Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

Керівник Тернопільської окружної прокуратури в інтересах Держави в особі Тернопільської міської ради, Національної служби здоров`я України, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, вказавши комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська комунальна лікарня швидкої допомоги» (далі КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги») третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Тернопільською окружною прокуратурою з`ясовано, що 11 жовтня 2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023211040002433 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Органом досудового розслідування встановлено, що 11 жовтня 2023 року, близько 08 години 00 хвилин, водій [PERSON] керував технічно - справним автомобілем марки «Hyundai Sonata», р.н. [NUMBER] , та рухався по вул. Стецька, м. Тернопіль, в сторону вул. Шпитальна. Виїхавши на проїзну частину дороги вул. Шпитальна, водій [PERSON] виконав маневр повороту ліворуч, в сторону вул. Острозького, та зупинив керований ним транспортний засіб. Далі водій [PERSON] розпочав рух заднім ходом по вул. Шпитальна в напрямку вул. Гоголя, рухаючись паралельно до повздовжніх елементів дороги. Рухаючись у вказаному напрямку та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який встановлений неподалік будинку № 7, що по вул. Шпитальна, водій [PERSON] не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5., 2.3. (б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України), які зобов?язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Так, в цей час, на вищевказаний пішохідний перехід, у темпі спокійного кроку, вийшла та переходила проїзну частину дороги справа наліво відносно напрямку руху заднім ходом автомобіля «Hyundai Sonata», р.н. [NUMBER] , пішохід [PERSON] . Маючи об?єктивну можливість завчасно виявити нерегульований пішохідний перехід, обладнаний дорожніми знаками 5.38.1 і 5.38.2 ПДР України, дорожню розмітку 1.14.1 ПДР України та пішохода [PERSON] , яка рухалася по ньому, водій [PERSON] , в порушення вимог п. 18.1 ПДР України, не вжив своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до повної зупинки, щоб дати дорогу пішоходу, а вчинив наїзд на неї задньою частиною автомобіля «Hyundai Sonata», p.н. [NUMBER] . У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми у виді переломів правих тім?яної і скроневої кісток, перелому правого великого крила клиновидної кістки; забою головного мозку середньої тяжкості; субдуральної гематоми і субарахноїдальних крововиливів лівих лобної, скроневої та тім?яної часток (конт-ударні ушкодження); порушення цілісності стінки зовнішнього слухового проходу, середнього вуха і слухових кісточок; «забійної рани з нерівними краями розмірами до 2,5 см.» і забою м?яких тканин правої тімяно-скроневої ділянки; закрита травма грудної клітки, забій правої половини грудної клітки; закрита травма живота, забій м?яких тканин передньої черевної стінки; «садна шкіри та забій м?яких тканин 10Х20 см.» правої поперекової і сідничної ділянки; забій м?яких тканин задньої поверхні правого ліктьового суглобу. Виявлені у [PERSON] тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння (п.п. 2.1, 2.1.1 а/, 2.1.2, 2.1.3 б/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995). Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, є порушення водієм автомобіля марки «Hyundai Sonata», p.н. [NUMBER] , [PERSON] вимог п. 18.1 ПДР України. Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] , з технічної точки зору знаходилися в причинному зв?язку з виникненням даної пригоди. Водій [PERSON] мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, для чого у нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру. Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 30 січня 2024 року у справі №607/396/24 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді з (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі статті 75 КК України, [PERSON] , звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік. На вказаний вирок Тернопільського міськрайонного суду від 30 січня 2024 року апеляційна скарга не подавалась, цивільний позов прокурором не пред?являвся та витрати на лікування потерпілого від злочину залишаються невідшкодованими. Як зазначено у довідці-розрахунку КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 27 лютого 2024 року № 283, потерпіла у вказаному кримінальному провадженні [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі. Вартість затрат на її лікування та перебування становить 61 154,07 грн. Зокрема, вартість лікування за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) становить 54 618, 33 грн, а за рахунок коштів місцевого бюджету - 6 535,74 грн. Фінансування КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» у 2023 році здійснювалося Національною службою здоров?я України (далі - НСЗУ) за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» та НСЗУ Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні. Частина коштів, зокрема на фінансування комунальних послуг лікарні, виділялася з міського бюджету. