Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У березні 2025 року позивач звернувся до суду з заявою в якій просить стягнути солідарно з Моторного (транспортного) страхового бюро України та [PERSON] на його користь 139067 грн 77коп в рахунок відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, а також інфляційні втрати та 3% річних за період з 08.07.2023 по день ухвалення судом рішення в даній справі. Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь пеню за період прострочення регламентної виплати з 09.10.2023 по день ухвалення судом рішення у даній справі. Свої вимоги аргументує тим, що 05 липня 2023 року, близько 20 год 07 хв, на автодорозі Чернігів-Прилуки-Пирятин с.Нова Гребля, водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ н.з [NUMBER] , перед поворотом, розворотом, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, не надав перевагу у русі транспортному засобу, що наближався до нього з правого боку у смузі на яку він мав намір перелаштуватися, в ході чого допустив зіткнення з його автомобілем Volkswagen н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31.07.2023 у справі №742/3402/23 [PERSON] визнаний винуватим у скоєнні даної ДТП. Оскільки відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована, то за отримання відшкодування шкоди, заподіяної йому пошкодженням транспортного засобу, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України. Однак Моторно (транспортне) страхове бюро України листом №3-01б/32121 від 02.10.2023 відмовив у виплаті відшкодування, посилаючись на відсутність на момент ДТП страхового договору щодо його автомобіля та невиконанням ним обов`язку потерпілого. Висновком експерта встановлено, що станом на дату дослідження 07.07.2023, вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen н.з. [NUMBER] становить 139067 грн 77 коп. Оскільки добровільно шкода йому не була відшкодованою, тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь шкоду завдану внаслідок ДТП у сумі 139067 грн 77 коп. Крім того, заяву про страхове відшкодування МТСБУ отримало 10.07.2023. Зважаючи на те, що визначений законом 90 денний строк для виплати відшкодування закінчився 08.10.2023 (з 11.07.2023 по 08.10.2023 включно, а МТСБУ) продовжує протиправно не відшкодовувати страхове відшкодування, то з 09.10.2023 з його вини триває прострочення виплати, за що МТСБУ має нести майнову відповідальність, передбачену ст.36.5 Закону. Станом на день складання даної заяви (07.03.2025) період прострочення складає 516 днів (з 09.10.2023 по 07.03.2025), за цей період розмір пені склав 55909 грн 05 коп(139067 грн 77 коп*подвійний розмір облікової ставки/365*кількість днів, протягом яких діяла облікова ставка). У зв`язку з простроченням виплати, з наступного дня від дати оцінки за висновком експерта 07.07.2023 слід врахувати до суми страхового відшкодування встановлений індекс інфляції та 3% річних відповідно до положення ст.625 ЦК України. Станом на день складання даної заяви (07.03.2025) період прострочення складає 609 днів (з 08.07.2023 по 07.03.2025), за цей період розмір інфляційних витрат склав 20582 грн 03 коп (139067 грн 77 коп*14,8%(індекс іфляції з липня 2023 по лютий 2025), розмір 3% річних склав 6961 грн 01 коп (139067,77*3%/365*609). Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів інфляційні втрати та 3% річних з простроченням виконання грошового зобов`язання. Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України пеню за період прострочення проведення регламентної виплати. 08 квітня 2025 року від відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити в їх задоволенні, при цьому зазначає, що відповідно до п.а п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2024 №1961-IV, Моторно (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільну-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та майну, яке знаходиться в такому транспортному засобі. У зв`язку з цим, у Моторно (транспортного) страхового бюро України є обов`язок по відшкодування шкоди, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, у разі відсутності у винної особи договору обов`язкового страхування, тільки водію транспортного засобу, який є забезпеченим у розумінні п.1.7 ст.1 Закону, тобто має поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Позивач розширив поняття «забезпечений транспортний засіб», що призвело до безпідставності позовних вимог до Моторно (транспортного) страхового бюро України, оскільки саме винна особа повинна нести відповідальність за нанесену шкоду перед транспортним засобом, що є незабезпеченим у силу Закону України №1961- IV. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні в залі Прилуцького міськрайонного суду на 09 год 00 хв 17 квітня 2025 року. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 09 год 00 хв 23 травня 2025 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 09 год 00 хв 25 червня 2025 року. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 09 год 00 хв 22 липня 2025 року. ІІІ.Позиції сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Моторно (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився, але в своєму відзиві на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позовних вимог до Моторно (транспортного) страхового бюро України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце слухання справи належним чином. ІV.Фактичні обставини встановлені судом. Згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль Volkswagen н.з. [NUMBER] належить на прові власності [PERSON] . Відповідно до постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 липня 2023 року [PERSON] визнано виним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Постановою суду встановлено, що 05 липня 2023 року, близько 20 год 07 хв, на автодорозі Чернігів-Прилуки-Пирятин с.