) з улаштуванням вітрини консольного типу, зареєстрована Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 26.04.2017 за № ОД082171161895. Відповідно до акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 09.06.2017, проведеного Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, установлено, що за адресою: [ADDRESS] , виконувались роботи з будівництва прибудови до нежитлового приміщення, а саме: улаштування стрічкового фундаменту та встановлення стін з газобетонних блоків, без оформлення права на земельну ділянку, що не відповідало відомостям, зазначеним у декларації про початок виконання будівельних робіт від 26.04.2017 №ОД 082171161895, у зв`язку з чим порушено вимоги ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За наслідками перевірки наказом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/243 ДАБІ від 09.06.2017 скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 26.04.2017 № ОД082171161895 «Реконструкція нежитлового приміщення № 63 (магазину) з улаштуванням вітрини консольного типу» за адресою: [ADDRESS] ». Відтак, суд приходить до висновку про відсутність у [PERSON] документів, що вимагає ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо початку будівництва шляхом реконструкції приміщення магазину № [NUMBER] по [ADDRESS] з 45,6 кв. м на 145,3 кв. м, та в подальшому поділу на два самостійних нежитлових приміщення. Частиною 1, 2 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Імперативна норма ч. 7 ст. 39 вказаного Закону забороняє експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію. Відповідно до листа УДАБК ОМР від 17.05.2024 № 01-6/131-ПР, інформація щодо реєстрації інших документів, що дають прав на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття об`єкта в експлуатацію за адресою: [ADDRESS] , в Реєстрі будівельної діяльності відсутня. З наведено слідує, що при здійсненні будівельних робіт із реконструкції приміщення магазину № 63 по [ADDRESS] з 45,6 кв. м на 145,3 кв. м, та в подальшому поділу на два самостійних нежитлових приміщення не забезпечено виконання ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо прийняття закінченого будівництвом об`єкту до експлуатації. Право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 Земельного кодексу України), землекористувачі (стаття 95 Кодексу), особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором із власником земельної ділянки (стаття 102-1 Кодексу) або з інших передбачених законом підстав. Статтею 13 Конституції України визначено, що від імені Українського народу права власника землі здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону. \~ \~ \~ \~ У постанові Верховного Суду від 05.08.2022 у справі №922/2060/20 сформовано наступний правовий висновок: «за загальним правилом, правом власності на земельну ділянку, розташовану в межах відповідного населеного пункту, зокрема з уведенням 01.01.2002 у дію нового Земельного кодексу України. При цьому відсутність державної реєстрації речового права на земельну ділянку після 01.01.2013 не впливає на наявність права комунальної власності на відповідну земельну ділянку». З наведеного вбачається, що земельна ділянка під об`єктами за адресою: [ADDRESS] знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради, яка відповідно до ч.1 ст. 142 Конституції України, п. «б» ч.1 ст. 8, ст. 83 ЗК України, ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» наділена повноваженнями власника цієї земельної ділянки. Частиною 8 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, право розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам, здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства, тощо. Згідно із ч.1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатом аукціону. Відповідно до статей 124-126 ЗК України, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність у зазначеної особи таких документів на цю земельну ділянку, а відсутність у зазначеної особи таких документів свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Частиною 1 статті 375 ЦК України передбачено, що лише власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Отже, єдиною підставою для набуття громадянами та юридичними особами права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності, є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених ЗК України. Відповідно до листа Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради листом від 04.06.2024 №01-10/244г із посиланням на інформацію Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, рішення щодо передачі [PERSON] , [PERSON] або іншим особам у власність/користування земельної ділянки за аресою: [ADDRESS] , Одеською міською радою не приймались. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.07.2024 №988948553 слідує, що відсутні відомості про реєстрацію речових прав на земельну ділянку по [ADDRESS] . За Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.07.2024 №388948936 [PERSON] за реєстраційним номером облікової картки платника податків [NUMBER] не має права власності або користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] відсутні. З наведено слідує, що реконструкція приміщення магазину [ADDRESS] з 45,6 кв. м на 145,3 кв. м, та в подальшому поділ на два самостійних нежитлових приміщення здійснено на земельній ділянці, яка на жодному з речових прав забудовнику не була відведена. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї з трьох зазначених у ч. 1 ст. 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Ураховуючи вищенаведені докази, суд приходить до висновку, що нежитлові приміщення за адресою: [ADDRESS] в розумінні статті 376 Цивільного кодексу України, є об`єктами самочинного будівництва, оскільки розміщені на земельній ділянці площею 99,7 кв. м по [ADDRESS] , що не була відведена для цієї мети та побудовані за відсутності документа, що дає право виконувати будівельні роботи та посвідчує готовність об`єкта до експлуатації. У подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 28.07.2017, серія та номер 1110, [PERSON] продав, а [PERSON] купила нежитлове приміщення загальною площею 70,3 кв. м, за адресою: [ADDRESS] . На підставі вказаного договору купівлі-продажу державним реєстратором приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М. прийнято рішення про внесення запису до Державного реєстру прав стосовно реєстрації права власності за [PERSON] на зазначене нежитлове приміщення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1292009551101). Також, згідно з договором купівлі-продажу від 28.07.2017, серія та номер 1111, [PERSON] продав, а [PERSON] купила нежитлове приміщення загальною площею 75 кв. м, за адресою: [ADDRESS] (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.07.2017 №36362129). Отже, [PERSON] здійснено відчуження на користь [PERSON] самочинно реконструйованого та поділеного на 2 приміщення майна. Новий володілець майна, з огляду на інформацію Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради від 04.06.2024 №01-10/244г та Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №388949807 від 30.07.2024, також права власності/користування земельною ділянкою за аресою: [ADDRESS] , Одеською міською радою не набував. У матеріалах справи наявні копії судових рішень у справі №521/3617/18. Так, постановою Одеського апеляційного суду від 01.06.2023 у справі № 521/3617/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20.03.2024, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.12.2018 скасовано та відмовлено у задоволені позову заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора від 03.07.2017 № 35988393, № 35987852 про реєстрацію за [PERSON] права власності на нежитлове приміщення 63 загальною площею 70, 3 кв. м та нежитлове приміщення 63-а, загальною площею 75 кв. м по [ADDRESS] та визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 28.07.2017 №1110, №1111. Відмовляючи в задоволенні позову, суди дійшли висновку про неефективність способу захисту порушеного права міської ради як власника земельної ділянки, на якій знаходиться об`єкт самочинного будівництва, шляхом пред`явлення позовних вимог про скасування правочинів та рішень про державну реєстрацію прав. Водночас, постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.03.2024 зроблено висновок, що у справі, що є предметом касаційного перегляду, доведено здійснення самочинного будівництва об`єкта нерухомого майна на земельній ділянці по [ADDRESS] , яка належить на праві власності територіальній громаді міста Одеси. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відтак,

Outcome: approved