Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Представник позивача Монастирьова Н.В., яка діє на підставі довіреності № 7 від 02.01.2019, звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за централізоване водопостачання і водовідведення. В позові зазначає, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] й користуються послугами КП "Водоканал", однак оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі. У результаті чого утворилась заборгованість за період з 01.04.2009р. по 28.02.2019р. в сумі 121 917 грн. 47 коп. Відповідачі в добровільному порядку відмовляються вносити плату за надані послуги, чим завдають матеріальної шкоди підприємству. Крім зазначеної суми позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. Ухвалою судді від 30 серпня 2019 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням від 20.11.2019 позов задоволено повністю. Представник заявника адвокат Прядко Д.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 07.06.2024 серії АР №11871037, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 28.08.2014 серії ЗП №001024, через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з заявою, в якій просив: поновити строк звернення до суду з вказаною заявою та скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2019 по справі №336/2767/19. В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за комунальні послуги із [PERSON] - відмовити. Крім того вважав, що позов пред`явлено із пропуском строку позовної давності. Строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення просив поновити. Ухвалою суду від 06.03.2025 поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Заяву про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2019 у справі ЄУН №336/2767/19 за позовом комунального підприємства «Водоканал» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, скасовано. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Від представника позивача адвоката надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та доручення до матеріалів справи довідки про стягнення з [PERSON] заборгованості у повному обсязі в межах заочного рішення, яке оскаржується. Представник позивача Сиваш О.О., яка діє на підставі доручення № 14 від 31.12.2024 була ознайомлена з матеріалами справи 13.05.2025 про що свідчить її особистий підпис, однак відзив на позов подано не було. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що місце реєстрації відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] відсутня, що підтверджується відповіддю з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Відповідачка [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується відповідями Департаменту реєстраційних послуг. Згідно п.1 ч.1 ст.20Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV та п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIIIвідповідно (далі Закони України №1875-IV, № 2189-VIII) споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, у період з 01.04.2009 по 28.02.2019 за вказаною адресою місця проживання та реєстрації відповідачів комунальним підприємством «Водоканал» були надані, а відповідачами - спожиті послуги з централізованого водопостачання і водовідведення без будь-яких зауважень щодо їх якості. Праву споживача на вчасні та відповідної якості житлово-комунальні послуги прямо відповідає визначене п.5 ч.3ст.20 Закону України № 1875-IVта п.5 ч. 2ст. 7 Закону України №2189-VIIIзобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом ч. 1 ст. 9 закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. При цьому, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно п.10 ч.1ст.7 Закону України №417-VIII«Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст.ст.67,68 ЖК України співвласник/наймач зобов`язаний своєчасно оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, плата за надані послуги вноситься щомісячно. За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано КП «Водоканал». Згідно розрахунку за період з 01.04.2009 по 28.02.2019 у квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] , який відкритий на ім`я [PERSON] ), надавались послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які у повному обсязі не оплачувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 121\~917,47 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком та довідкою. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. За змістом ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Законом України «Про житлово-комунальні послуги», п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.2005 № 630 передбачено, що споживач має право на зменшення розміру оплати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.03.2017р. № 142 (чинного на момент виникнення боргу) затверджено Порядок зменшення розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї за місцем реєстрації. Вказаним Порядком визначено, що при несвоєчасному зверненні споживача до виконавця послуг з питання оформлення перерахунку за спожиті послуги останній уточнює та вносить зміни до особових рахунків спочатку поточного кварталу. За попередній період перерахунки не проводяться. Проте, суд враховує, що відповідач [PERSON] з 15.12.2016 року по 14.12.2019 проходив військову службу за контрактом, приймав участь в антитористичній операції та ООС на території Донецької, Луганської областях в період 28.11.2018 по 10.01.2019 і з 10.02.2019 по 09.08.2019 у зв`язку з агресією росії на території України, що підтверджується копією військового квитка серії [NUMBER] , має посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] , а тому не міг самостійно звернутись з заявою до відповідача про не нарахування коштів за послуги, якими він не користувався. Відомості щодо власників або співвласників квартири [ADDRESS] відсутні, а тому суд не може зробити висновки щодо звернення власника з аналогічною заявою про не нарахування коштів за послуги, які не отримував відповідач [PERSON] . А тому, суд приходить до обґрунтованого висновку, що відповідач [PERSON] не є споживачем послуг в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення з 15.12.2016 по 28.02.2019, оскільки він в цей час проходив військову службу та боронив територію України від російської агресії. В період часу з 06.05.2016 по 15.12.2016 він користувався послугами, обґрунтованих доказів на спростування доводів позивача за цей період суду не надав. Крім того, суд не вбачає підстав для стягнення коштів з заборгованості, яка утворилась за період з 01.04.2009 по 28.02.2019 з відповідача [PERSON] , оскільки останні в квартирі [ADDRESS] не зареєстрований, належить йому квартири на праві приватної власності або її частки відсутні, тому підстави для задоволення вимог позивача в цій частині відсутні. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про застосування позовної давності, оскільки КП «Водоканал» просить стягнути заборгованість, яка перевищує суму за три роки. Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Також Європейський суд з прав людини наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. У відповідності до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно положень ч.ч.1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність до вимог, сплата яких здійснюється щомісячними платежами, вираховується окремо щодо кожного з платежів. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Вирішуючи питання про переривання строку позовної давності, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу ч.3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Позовні вимоги КП «Водоканал» стосуються заборгованості, що утворилася у період з 01.04.2009 по 28.02.2019. Із вказаними вимогами КП «Водоканал» звернувся до суду 06.05.2019 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідачами були здійснені платежі в межах періодичного платежу, а тому такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності. Тому суд вважає, що позовні вимоги КП «Водоканал» заявлені поза межами позовної давності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, і з відповідачів необхідно стягнути заборгованість за період з 06.05.2016 по 28.02.2019 у розмірі 54\~231,02 гривень з таких міркувань - за май 2016 сума нарахувань за місяць становить 1542,59 грн. розрахунок здійснюється з 06.05.2016 (31дн.-6дн.=25днів), тому 1542,59 грн./31дн.=49,76 грн.*25 днів = 1244,02 грн. сума за май 2016, яка враховується при розрахунку заборгованості. Що стосується заборгованості відповідачів з урахуванням проживання та користування послугами позивача відповідачем [PERSON] за період з 06.05.2016 по 15.12.2016, суд зазначає, що сума заборгованості за май 2016 становить 1244,02 грн. з урахуванням попереднього розрахунку. Заборгованість за грудень 2016 року становить 769,71 грн. (31дн.-15дн. = 16 дн.), 1491,32 грн/31дн. = 48,10 грн. * 16 дн.), тому сума заборгованості за цей період становить 10\~897,69 грн. Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Крім того, суд зазначає, що особа, яка виконала солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, у тому числі, житлово-комунальних послуг, має право вимагати від іншого споживача житлово-комунальних послуг їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес) у рівній частці. Отже, відповідач [PERSON] вправі в подальшому звернутися до власника квартири з позовом у порядку регресу (або у позасудовому порядку) щодо відшкодування половини вартості боргу за спожиту воду і послуги водовідведення. В порядкуст.141 ЦПК України у разу часткового задоволення вимог витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідачів пропорційно задоволених вимог у розмірі 584,46 грн. (1921грн.(54231,02*100%/121 917,47 грн.)).

Outcome: partial