Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «ЕЙС» звернувся до суду з позовом вказуючи, що 07 квітня 2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] , в електронному вигляді, уклали Кредитний договір № 00-9710066. Сторонами було узгоджено всі істотні умови, зокрема розмір кредиту, валюту надання, строк дії договору та порядок кредитування, сплату відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Внаслідок неналежного виконання відповідачкою своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, виникла заборгованість у розмірі - 20 563,20 грн., з яких: 6 300,00 грн. - заборгованість по кредиту; 11 263,20 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 3 000,00 грн. - штрафні санкції згідно умов договору. 21 жовтня 2024 року між Первісним кредитором та Позивачем було укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого Позивачеві відступлено право грошової вимоги до Відповідача за вказаним Кредитним договором на загальну суму 20 563,20 грн. Зазначає, що станом на дату подання позовної заяви на рахунки Позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості Відповідача за Кредитним договорам. Тому, звертається до суду з відповідним позовом та просить стягнути з відповідачки заборгованість, що становить: 17 563,20 грн. (без врахування штрафних санкцій нарахованих первісним кредитором), а також понесених судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно із заявленими позовними вимогами поросив справу розглянути без їхньої участі, позовні вимоги підтримав та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась, відзиву на позовну заяву подано не було, як і будь яких інших заяв чи клопотань. Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає за можливе розглянути справу, відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі наявних у справі доказів, постановити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення виходячи з такого. Судом встановлено, що 07 квітня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 00-9710066 (а.п. 31-35), відповідно до умов якого, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума ліміту кредитної лінії складає 6 000,00 грн.; строк дії кредитної лінії: 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування - 02 квітня 2025 року, згідно умов п. 3.4 цього Договору. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: на 22 квітня 2024 року та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії. Дати повернення кредиту, періодичні дати оплати процентів та комісії за надання кредиту зазначаються в Графіку платежів, який міститься в Додатку 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною (п. 1.1.-1.4. Договору). Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка складає 2,47 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в п. 1.3. цього договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка становить 1 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною п. 1.3.1. цього договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту) протягом строку кредитування, зазначеного в пункті 1.3. цього договору. Кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 5,00 % від суми кредиту, що складає 300.00 грн., яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених п. 3.4 цього Договору. Згідно з п. 2.2., договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні ЗУ «Про електронну комерцію» на веб-сайті Кредитодавця: https://treba.credit та підписаний одноразовим ідентифікатором позичальника "76942". За умовами п. 2.8 Договору, кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту - 07 квітня 2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 6 000,00 грн. на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Умовами договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором згідно чинного законодавства України та цього Договору. До Договору додаються: Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (а.п. 41-42); Правила надання коштів та банківських металів у кредит Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ», в редакції від 26 березня 2024 року (а.п. 36-40). [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ), з якою укладено договір 00-9710066 від 07.04.2024 року ідентифікована ТОВ "Макс Кредит". Акцепт договору підписано позичальником ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «76942» та відправлено 07.04.2024 року о 11:25:19 год. на номер телефону [NUMBER] , що стверджується Довідкою про ідентифікацію (а.п. 43). ТОВ «Платежі Онлайн», як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця (TREBA.CREDIT) через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції, про що свідчить Інформаційна довідка № 1289/10 від 30.10.2024 року. Реєстр транзакцій подано у Додатку 1, за яким 07 квітня 2024 року о 11:25:55 год. на картку відповідачки № [NUMBER] було перераховано 6 000,00 грн. (номер транзакції 41247-83540-99224) (а.п. 44-45). ТОВ «МАКС КРЕДИТ» надано також додаткову інформацію щодо ПІБ, РНОКПП та номера договорів позичальників, яким були перераховані кошти через платіжний сервіс «Platon» (ТОВ «Платежі Онлайн») (а.п. 46-47). З Інформації, що надійшла від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» встановлено, що на ім?я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Долучено також виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 07.04.2024 року по 12.04.2024 року, яка містить зарахування на суму 6 000,00 UAH у додатку. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період 07.04.2024 року по 12.04.2024 року: фінансовий номер телефону: [NUMBER] , номер телефону який знаходиться в анкетних даних [PERSON] [NUMBER] . Згідно з Детальним розрахунком заборгованості, що був складений ТОВ «МАКС КРЕДИТ», станом на 21 жовтня 2024 року [PERSON] заборгувала за Договором № 00-9710066 від 07 квітня 2024 року: сума заборгованості за основним зобов`язанням - 6 000,00; за нарахованими процентами - 11 263,20 грн.; за нарахованими комісіями - 300,00 грн.; штрафні санкції згідно умов договору - 3 000,00 грн. (а.п. 9). 21 жовтня 2024 року було укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, за яким ТОВ «МАКС КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» право грошової вимоги, в тому числі, до Відповідача за Кредитним договором № 00-9710066 від 07 квітня 2024 року, відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до Договору факторингу № 21102024-МК/ЕЙС від 21 жовтня 2024 року (а.п. 19-20). Відповідно до Виписки з особового рахунка [PERSON] за Кредитним договором № 00-9710066 від 07.04.2024 року, заборгованість перед ТОВ "ФК "ЕЙС" за кредитним договором № 00-9710066 від 07.04.2024 року, станом на 15.05.2025 року (включно) складає 20 563,20 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6 300,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 11 263,20 грн.; заборгованість за штрафними санкціями - 3 000,00 грн. Станом на 15.05.2025 року ТОВ "ФК "ЕЙС" повідомляє, що заборгованість за кредитним Договором № 00-9710066 не погашена (а.п. 51). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 12, 13 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала своїх зобов`язань та не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки первинного кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЕЙС" за Кредитним договором № 00-9710066 від 07.04.2024 року в загальному розмірі 20 563,20 грн. Позивач не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій, у зв`язку з чим загальна сума заявлених до стягнення вимог становить: 17 563,20 грн. Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку, що вказані позовні вимоги є обґрунтованими та не спростовані відповідачем, тому, підлягають до задоволення. На підставі ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь ТОВ "ФК "ЕЙС" належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Стосовно заявленої представником позивача вимоги про відшкодування витрат понесених на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 7 000 грн., суд виходить з такого. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, а також, враховуючи виконання роботи адвокатом, у відповідності до Акту прийому-передачі наданих послуг, що є невід`ємною частиною Договору про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025 року (а.п. 21-25), суд приходить до висновку, що стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність справи. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved