Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

У квітні 2024 року ПАТ «МТБ Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, 02.02.2022р. між ПАТ «МТБ Банк» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №797, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 299700,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 51,00 %. Вказує, що в порушення умов договору відповідачка у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатив, тому вважають своє право порушеним. У добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» заборгованість за Договором про споживчий кредит №797 від 02.02.2022 року у розмірі 563 225,06 грн., яка складається з 290000,90 грн. заборгованість за тілом кредиту; 273224,16 грн.- заборгованість за відсотками та судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в справі з викликом сторін, призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, до позову додав клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги до суду не направив, хоча ухвалу про відкриття провадження отримано ще в червні 2024 року, що підтверджено зворотнім повідомленням. На підставі положень статті 223ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін. У відповідності до ч. 5ст.268ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справу суди першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 02.02.2022р. між ПАТ «МТБ Банк» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №797. Згідно п.1.1 договору про споживчий кредит банк надає позичальнику на поточний рахунок споживчий кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: кредит на суму 299700,00 грн. на споживчі цілі, фіксована процентна ставка у розмірі 51% річних, строк з 02.02.2022 року по 02.02.2025 рік без забезпечення. Згідно п.1.2. договору кредит надався позичальнику для власних потреб в розмірі 291000,00грн. та в розмірі 8700,00грн. на сплату одноразової комісії за зарахування грошових коштів, отриманих як кредит, яка встановлена кредитним договором, шляхом безготівкового перерахування з позичкового рахунку на рахунок IBAN [NUMBER] відкритий в ПАТ «МТБ БАНК». Датою списання чергових платежів за кредитом, нарахованими процентами є дата, що зазначена у графіку платежів, як «Дата платежу». За приписами п. 1.3 кредитного договору позичальник щомісяця в дату платежу сплачує кошти (щомісячний платіж) на рахунок IBAN [NUMBER] в розмірі, зазначеному у графіку платежів. Дата повернення кредиту не пізніше 02.02.2025р. Якщо щомісячний платіж сплачено позичальником із простроченням строку/терміну, встановленого у графіку платежів, то розмір наступного чергового щомісячного платежу буде збільшено на суму процентів за користування кредитом, які будуть нараховані банком за кількість днів користування кредитом, на які позичальником було прострочено сплату попереднього щомісячного платежу. У разі непогашення платежів у термін/строки, передбачені графіком платежів, така заборгованість вважається простроченою. Відповідно до умов п. 1.4 кредитного договору проценти за користування кредитом сплачуються (у складі щомісячного платежу) на рахунок, вказаний у п. 1.3 цього договору щомісяця згідно графіку платежів, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1 даного кредитного договору. За невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов`язань за цим договором про споживчий кредит та за договором, який розміщений на веб-сайті банку: www.mtb.ua, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, передбачених чинним законодавством України, договором та договором про споживчий кредит (п. 2.1). За умовами п. 2.8 кредитного договору при порушенні позичальником будь-яких термінів та строків повернення кредиту, в тому числі, при порушенні термінів, передбачених графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору про споживчий кредит, несвоєчасній сплаті процентів за користування кредитом, банк набуває також право вимагати дострокового виконання всіх зобов`язань позичальника за договором, в тому числі і за цим договором про споживчий кредит, що укладений на підставі договору, а також здійснення інших дій, передбачених цим договором про споживчий кредит та/або чинним законодавством України для захисту своїх прав, як кредитора. Відповідно до п. 3.2 підписанням цього кредитного договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що банк надав позичальнику в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію передбачену ЗУ «Про споживче кредитування»; банк надав позичальнику підписаний зі сторони банку в порядку і спосіб, передбачений договором, оригінальний примірник цього кредитного договору та всіх додатків до цього кредитного договору; банк ознайомив позичальника з умовами кредитування та орієнтовною загальною вартістю кредиту перед укладанням цього кредитного договору; цей кредитний договір укладено на сприятливих для позичальника умовах. Згідно п. 3.3 кредитного договору невід`ємною частиною цього кредитного договору є договір про надання ПАТ «МТБ БАНК» банківської послуги фізичним особам у вигляді споживчих кредитів, що розміщений на веб-сайті Банку: www.mtb.ua. Підписанням цього кредитного договору позичальник підтверджує, що ознайомлений з договором, погоджується з ним та зобов`язується належно та неухильно виконувати свої обов`язки, визначені ним, а також підтверджує факт отримання примірника договору. Банк повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, перерахувавши позичальниці кошти в розмірі 299700,00 грн., що випискою по рахунку. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконувала неналежно, порушила строки по сплаті платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих за користування кредитом відсотках. Відповідачу направлялася вимога банку про необхідність виконати взяті на себе зобов`язання з зазначенням суми заборгованості, вих. № 04/217-0/56.2 від 02.04.2024р., що вбачається з матеріалів справи, але зобов`язання за договором про споживчий кредит №797 від 02.02.2022р. залишаються невиконаними, а заборгованість її за цим кредитним договором несплаченою, чим порушуються права та інтереси банку. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За змістом ст. ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1ст. 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Уст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ч. 2 ст.1050ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до виписки по особовим рахункам відповідача та розрахунку заборгованості за кредитним договором, розмір заборгованості станом на 19.04.2024 становить 563225,06грн.,яка складається з 290000,90грн. заборгованість за тіломкредиту;273224,16грн.-заборгованість за відсотками. Розмір заборгованості за тілом кредиту розраховано як різницю між виданими коштами та оплатами, які здійснила відповідач. Платежі, передбачені графіком, відповідачем не оплачені, тому виникло прострочення по тілу кредиту, передбаченого графіком. Нарахування відсотків за кредитом здійснюється відповідно до п. 1.1. кредитного договору і становить 50 % річних. Розмір заборгованості за кредитним договором, визначений банком, відповідачка не спростувала. Зважаючи на те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ПАТ «МТБ БАНК» не повернуті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки між сторонами існували договірні відносини внаслідок укладання договору про споживчий кредит № №797 від 02.02.2022р. року, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У постанові КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18 зазначено, що виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачеві відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості. Згідно постанови КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18, банківська виписка з особового рахунку клієнта банку може слугувати документом, який підтверджує проведення банком касових операцій, за умови зазначення в ній інформації про проведення банком таких операцій, сум і дат операцій та заповнення обов`язкових реквізитів. Отже судом встановлено, що боржник своєчасно не повернув банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору, що має відображення у виписці з особового рахунку клієнта та у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст.509,526,1054 ЦК України, боржник зобов`язання за вказаним договором не виконала. Тому, враховуючи те, що позивач надав відповідачу грошові кошти у порядку та розмірах визначених договором, а також те, що боржник за кредитним договором зобов`язання у повній мірі - не виконувала, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, розмір якого становить 8 448,37 грн. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, вимога позивача про стягнення суми сплаченого судового збору підлягає задоволенню.

Outcome: approved