Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

У квітні 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Палішева Н.О. звернулась до суду з позовом до Територіальної громади у особі Криворізької міської ради про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи позов, посилається на те, що [INFO] померла її рідна сестра громадянка Російської Федерації [PERSON] , яка на день смерті постійно проживала в Україні та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . 21 березня 2025 року позивач звернулася до Третьої криворізької державної нотаріально контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її сестри, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки остання пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також не підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як між сестрами. Як на поважність причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] посилається на те, що існувала невизначеність між спадкоємцями за заповітом та за законом хто буде приймати спадщину та відсутність у позивача доказів на підтвердження родинних зв`язків між сестрами. Вказані обставини були непереборними для позивача, яка не мала можливості звернутись із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у встановлений законом строк. На підставі викладеного позивач просить суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та померлою [INFO] [PERSON] , а саме що померла є рідною сестрою позивачки. Також позивач просить суд визначити їй додатковий строк у один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 29 квітня 2025 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку загального провадження. Ухвалою суду від 03 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та зазначила, що вона вважала, що із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої сестри, на ім`я якого складений заповіт. Дізнавшись, що вказана особа не зверталась до нотаріуса вона почала збирати документи, щоб довести родинний зв`язок з померлою сестрою та отримати свідоцтво про її смерть. Представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Рішення просив прийняти відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, встановленим наступне. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду свідчення, що вона є онукою позивача [PERSON] , а померла [PERSON] була рідною сестрою її баби [PERSON] . Вона називала за життя «тітка [PERSON] » померлу [PERSON] . Вона була присутня на днях народження [PERSON] та [PERSON] , та останні спілкувались між собою як рідні сестри. Вона неодноразово дивилась родинні фотографії, на яких спільно зображені [PERSON] та [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] надав суду свідчення, в яких зазначив, що є він сином позивача [PERSON] , померла [PERSON] була його рідною тіткою та рідною сестрою позивача, яку він знав майже з народження. Померла [PERSON] була старшою за його матір. Вказав, що він певний період часу він проживав в Російській Федерації в одному місті з [PERSON] та у 2000 році він і [PERSON] вирішили повернутися в Україну, інші члени родини тітки залишилися в Росії, з ними зв`язок він не підтримує. 06 лютого 1987 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». З актового запису про народження № 6 вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] . З актового запису про народження № 22 вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] . З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00049912290 від 07.03.2025, сформованого за заявою державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Із заявою про реєстрацію факу смерті звертався [PERSON] . У матеріалах спадкової справи № 96/2025 міститься Заповіт [PERSON] про заповідальне розпорядження на ім`я [PERSON] . З наданого суду фотознімку вбачається, що на ньому зображено три особи жіночої статі, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У роз`ясненнях, які містяться у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до показань свідків [PERSON] , [PERSON] убачається, що вони сприймали все своє життя [PERSON] та [PERSON] як рідних сестер, що також підтверджується фотознімком з родинного фотоальбому. На підставі викладеного, суд вважає доведеним те, що позивачка [PERSON] є рідною сестрою померлої [INFO] [PERSON] . Згідно витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 419662 від 22.04.2003, за [PERSON] зареєстровано право одноособової приватної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . З копії спадкової справи № 96/2025, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що 07 березня 2025 року [PERSON] звернулась із заявою державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про прийняття спадщини після смерті її сестри [PERSON] , [INFO] . Постановою державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21 березня 2025 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про спадщину за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що відсутній факт прийняття спадщини (спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини) та факт родинних відносин. Додатково при огляді матеріалів спари було виявлено, що померла [PERSON] за життя залишила заповіт, згідно якого належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповідала [PERSON] , який спадщину не прийняв, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався. За відомостями, що містяться у Реєстрі Криворізької міської територіальної громади, станом на 16.08.2018 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , з 19.04.2018, знята з реєстрації місця проживання 11.07.2019. [PERSON] , [INFO] , знята з реєстрації місця проживання 11.07.2019 за адресою: [ADDRESS] за повідомленням Покровського РВ у місті Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідною сестрою померлої [INFO] [PERSON] , а отже є спадкоємцем за законом другої черги. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За загальними нормами про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Норми частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За загальними правилами судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач [PERSON] за відсутності відомостей про родинні зв`язки не мала можливості отримати копію свідоцтва про смерть її сестри та довести родинні зв`язки. Також між позивачем [PERSON] та [PERSON] , на чиє ім`я складений заповіт, існувала невизначеність щодо спадкування після смерті [PERSON] , оскільки існував заповіт на ім`я [PERSON] . З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами позивача, що у спадкоємця існували перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, а саме необхідність отримання свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] , доведення факту родинних відносин, а також існувала невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину. Наведені позивачем обставини є об`єктивними та істотними труднощами, а тому суд, відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України, дійшов висновку, що наявні правові підстави для визначення [PERSON] додаткового місячного строку для прийняття спадщини.

Outcome: approved