Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

16 червня 2025\~року позивач звернувся\~до суду\~з відповідним\~позовом,\~в якому зазначив, що з відповідачкою\~ перебуває у шлюбі з 28 жовтня 2010 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, актовий запис № 4.\~Мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя в них не склалося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Шлюбні стосунки\~ припинені. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, через різні характери та погляди на життя. Посилаючись на викладене, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, заперечень з приводу заочного порядку розгляду справи не висловив (а.с. 27). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] \~виданого повторно 20 березня 2024 року Березнегуватським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) позивач та відповідачка уклали шлюб 28 жовтня 2010 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, актовий запис № 4 \~(а.с.6). Сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ( а.с.11-14). Через несумісність характерів шлюб виявився невдалим і сторони припинили стосунки на даний час спільного бюджету та господарства не мають, проживають окремо. Позивач вважає, що їх шлюб має формальний характер і сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить їх інтересам, на примирення не згоден. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Позивач є військовослужбовцем, у зв`язку з чим звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», на підтвердження стороною долучено до матеріалів справи копію посвідчення учасника бойових дій (а.с.7). Оскільки позивач згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідачки судового збору на користь держави.

Outcome: approved