Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

У квітні 2025 року позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 16.09.2022 року між АТ «Банк Форвард» та [PERSON] був укладений Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви №300025949, згідно з умовами якого відповідачу було відкрито поточний рахунок для надання, повернення та обліку кредитних коштів, надано кредит у сумі 81860,17 грн. на строк 2131 днів, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними його умовами кредитних договорів. 25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення №GL1N426202/1, згідно якого право вимоги до [PERSON] від АТ «Банк Форвард» перейшло ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». З метою досудового врегулювання спору, позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідачу було надіслано письмову Досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості вих. № С3142 від 17.04.2025 року, яка залишена останнім без відповіді. З огляду на зазначене, позивач змушений звертатися до суду з вимогою про стягнення з відповідачки на його користь заборгованості за кредитним договором №300025949 від 16.09.2022 року у розмірі 156596,60 грн., з яких: 81860,17 грн. заборгованість за тілом кредиту, 74736,43 грн. заборгованість за відсотками, та понесених судових витрат. Ухвалою суду від 01.05.2025 року відкрито провадження та справу призначено у спрощеному провадженні до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, відзив на позов не надіслав. За таких обставин в порядку ст. 280 ЦПК України, оскільки проти цього не заперечував представник позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.09.2022 року між АТ «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви №300025949 про акцепт Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД», відповідно до умов якого Відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредит, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору. Відповідно до п. 2.1 Заяви відповідач підписанням власноруч цієї Анкети-заяви Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «БАНК ФОРВАРД» надав згоду та підтвердив усі умови договору. Згідно із п. 2.1.1. Заяви останньому відкрито поточний рахунок [NUMBER] у гривні на ім`я [PERSON] . Відповідно до п. 2.1.2 Заяви позичальник підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «БАНК ФОРВАРД» на укладення цього Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на Сайті АТ «БАНК ФОРВАРД» https://www.forward-bank.com , в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийняті ДБО, так і послуг що можуть бути надані в процесі обслуговування. Згідно із п.2.1.6 Заяви, [PERSON] надав зразок його власноручного підпису або його аналоги ( у т.ч. її електронний підпис), який є обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками які відкриті або будуть відкриті [PERSON] . Відповідно до п. 2.1.12 Заяви договір вважається укладеним з моменту його акцептування Клієнтом і діє протягом невизначеного терміну до моменту закінчення строку дії всіх Карток, виданих згідно ДБО та закриття Рахунку/до моменту закінчення строку дії всіх рахунків Клієнта, відкритих в установі Банку на умовах цього ДБО. Згідно п. 3.1 Заяви, на ім`я [PERSON] відкрито поточний рахунок, що буде використовуватись в рамках Договору про Картку, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням Карти, а також отримано платіжну картку. У Розділі 3 Анкети-заяви від 16.09.2022 року визначені наступні умови кредитування: сума кредиту 81860,17 грн., строк кредиту 2131 днів (з 16.09.2022 по 16.07.2028), ставка по кредиту (на строкову частину основного боргу) 50% річних, ставка по кредиту (на прострочену частину основного боргу) 0,00001% річних. Також в додаток до вище зазначеного договору [PERSON] підписав графік платежів та розрахунків кредиту, паспорт споживчого кредиту за продуктом Реструктуризація 50, відповідно до якого тип кредиту: кредит; сума кредиту: 81860,17 грн., строк кредитування: 70 місяців; мета отримання кредиту: реструктуризація діючого проблемного кредитного договору кредитодавця; процентна ставка фіксована: 50% річних. Також в матеріалах справи міститься графік платежів за продуктом Реструктуризація 50, опитувальник клієнта\~фізичної особи від 16.09.2022 року; згода клієнта на обробку персональних даних від 16.09.2022 року, підписані власноручним підписом відповідача. Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту №300025949 від 16.09.2022 року станом на 24.07.2024 року загальна заборгованість складає 156596,60 грн., з яких: 81860,17 грн. заборгованість за тілом кредиту, 74736,43 грн. заборгованість за відсотками. На підтвердження користування кредитом в матеріалах справи міститься виписка по особовим рахункам угоди №300025949 від 16.09.2022 року. 25.07.2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. Згідно вищевказаного Договору, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», включно і до [PERSON] за кредитним договором №300025949 від 16.09.2022 року. Також в матеріалах справи міститься витяг із Реєстру договорів, права вимоги за яким відступаються, та боржників за такими договорами станом на 25.07.2024 року, відповідно до якого заборгованість відповідача [PERSON] складає 156596,60 грн., з яких: 81860,17 грн. заборгованість за тілом кредиту, 74736,43 грн. заборгованість за відсотками, що узгоджується із сумою заборгованості, зазначеною в розрахунку первісного кредитора. На підтвердження укладення договору факторингу також міститься платіжна інструкція від 23.07.2024 року, сума\~70 122 419,74 грн., номер документа 4170; платник ТОВ «Кредит-Капітал»; отримувач АТ «Банк Форвард». Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» набуло статусу кредитора за кредитним договором №300025949 від 16.09.2022 року. У зв`язку з наявністю заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» направило на адресу відповідача досудову вимогу про погашення заборгованості за вих. № С3142 від 17.04.2025 року, яка залишена останнім без відповіді. Відповідач не надав своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що вбачається з виписок та розрахунку заборгованості за договором. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч. ч.1, 3 ст. 509 ЦК України). Відповідно до частини 1\~статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1\~статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 205 ЦК України\~щодо форм правочину, способу волевиявлення встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно положень\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень\~статті 1049 ЦК України,позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За нормою\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно із ч. 1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1\~ст. 1078 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що зобов`язання за кредитним договором №300025949 від 16.09.2022 перед [PERSON] виконано у повному обсязі та надано відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором. Водночас, в порушення вимог Договору та чинного законодавства, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Доказами згідно зі ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу, [PERSON] не надав доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості у загальному розмірі 156596,60 грн., з яких: 81860,17 грн. заборгованість за тілом кредиту, 74736,43 грн. заборгованість за відсотками. Щодо витрат на правничу допомогу, то суд враховує, що ч.1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Апологет» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір про надання правової допомоги № 0103. Факт понесення позивачем витрат на правову допомогу у сумі 7000 грн. підтверджується також детальним описом наданих послуг від 31.03.2025 та рахунком на оплату від 27.03.2025. Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем витрат на професійну правничу допомогу. За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 7000,00 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати за сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Таким чином, на підставі викладеного,

Outcome: approved