Нова Гребля, водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ н.з [NUMBER] , перед поворотом, розворотом, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, не надав перевагу у русі транспортного засобу, що наближався до нього з правого боку у смузі на яку він мав намір перелаштуватися, в ході чого допустив зіткнення з його автомобілем Volkswagen н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.10.1, 10.4, 10.11 ПДР України(а.с.12). Висновком експерта суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] від 02 серпня 2023 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля Volkswagen н.з. [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту, у відповідності до технологічних вимог завода-виробника, пошкодженого в ДТП від 05.07.2023 автомобіля Volkswagen н.з. [NUMBER] станом на день дослідження 07.07.2023 становить 139067 грн 77 коп(а.с.13-20) Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 28136 [PERSON] встановлено третю групу інвалідності пов`язана з виконанням службових обов`язків( а.с.29). V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь позивача відшкодування матеріального збитку заподіяного пошкодженням в ДТП транспортного засобу. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з п.21.1 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пп.а п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до пункту 13.1 статті 13 Закону учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Судом встановлено, що внаслідок ДТП, що відбулась 05 липня 2023 року, близько 20 год 07 хв, на автодорозі Чернігів-Прилуки-Пирятин с.Нова Гребля, з участі автомобіля ВАЗ н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Volkswagen н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , останньому завдано збитки внаслідок пошкодження автомобіля на суму 139067 грн 77 коп. На час ДТП вказані транспортні засоби експлуатувались особами, відповідальність яких не була застрахована у відповідності до статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач являється інвалідом третьої групи, інвалідність пов`язана з виконанням службових обов`язків та не має полісу страхування цивільно-правової відповідальності на території України . Також встановлено, що транспортний засіб ВАЗ н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] не має полісу страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Системне тлумачення положень пп.а п.41.1 ст.41Закону , та пункту 1.7 статті 1 Закону, дає підстави для висновку, що обов`язок МТСБУ, щодо здійснення регламентних виплат виникає , якщо шкода заподіяна транспортному засобу , який відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону. Натомість, аналіз пункту 13.1 статті 13 Закону , яким звільнено , зазначених в даному пункті категоріям водіїв, від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України та забезпечено їх право на відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом в сукупності з пунктом 1.7 статті 1 Закону не свідчить, про набуття транспортним засобом, яким керують вказані особи статусу забезпеченого транспортного засобу, оскільки у них відсутні поліси обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказане узгоджується з правовою позицією висловленою у постановах Верховного Суду від 31.10.2028 у справі №204/3413/16-ц. Оскільки, транспортний засіб, який керував позивач не має статусу забезпеченого транспортного засобу в зв`язку з відсутністю полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому відшкодування Моторно (транспортним) страховим бюро України регламентної виплати, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, не передбачено. За таких обставин, суд вважає, що позивач безпідставно звернувся з позовними вимогами про стягнення шкоди внаслідок ДТП до Моторно (транспортного) страхового бюро України, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь позивача, пеню, інфляційні втрати, 3 % річних. Відповідно до ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Таким чином, пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення виконання зобов`язання й до того дня, доки зобов`язання не буде виконано. Пунктом 36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Оскільки вимога позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних безпосередньо пов`язана з відшкодуванням збитків (регламентною виплатою), яке здійснює МТСБУ (Моторне (транспортне) страхове бюро України) замість страхової компанії у випадках, передбачених законодавством, тому вимоги про стягнення з МТСБУ на користь позивача пеню, інфляційні втрати, 3 % річних, задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача відшкодування матеріального збитку у сумі 139067 грн 77 коп заподіяного пошкодженням в ДТП транспортного засобу. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань визначені ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.2, 3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль позивача, у зв`язку з чим останньому завдано матеріальної шкоди у сумі 139067 грн 77 коп, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження. Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 липня 2023 року винним у скоєнні вказаного ДТП визнано [PERSON] . Таким чином винним у завданні матеріальної шкоди позивачу є відповідач [PERSON] , у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у сумі 139067 грн 77 коп. VІ.Розподіл судових витрат. Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 1390 грн 67 коп судового збору.

Outcome: approved