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» є юридичною особою - комунальним підприємством, що надає медичні послуги населенню міста Тернополя. Статутом Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», затвердженим рішенням Тернопільської міської ради від 28 липня 2017 року № 7/16/20 (надалі за текстом - Статут) визначено, що підприємство є об?єктом комунальної власності Тернопільської міської ради. Власником, засновником та органом управління Підприємством виступає Тернопільська міська рада. Отже, КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» відноситься до юридичних осіб комунальної власності, кошти, які виділяються на лікування хворих, частково надходять із місцевого бюджету. Враховуючи наведене, кошти в сумі 6 535,74 грн підлягають зарахуванню до місцевого бюджету. НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми. В той же час, оскільки НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілої [PERSON] , котра перебувала на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] - на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НСЗУ (замовник) та КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», дані кошти, а саме 54 618,33 грн, необхідно стягнути з [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету України. Тернопільською окружною прокуратурою листом від 27 лютого 2024 року №50-89-1765BИX-24 повідомлено Національну службу здоров?я України про виявлені факти невідшкодування завданої шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення [PERSON] та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави. Однак листом від 13 березня 2024 року за № 8337/2-16-24, НСЗУ на адресу окружної прокуратури надано відповідь про те, що відповідно до норм Положення про Національну службу здоров?я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1101, НСЗУ не наділено повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Одночасно НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави із цивільним позовом Тернопільською окружною прокуратурою та готова до співпраці в межах повноважень. Вказане свідчить про бездіяльність Національної служби здоров?я України та відсутність наміру звернення до суду, оскільки окружною прокуратурою листами фактично повідомлено про виявлені порушення. Відсутність претензійно-позовної роботи з боку Національної служби здоров?я України свідчить про нездійснення уповноваженим державним органом покладеного на нього законом обов?язку із захисту державних інтересів у сфері раціонального використання бюджетних (державних) коштів, внаслідок чого не надходять кошти до державного бюджету, порушуються інтереси держави в галузі охорони здоров?я та забезпечення пов?язаних з ними державних гарантій. Крім того, Тернопільська окружна прокуратура зверталась із запитом № 50-89-1764ВИX-24 від 27 лютого 2024 року на адресу Тернопільської міської ради про те, чи вживаються уповноваженими органами заходи щодо відповідача шляхом подання позовної заяви про стягнення коштів. У відповідь на зазначений запит прокуратури, надійшов лист Тернопільської міської ради № 4987-Ю/2024 від 29 лютого 2024 року, відповідно до якого Тернопільська міська рада не зверталась до суду з позовом про стягнення із [PERSON] витрат на лікування потерпілого від злочину і Тернопільська міська рада не заперечує щодо вжиття заходів представницького характеру, шляхом подачі Тернопільською окружною прокуратурою відповідної позовної заяви. Після набрання чинності вироком Тернопільського міськрайонного суду від 30 січня 2024 року у справі 607/396/24, Тернопільською міською радою, Національною службою здоров?я України, а також КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» не вжито жодних заходів, в тому числі представницького характеру, щодо стягнення затрачених коштів на лікування потерпілого від злочину. Зважаючи на те, що уповноваженими органами упродовж тривалого часу не вжито жодних заходів, спрямованих на відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого, внаслідок чого не надходять кошти до державного та міського бюджетів, в даному випадку порушуються інтереси держави в галузі охорони здоров?я та забезпечення пов?язаних з ними державних гарантій, і такі витрати негативно впливають на фінансування лікування пацієнтів, порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина та в галузі охорони здоров?я, забезпечення пов?язаних з ними державних гарантій, а також інтереси Тернопільської міської територіальної громади. Відтак Тернопільська окружна прокуратура звертається до суду з позовом в інтересах держави в особі Національної служби здоров?я України та Тернопільської міської ради про відшкодування коштів, витрачених на лікування потерпілої [PERSON] в сумі 54 618, 33 грн на користь державного бюджету України та в сумі 6 535,74 грн на користь міського бюджету в особі Тернопільської міської ради. На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Тернопільською окружною прокуратурою попередньо повідомлено Тернопільську міську раду та Національну службу здоров?я України про представництво інтересів держави в особі Тернопільської міської ради та Національної служби здоров?я України відповідно листами від 08.04.2024 №50-89-3030ВИХ-24 та №50-89-3036ВИХ-24. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 лютого 2025 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом керівника Тернопільської окружної прокуратури в інтересах Держави в особі Тернопільської міської ради, Національної служби здоров`я України, до [PERSON] , третя особа КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Прокурор Тернопільської окружної прокуратури Околіт О.П. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просила їх задоволити. Представники Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представники Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд розглядає справу за відсутності такого учасника. Відповідач\~\~ [PERSON] в судове засідання неодноразово не з`являвся, хоча про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд розглядає справу за відсутності такого учасника. Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши та оцінивши матеріали справи, доходить до висновку про доцільність задоволення вимог, виходячи з наступного. Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року у справі № 607/396/24 встановлено, що 11 жовтня 2023 року близько 08 години 00 хвилин обвинувачений [PERSON] керував технічно - справним автомобілем марки «Hyundai Sonata» р.н. [NUMBER] , та рухався по вул. Стецька, м. Тернопіль, в сторону вул. Шпитальна. Виїхавши на проїзну частину дороги вул. Шпитальна, водій [PERSON] виконав маневр повороту ліворуч, в сторону вул. Острозького, та зупинив керований ним транспортний засіб. Далі обвинувачений [PERSON] розпочав руху заднім ходом по вул. Шпитальна в напрямку вул. Гоголя, рухаючись паралельно до повздовжніх елементів дороги. Рухаючись у вказаному напрямку та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який встановлений неподалік будинку № 7, що по вул. Шпитальна, обвинувачений [PERSON] не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, які зобов?язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Так, в цей час, на вищевказаний пішохідний перехід, у темпі спокійного кроку, вийшла та переходила проїзну частину дороги справа наліво відносно напрямку руху заднім ходом автомобіля «Hyundai Sonata», р.н. [NUMBER] , пішохід [PERSON] . Маючи об?єктивну можливість завчасно виявити нерегульований пішохідний перехід, обладнаний дорожніми знаками 5.38.1 і 5.38.2 ПДР України, дорожню розмітку 1.14.1 ПДР України та пішохода [PERSON] , яка рухалася по ньому, водій [PERSON] , в порушення вимог п. 18.1 ПДР України, не вжив своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого ним гранспортного засобу аж до повної зупинки, щоб дати дорогу пішоходу, а вчинив наїзд на неї задньою частиною автомобіля «Hyundai Sonata», р.н. [NUMBER] . У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми у виді переломів правих тім?яної і скроневої кісток, перелому правого великого крила клиновидної кістки; забою головного мозку середньої тяжкості; субдуральної гематоми і субарахноїдальних крововиливів лівих лобної, скроневої та тім?яної часток (конт-ударні ушкодження); порушення цілісності стінки зовнішнього слухового проходу, середнього вуха і слухових кісточок; «забійної рани з нерівними краями розмірами до 2,5 см.» і забою м?яких тканин правої тімяно-скроневої ділянки; закрита травма грудної клітки, забій правої половини грудної клітки; закрита травма живота, забій м?яких тканин передньої черевної стінки; «садна шкіри та забій м?яких тканин 10Х20 см.» правої поперекової і сідничної ділянки; забій м?яких тканин задньої поверхні правого ліктьового суглобу. Виявлені у [PERSON] тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння (п.п. 2.1, 2.1.1 а/, 2.1.2, 2.1.3 б/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995). Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, є порушення водієм автомобіля марки «Hyundai Sonata» р.н. [NUMBER] - обвинуваченим [PERSON] вимог п. 18.1 ПДР України. Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України обвинуваченим [PERSON] , з технічної точки зору знаходилися в причинному зв?язку з виникненням даної пригоди. Обвинувачений [PERSON] мав технічну можливість запобігти дорожньо- транспортній пригоді, для чого у нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру. Вказаними діями обвинувачений [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження. Цим вироком [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 27 лютого 2024 року КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» надало відповідь № 283 на запит Керівника Тернопільської окружної прокуратури № 50-89-1314ВИХ-24 від 14 лютого 2024 року, у якому повідомило, що на стаціонарному лікуванні перебувала потерпіла від злочину [PERSON] , на суму 61\~154,07 грн. Як зазначено у довідці-розрахунку КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 27 лютого 2024 року № 283, потерпіла у вказаному кримінальному провадженні [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі. Вартість затрат на її лікування та перебування становить 61 154,07 грн. Зокрема, вартість лікування за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) становить 54 618, 33 грн, а за рахунок коштів місцевого бюджету - 6 535, 74 грн. На запит керівника Тернопільської окружної прокуратури № 50-89-1764ВИХ-24 від 27 лютого 2024 року, 29 лютого 2024 року виконавчий комітет Тернопільської міської ради листом № 4987-Ю/2024 повідомив, що Тернопільською міською радою позовна заява щодо стягнення з [PERSON] витрат, понесених на лікування потерпілого від злочину не подавалась. Тернопільська міська рада не заперечувала щодо подання Тернопільською окружною прокуратурою позову в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради до [PERSON] про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. На запит керівника Тернопільської окружної прокуратури від № 50-89-1765ВИХ-24 від 27 лютого 2024 року, 13 березня 2025 року НСЗУ листом № 8387/2-16-24 повідомляла, що відповідно до норм Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1101, НСЗУ не наділено повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Одночасно НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави, із цивільним позовом Тернопільської окружної прокуратури та готова до співпраці в межах повноважень. 