Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом до Відповідачів, в якому просить стягнути з них заборгованість в загальному розмірі 85231,20 грн., з яких: заборгованість за спожиті до 01.05.2028 року послуги з централізованого опалення у розмірі 13927,63 грн.; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3010,52 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 15012,24 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 18775,55 грн.; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 21079,49 грн.; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 р. послуги з постачання гарячої води у розмірі 13366,44 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з теплової енергії в розмірі 37,25 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з гарячого водопостачання в розмірі 22,08 грн., а також окремо витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43,00 грн. та по оплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01.05.2018 надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». На виконання вимог Закону КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Відповідно до норм Цивільного Кодексу України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивача. Відповідачі від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідно до ст. 20 Закону, п.п.18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідачі є споживачами послуг з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , будинок під?єднаний до мереж тепло- і водопостачання, та від послуг споживачі не відмовлялись. Відповідачі своєчасно не сплачують за спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2024 року складає 85231,20 грн. Розрахунок заборгованості на послуги з центрального опалення і постачання гарячої води, здійснюється за тарифами, які закріплені Розпорядженням КМДА, інформація про які є загальнодоступною та загальновідомим фактом, офіційно опублікована. Крім того, відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», споживачі зобов`язані сплачувати внески за обслуговування вузлів комерційного обліку відповідних послуг. Отже, згідно із зазначеними нормами законодавства відповідачі зобов`язані оплатити спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 06.08.2024 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребувано докази за клопотанням позивача щодо реєстрації права власності. 16.09.2024 року до суду надійшли витребувані докази. 25.09.2024 року від [PERSON] надійшов відзив на позов, у якому вона позов не визнала. Зазначає, що між нею і Позивачем відсутні будь-які договірні відносини, послуг у Позивача не отримувала і не замовляла. Також, заперечує щодо заборгованості до 01.05.2018 року, оскільки Позивач не довів право отримання вимоги до Відповідача за Договором № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 р. Також, заявляє про застосування позовної давності, оскільки заборгованість утворилась до 01.05.2018 року, але за який саме період, Позивач доказів не надав. Також, вважає неправильними розрахунки Позивача по заборгованості з 01.05.2018 року за гаряче водопостачання, оскільки у липні 2020 р. у квартирі був встановлений лічильник, його покази 140,26 куб.м. з липня 2020 по червень 2024, що має складати суму 13730,05 грн., а Позивач нараховує 339,65 куб.м. Заборгованість із централізованого опалення з 01.05.2018 р. непідтверджена належними доказами. 25.09.2024 року від [PERSON] надійшов відзив на позов, у якому вона позов не визнала. Зазначає, що власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] . [PERSON] лише має зареєстроване місце проживання у вказаній квартирі, але фактично там не проживає. Відповідно до ст. 317 ЦК України, тягар утримання майна має нести його власник, а тому вважає, що позовні вимоги до неї заявлено безпідставно. 01.10.2024 року відкладено судове засідання у зв`язку із неявкою представника позивача, на 26.11.2024 р. 26.11.2024 року надійшли письмові пояснення від представника позивача, у яких він заперечив проти поданих відзивів. Зазначив, що підключення будинку до централізованого опалення і гарячого водопостачання свідчить про укладення договору-приєднання між сторонами про надання відповідних комунальних послуг, і про їх надання. Відповідач кожного місяця отримував рахунки на оплату, і жодних заперечень не заявляв. Заборгованість нараховувалась за діючими тарифами у відповідний період часу. Правонаступництво КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» перед ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» підтверджено Договором цесії № 602-18 від 11.10.2018 р. і додатків до нього. Заперечує щодо застосування позовної давності, оскільки позовна давність була зупинена на період карантину, а потім відповідно до п. 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України на період дії воєнного стану також було зупинено застосування позовної давності. Ухвалою суду від 26.11.2024 року за клопотанням представника відповідача витребувано у Позивача належним чином засвідчену копію Договору відступлення права вимоги № 602-18 від 11.10.2018 р., відкладено розгляд справи до 28.01.2025 р. 28.01.2025 року Позивач надав копію витребуваного судом Договору. Судове засідання 28.01.2025 р. відкладено за клопотанням відповідачів, на 08.04.2025 р. 08.04.2025 року розгляд справи не відбувся, через перебування судді у складі колегії у кримінальному провадженні, справа призначена на 29.05.2025 року. 29.05.2025 року розгляд справи не відбувся, через перебування судді у нарадчій кімнаті у складі колегії суддів у кримінальному провадженні, справа призначена на 31.07.2025 року. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] і представник відповідача [PERSON] позов не визнали з підстав, викладених у відзивах. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи із такого. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що за розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01.05.2018 надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО». З 01.05.2019 введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189. Відповідно до ч.1 ст.12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» цього з закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього закону (тобто до 01.05.2019), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Договір за правилами такого Закону між позивачем та відповідачем не укладався, а тому на теперішній час договір укладений до 01.05.2019. Відповідно до абзацу 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведення, газопостачання, опалення, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 7 статті 26 вказаного Закону, договір про надання послуг з центрального опалення, послуг з центрального постачання холодної води, послуг з центрального постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Правовідносини з постачання фізичними особами центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі Правила). Відповідно до п.8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води. На виконання вимог Закону КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Відповідно до норм Цивільного Кодексу України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивача. Відповідачі від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялись (не відключались). Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, від 16 вересня 2020 року у справі № 755/10683/17, від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц). Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин та втратили чинність 01 травня 2022 року (далі - Правила № 630). Відповідно до ст. 20 Закону, п.п. 18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. Статтею 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено договорами про надання комунальних послуг, укладеними відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", з урахуванням вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність". Витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування - за умови укладення індивідуальних договорів або індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг та з урахуванням особливостей, визначених цим Законом і Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено Договором купівлі-продажу квартири від 11.08.1995 року, її місце проживання зареєстроване за вказаною адресою, а тому вона є споживачем послуг з центрального опалення та/або постачання гарячої води за вказаною адресою. Місце проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за вказаною адресою. Згідно розрахунку заборгованості наданого Позивачем, Відповідачам нарахована заборгованість в загальному розмірі в загальному розмірі 85231,20 грн., з яких: заборгованість за спожиті до 01.05.2028 року послуги з централізованого опалення у розмірі 13927,63 грн.; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3010,52 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 15012,24 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 18775,55 грн.; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 21079,49 грн.; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 р. послуги з постачання гарячої води у розмірі 13366,44 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з теплової енергії в розмірі 37,25 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з гарячого водопостачання в розмірі 22,08 грн. Розрахунок заборгованості на послуги з центрального опалення і постачання гарячої води, здійснюється за тарифами, які закріплені Розпорядженням КМДА, інформація про які є загальнодоступною та загальновідомим фактом, офіційно опублікована. Суд відхиляє доводи Відповідачів щодо неотримання послуг і не укладення договору з Відповідачем, оскільки фактичне споживання послуг підтверджує укладення договору про надання житлово-комунальних послуг. Обсяг наданих послуг підтверджено наданими суду відомостями обліку споживання теплової енергії за вказаною адресою, відомостями реєстраційних параметрів теплоспоживання, корінцями нарядів про підключення і відключення послуг, Актами готовності вузла комерційного обліку. Правонаступництво Позивача підтверджено згідно з Договором відступлення права вимоги № 602-18 від 11.10.2018 р. та Додатками до нього. Суд приймає до уваги, що Відповідачем надано суду Акт приймання на абонентський облік засобів обліку води, а саме лічильника гарячої води від 15.07.2020 р. Однак, суду не надано доказів повірки вказаного приладу, а також того, що показання вказаного лічильника передавались споживачем Позивачу відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Водночас, надаючи оцінку доводам Відповідача про застосування позовної давності, суд зазначає таке. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України). Для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц). Згідно з п. 12 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМУ від 11.03.2020 р. № 211 запроваджено карантин на всій території України з 12.03.2020 року. Постановою КМУ від 27.06.2020 р. № 651, скасовано карантин з 30.06.2023 року. Відповідно до п. 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Визначаючись із дотриманням Позивачем позовної давності за нарахованою заборгованістю за період до 01.05.2018 року, суд зазначає, що на відміну від заборгованості за період з 01.05.2018 року, суду не надано жодних належних документів на підтвердження періодів і розмірів нарахування такої заборгованості. Єдиним доказом заборгованості до 01.05.2018 року є розрахунок заборгованості, який сам по собі не може підтверджувати періоди заборгованості і суми нарахувань. У Додатках до Договору відступлення права вимоги № 602-18 від 11.10.2018 р. відомості про період заборгованості також відсутні. Оскільки Позивачем лише констатовано, що заборгованість в сумі 13927,63 грн. за централізоване опалення та заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3010,52 грн. утворилась до 01.05.2018 р., і при цьому не доведено період і суми її нарахування, суд вважає обґрунтованим посиланням Відповідача щодо застосування позовної давності за вимогами до 01.05.2018 року. Отже, доведеною є сума заборгованості в загальному розмірі 68293 грн. 05 коп., яка складається із: заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 15012,24 грн.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 18775,55 грн.; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 21079,49 грн.; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 р. послуги з постачання гарячої води у розмірі 13366,44 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з теплової енергії в розмірі 37,25 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з гарячого водопостачання в розмірі 22,08 грн. Крім того, оскільки власником квартири є лише Відповідач [PERSON] , і саме на неї оформлені особові рахунки по комунальним послугам, а Відповідач [PERSON] лише має зареєстроване місце проживання у квартирі, і доказів її проживання і споживання нею послуг суду не надано, то суму заборгованості слід стягнути саме з [PERSON] , як з належного відповідача. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позову, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2422,40 грн. Водночас, заявлені витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43,00 грн. стягненню не підлягають, оскільки доказів їх необхідності, а також понесення таких витрат саме Позивачем, суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: partial