Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~із вказаним\~позовом,\~посилаючись на\~те,\~що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 1973 року до 02 вересня 2008 року. На підставі рішення Герцаївської міської ради від 29.12.2003 року відповідачу надано у власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 7320710100:01:003:0013, яка розташована по [ADDRESS] . Право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за відповідачем відповідно до державного акту серії ЧВ № 068683 . За вказаною адресою, за час шлюбу, подружжям, за спільні кошти зведено домоволодіння, яке складається з житлового будинку А загальною площею 74,30 кв.м житловою площею 51,20 кв.м, сараю літ. Б, убиральні літер В, гараж з погребом літер Г, огорожа 1-8, вигрібної ями 9. Право власності на частину побудованого ними під час шлюбу домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності, виданого Герцаївською міською радою 02.03.2011 р., зареєстровано за [PERSON] позивачкою. Оскільки житловий будинок з господарськими спорудами зведено на земельній ділянці, набута за час шлюбу, то вважає що останнє є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, яку просила поділити, визнавши за нею право власності на ідеальну частку у такому майні. Позивачка у судове засідання не з`явилась, від її представника - адвоката Апетракіоає Г.В. надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просив їх задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в.ч. і через офіційний сайт Судової влади, в судове засідання не з`явився. За таких обставин, в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки представника позивачки, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України рішення не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 1973 року до 02 вересня 2008 року. На підставі рішення Герцаївської міської ради від 29.12.2003 року відповідачу видано державний акт серії ЧВ № 068683 від 15 квітня 2001 року на право власності на земельну ділянку, площею 0,10 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 7320710100:01:003:0013, яка розташована по [ADDRESS] . Згідно з висновком про експертну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 7320710100:01:003:0013, її вартість становить 124 623 грн. Судом встановлено, що сторони під час шлюбу за спільні кошти побудували домоволодіння в [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку А загальною площею 74,30 кв.м житловою площею 51,20 кв.м, сараю літ. Б, убиральні літер В, гараж з погребом літер Г, огорожа 1-8, вигрібної ями 9. Право спільної часткової власності на вказане домоволодіння оформлено за сторонами на підставі рішення Герцаївської міської ради від 24 лютого 2011 року № 14. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Рєєстру прав власності на нерухоме майно № 411555759 від 05.02.2025 року за позивачкою зареєстровано право спільної часткової власності на частку на спірне домоволодіння. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя\~статті 368 ЦК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша\~статті 61 СК України). Тлумачення\~статті 61 СК України\~свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (частина перша\~статті 63 СК України). Пленумом Верховного Суду України у пункті 18-2\~постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (у редакції від 19 березня 2010 року), роз`яснено, якщо на земельній ділянці, яка є особистою приватною власністю одного з подружжя, а не спільною сумісною власністю подружжя, знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою, переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до\~статей 120 ЗК України,\~377 ЦК України. Згідно з частиною четвертою\~статті 120 ЗК України\~(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Аналіз змісту норм\~статті 120 ЗК України\~у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований; згідно з цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень статті 120\~ЗК України\~у поєднанні з нормою статті 125\~ЗК України\~слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. На підставі вищенаведеного, ураховуючи рівність часток подружжя у домоволодінні, яке знаходиться за адресою : [ADDRESS] , яке розташовано на земельній ділянці з кадастровим номером 7320710100:01:003:0013, яке зареєстровано за відповідачем, то наявні підстави для визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки. Таким чином, вимоги позивача суд знаходить обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати. На підставі\~наведеного,\~ст.ст.\~60,\~61,63\~СК України,\~ст.\~ст.\~120,125\~ЗК України,\~

Outcome: approved