08 квітня 2024 року Тернопільська окружна прокуратура звернулася із листом № 50-89-3030ВИХ-24 до Тернопільського міського голови та із листом № 50-89-3036ВИХ-24 до НСЗУ, у якому повідомила, що прокуратурою будуть вживатися заходи представницького характеру, шляхом подачі позовної заяви до Тернопільського міськрайонного суду про стягнення з [PERSON] витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину загальну суму 61\~154,07 грн, із них: 53\~618,33 грн - на користь НСЗУ, та 6\~535,74 грн - на користь Тернопільської міської ради. Фінансування КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня допомоги» у 2023 році здійснювалося НСЗУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій, відповідно до укладеного між КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» та НСЗУ Договору № 1012-Е123-Р000 від 26 січня 2023 року про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні. Частина коштів, зокрема на фінансування комунальних послуг, виділялася з міського бюджету. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань, КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня звиклої допомоги» є юридичною особою комунальною організацією, що здійснює такі види діяльності: діяльність лікарняних закладів (основний); загальна медична практика. Статутом КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», затвердженим рішенням Тернопільської міської ради від 25 жовтня 2019 року № 7/39/131 визначено, що підприємство є об`єктом комунальної власності Тернопільської міської ради. Статтею 1311 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3, п. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. В силу положень ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. На запит керівника Тернопільської окружної прокуратури № 50-89-1764ВИХ-24 від 27 лютого 2024 року, 29 лютого 2024 року виконавчий комітет Тернопільської міської ради листом № 4987-Ю/2024 повідомив, що Тернопільською міською радою позовна заява щодо стягнення з [PERSON] витрат, понесених на лікування потерпілого від злочину не подавалась. На запит керівника Тернопільської окружної прокуратури від № 50-89-1765ВИХ-24 від 27 лютого 2024 року, 13 березня 2025 року НСЗУ листом № 8387/2-16-24 повідомляла, що відповідно до норм Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1101, НСЗУ не наділено повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Як убачається із матеріалів цивільної справи, 08 квітня 2024 року Тернопільська окружна прокуратура звернулася із листом № 50-89-3030ВИХ-24 до Тернопільського міського голови та із листом № 50-89-3036ВИХ-24 до НСЗУ, у якому повідомила, що прокуратурою будуть вживатися заходи представницького характеру, шляхом подачі позовної заяви до Тернопільського міськрайонного суду про стягнення з [PERSON] витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину загальну суму 61\~154,07 грн, із них: 53\~618,33 грн - на користь НСЗУ, та 6\~535,74 грн - на користь Тернопільської міської ради. Наведені обставини, дають право Тернопільській окружній прокуратурі вживати заходи представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Вирішуючи заяву по суті суд вважає, що до виниклих правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. За правилами ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року встановлено, що порушення ПДР України відповідачем [PERSON] знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, яка призвела заподіяння тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] . Згідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я». Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я» передбачено, що на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжкоднів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжкодень проводиться виходячи з фактичної кількості ліжкоднів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За вказаних обставин, враховуючи те, що потерпілій [PERSON] було заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого вона перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» та, відповідно, закладом охорони здоров`я понесено витрати на лікування потерпілої [PERSON] у сумі 61\~154,07 грн, суд доходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення шляхом стягнення з [PERSON] на користь держави в особі НСЗУ коштів, витрачених на лікуванні потерпілої від злочину [PERSON] , в сумі 54\~618,33 грн; стягнення з [PERSON] на користь Тернопільської міської ради коштів, витрачених на лікуванні потерпілої від злочину [PERSON] , в сумі 6\~535,74 грн. Також на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 3\~028,00 грн.

Outcome: approved