Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення аліментів. Посилався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.12.2024 року, справа №725/10860/24, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Під час шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що між ними укладено договір щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та утримання, який посвідчений 15 липня 2025 р. приватним нотаріусом. Зазначає, що відповідно до умов договору малолітня [PERSON] залишається проживати з батьком [PERSON] , за його місцем реєстрації та знаходиться на його вихованні та утриманні. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та залишити проживати з батьком [PERSON] із покладенням на батька обов`язків щодо самостійного виховання та утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено справу до розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням залишити позовні вимоги щодо стягнення аліментів без розгляду у зв`язку із зміною сімейних обставин. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги щодо залишення доньки [PERSON] проживати разом з батьком [PERSON] та знаходитись на його самостійному вихованні та утриманні визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.12.2024 року, справа №725/10860/24, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 квітня 2021 р. сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Згідно до умов укладеного договору щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та утримання, який посвідчений 15 липня 2025 р. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Куніциною І.Є., малолітня [PERSON] проживає з батьком [PERSON] , за його місцем реєстрації та знаходиться на його вихованні (пункти 2.1. цього Договору) Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. За змістом статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У зв`язку з вищевикладеним та із тим, що позивач [PERSON] відмовився від позовних вимог щодо стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , враховуючи інтереси малолітньої [PERSON] суд приходить до висновку, що необхідно визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за його місцем проживання, а позовні вимоги щодо стягнення аліментів слід залишити без розгляду.

Outcome: partial