Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про встановлення юридичних фактів, а саме: факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , більше п`яти років до часу відкриття спадщини у квартирі [ADDRESS] ; факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем, [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини у квартирі\~ [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді у квартири [ADDRESS] . У лютому 2025 року, заявниця, як спадкоємець за законом, четвертої черги, звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу, Маховської С.Л., з документами оформлення спадщини, однак, 17 лютого 2025 року постановою вищевказаного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої, у зв?язку з тим, що відсутній факт прийняття нею спадкового майна та відсутній факт проживання зі спадкодавцем однією сім?єю не менше як п?ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду, щоб захистити свої спадкові права. Ухвалою від 19.05.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. Крім того, за клопотанням заявника витребувано від\~приватного нотаріуса\~Криворізького районного\~нотаріального округу\~Дніпропетровської області\~Маховської Світлани\~Леонідівни належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 03.07.2025 року на адресу суду від приватного нотаріуса\~Криворізького районного\~нотаріального округу\~Дніпропетровської області\~Маховської С.Л. надійшли витребувані матеріали. Учасники в судове засідання не з`явилися. Заявниця надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримавши свою заяву в повному обсязі. Представник заінтересованої особи надав клопотання, в якому прохав розглянути справу без участі представника виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, покладаючись на думку суду, також просив суд винести законне рішення за умови наявності усіх необхідних документів та доведення обставин справи. У відповідності до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що\~ [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.02.2025 року. За життя [PERSON] була власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Управлінням житлово-комунального господарств виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів від 15 березня 2000 року. Заявниця у заяві вказала, що вона та померла [PERSON] з 2017 року по [INFO] (день смерті останньої), проживали однією сім?єю у вищезазначеній квартирі, разом вели господарство, мали спільний побут та бюджет. Коли [PERSON] хворіла, заявниця купувала їй ліки, доглядала за нею, а коли вона померла то поховала її. На підтвердження зазначених фактів до заявницею долучено Акт обстеження квартири у житловому приміщенні по факту проживання, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] , підписи яких посвідчені майстром дільниці ТОВ «Дивобуд», згідно якого вбачається, що у квартирі [ADDRESS] дійсно проживали [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю (мали спільний побут, та бюджет) з 2017 року до [INFO] день смерті [PERSON] [INFO] , [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Маховської С.Л. із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало спадкодавцю [PERSON] , померлій [INFO] . Постановою приватного нотаріуса від 17.02.2025 року [PERSON] було відмовлено у видачі про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із тим, що відсутній факт прийняття спадкового майна (спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини) та відсутні документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкування за законом (факт спільного проживання разом із спадкодавцем). Як вбачається зі змісту заяви, заявниця та [PERSON] були знайомі приблизно з 1970 року, їхні стосунки були дуже близькими та дружніми. \~Власної сім?ї (чоловіка) заявниця не має з 1985 року, так як розлучилася, тому вся її увага та турбота була прикута до родини її сина, який мешкав у квартирі поруч із [PERSON] . Тому [PERSON] , як подруга заявниці, приймала дуже активну участь у житті родини [PERSON] . Заявниця зазначає, що є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] , інші особи які прийняли спадщину після її смерті, а також особи які мають право на її отримання відсутні. Згідно копій свідоцтв про смерть, батьки [PERSON] померли у 1985 році. Інших близьких родичів остання не мала. Так, згідно копії матеріалів спадкової справи № 10/2025 до майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що в ній наявна, зокрема, заява\~\~ [PERSON] про прийняття спадщини. Заяви від інших спадкоємців не надходили. Згідно із ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1\~ст. 80 ЦПК України). Згідно з положеннями ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3\~ст. 294 ЦПК України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; становлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно\~ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 6\~Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року N 5-рп/99\~встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» від\~30.05.2008\~№ 7 визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про становлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час\~відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Отже, щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з [PERSON] \~\~на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про право відсутній. З огляду на викладене, суд доходить висновку про можливість задоволення заяви, оскільки факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем на час його смерті знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. В даному випадку судові витрати не відшкодовуються згідно ч. 7\~ст. 294 ЦПК України.

Outcome: approved