Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Представник позивачки [PERSON] адвокат Гірчак Н.А. 02.06.2025 звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від усіх доходів (заробітку) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги мотивує тим, що вона з 19.04.2016 року з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому народилася донька [PERSON] , [INFO] . Так, за рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.04.2024 року шлюб між сторонами розірвано. Вказує, що малолітня [PERSON] зареєстрована та проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні. Дитина відвідує дошкільний заклад, крім того відвідує гуртки плавання та танців, також значні кошти витрачаються на оздоровлення та розвиток дитини. Відповідач тривалий час з сім`єю не проживає, матеріальне утримання на дитину надає не на регулярній основі та у розмірі, визначеному на власний розсуд. Посилається на те, що відповідач являється особою працездатного віку, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні не має. Тоді як відповідач має можливість, оскільки він офіційно працевлаштований. Тому просить суд, з посиланням на відповідні правові норми, стягувати з [PERSON] аліменти, на її користь, на утримання малолітньої дитини [PERSON] , в розмірі у частини від усіх доходів (заробітку) платника аліментів, щомісячно до її повноліття, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду. Разом з тим, просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 6000 грн.. Представник відповідача - адвокат Данищук В.В. скерував відзив на позовну заяву, в якому вказує, що відповідач частково не погоджується із позовними вимогами, а саме із розміром, яку просить позивачка стягувати у вигляді аліментів. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази на додаткові витрати, які несе позивачка на утримання дитини, зокрема дочка у садочку харчується безкоштовно на підставі того, що батько являється учасником бойових дій. Крім того, у відповідача є матір пенсійного віку та проживає одна у с.Раухівка Березівський район Одеська обл.. А також відповідач одружився вдруге та у новому шлюбі з дружиною очікують на народження дитини, зокрема у його дружини є дочка від попереднього шлюбу, яка проживає разом з ними. На сьогоднішній день, відповідач працює у Веренчанській сільській раді Чернівецького району Чернівецької області, і його середня оплата праці становить 28 000 грн., також відповідач являється інвалідом 3 групи та отримує пенсію у розмірі 23610 грн. в загальному його дохід становить 51610 грн. Так, позивач просить стягувати з відповідача частини його доходу, це становитиме 12902,50 грн., що у десять разів більше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час, відповідач буде мати змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/9 частки від усіх видів його заробітку ( середній заробіток 51610 грн.) та становитиме 5 734,44 грн.. Додатково зазначає, що відповідач матеріально забезпечує свою сім`ю за рахунок заробітної плати та пенсії, купує продукти харчування, гігієни, за необхідності купує ліки для матері, яка являється особою похилого віку і потребує догляду, окрім цього несе витрати на своє лікування. Таким чином, позовні вимоги відповідач визнає частково. На підтвердження зазначених обставин додає ряд документів.(а.с.21-44) Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи. Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.06.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 01.07.2025 (а.с. 20) Судове засідання відкладено на 17.07.2025 за заявою представника відповідача Данищука В.В.. Заходів спрямованих на забезпечення доказів не вживалось, як і заходів забезпечення позову. Зупинення і поновлення провадження не здійснювалося. Позиція учасників провадження в судовому засіданні. Представник позивачки адвокат Гірчак Н.А. в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини усіх доходів платника аліментів підтримує в повному обсязі. Зазначила, що відповідач надавав допомогу на утримання дочки по 10 000 щомісячно, а в грудні надав 20 000 грн. Однак з січня 2025 відповідач перераховує по 5000 грн., а з червня взагалі припинив надавати допомогу дочці, а тому мати змушена звернутись до суду із позовом. Вказує, що відповідач має стабільний дохід, так як офіційно працевлаштований, має пенсію по інвалідності, інших утриманців немає, а тому має змогу сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. А також просить стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Представник відповідача [PERSON] адвокат Данищук В.В в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини визнає частково, та відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/9 частки (5734 грн.) від усього свого доходу, який складається з заробітної плати та пенсії в загальній сумі 51610 грн.. Вказує, що відповідач є інвалідом 3 групи, періодично стаціонарно лікується, одружився і дружина його на даний час вагітна, а також у його дружини є дитина, яка теж перебуває на його утриманні, а також при потребі він допомагає матері, яка мешкає в Одеській області. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.04.2024р., шлюб, зареєстрований 19.04.2016 між позивачкою - [PERSON] , [INFO] та відповідачем - [PERSON] , [INFO] , розірвано. (а.с.7-8) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Заставнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 26.05.2020 року (а.с. 9) З акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї №138 від 29.05.2025 встановлено, що [PERSON] , 1984 р.н., зареєстрована та мешкає в [ADDRESS] , з якою разом проживає дочка [PERSON] , 2020 р.н. та знаходиться на її повному утриманні. (а.с.10) З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 14.02.2025 вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб 14.02.2025 року, про що зроблено відповідний актовий запис №11. (а.с.28) Відповідно до копії довідки про доходи №248 від 12.06.2025 наданої Веренчанською сільською радою Чернівецького району, [PERSON] на даний час займає посаду начальника відділу ЦЗ, НС, мобілізаційної, військової роботи та отримує стабільний дохід. Крім цього, [PERSON] отримує пенсію за вислугу років, а також являється інвалідом 3 групи внаслідок війни. (а.с.25, 35) Норми права, які застосував суд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК). Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із розірванням шлюбу. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Так, судом встановлено, що малолітня дочка сторін [PERSON] , [INFO] постійно проживає з матір`ю в [ADDRESS] та перебуває на її повному утриманні. В період з липня 2024 - по грудень 2024 відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дочки в розмірі більшому ніж 10 000 грн. щомісячно, а з січня 2025 року по травень 2025 року по 5000 грн. щомісячно, які припинив надавати, що й стало підставою для звернення до суду. Визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є працездатним та офіційно працевлаштованим, отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати та пенсії по інвалідності 3 група внаслідок війни, періодично проходить стаціонарне лікування, так як страждає на гіпертонічну хворобу, ІХС, стабільну стенокардію напруження 11ФК, дифузний кардіосклероз, синусову тахікардію. Крім того, суд враховує, що з 14.02.2025 році відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] ( [PERSON] ). Разом з тим, інших дітей чи утриманців, або непрацездатної дружини, відповідач [PERSON] , станом на день розгляду справи в суді , не має , а тому зобов`язаний утримувати малолітню дочку. А тому, враховуючи право дитини [PERSON] , [INFO] на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати свою дитини, та частково визнаних позовних вимог відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до частково задоволення, а з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки, на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/5 частини від усіх доходів (заробітку) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину щомісячно до її повноліття, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у справі, які б свідчили, що неповнолітня [PERSON] , 2013 р.н. - дочка дружини від попереднього шлюбу, проживає та перебуває на утриманні відповідача [PERSON] . Адже з копії свідоцтва про народження дитини вбачається, що батьками є [PERSON] та [PERSON] , які і зобов`язані в першу чергу утримувати дитину. В справі відсутні будь-які відомості про те, що матір відповідача - [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживає та зареєстрована в с.Раухівка, Березівського району Одеської області, та яка отримує пенсію по інвалідності, перебуває на утриманні [PERSON] чи взагалі потребує такої допомоги. (а.с.36) Отже, саме розмір аліментів - 1/5 частка від доходу відповідача, на думку суду є розумним, справедливим та співмірним, а також буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В майбутньому, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану (народження дитини в іншому шлюбі), погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 02.06.2025. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Статтею 133 ЦПК України, передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.2-3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, представником позивача Гірчак Н.А. разом із позовною заявою про стягнення аліментів до суду надано Договір про надання правової допомоги №18 від 30.05.2025, Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги №18 від 30.05.2025р., Квитанцію до прибуткового касового ордеру №57 від 30.05.2025, згідно яких позивач [PERSON] оплатила адвокату Гірчак Н.А. 6000 гривень за надання правової допомоги та Акт приймання-передач виконаних робіт з надання професійної правничої допомоги згідно договору про надання правової допомоги №18 від 30.05.2025 року. (а.с.11-14) З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що витрати за надання професійної правничої (правової) допомоги, слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 6000 грн.. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1211,20 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 183, 191Сімейного кодексу України,

Outcome: partial