Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

У вересні 2023 року позивач звернувся в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідачки на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що він з відповідачкою 08.09.2013 зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з січня 2022 року між позивачем та відповідачкою були припинені шлюбні стосунки. Більше року доглядом за дитиною займається позивач, весь свій вільний час проводить з дитиною та утримує її. Вказав, що відповідачка жодним чином не допомагає в утриманні дитини, жодної матеріальної допомоги не надає. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову та щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 12.09.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу 15-денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження. 14.03.2024 до суду від відповідачки надійшов відзив, де зазначено, що 21.11.2023 Солом`янським районним судом м. Києва було прийнято рішення по справі 760/22030/23 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини, сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 18.08.2023 і до повноліття дитини. 30.01.2024 на виконання даного рішення Солом`янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист. 16.02.2024 за даним виконавчим листом відкрито виконавче провадження [NUMBER] в Солом`янському ВДВС у м. Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ). 20.12.2023 шлюб між відповідачкою та позивачем розірвано рішенням Солом`янського районного суду м. Києва. Зазначила, що їх малолітній син проживає разом з нею, в основному перебуває на її утриманні, а батько, який проживає окремо. Має обов`язок сплачувати аліменти на утримання сина. Враховуючи вищевикладене, просить суд відмовити у задоволенні позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.09.2013. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20.12.2023 шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21.11.2023 стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини, сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 18.08.2023 і до повноліття дитини. З Автоматизованої системи «Д3» вбачається, що в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №760/26096/23 за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2024 у задоволенні первісного позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - задоволено. Визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Станом на 01.08.2025 рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2024 не набрало законної сили. Позивачем не доведена та обставина, що малолітній син проживає разом з ним та перебуває повністю на його утриманні. На підставі наведеного суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У силу вимог ст. ст. 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позивачем не наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для задоволення позову, а тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними та необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed