Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 01.11.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1295-9846, який разом з Правилами відкриття кредитної лінії, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, складають єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з якими позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно із ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А5046 для підписання кредитного договору №1295-9846 від 01.11.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. За умовами\~договору кредитодавець\~взяв на\~себе зобов`язання\~надати відповідачу\~кредит для\~задоволення особистих\~потреб в\~сумі 10000,00\~грн.\~строком кредитування\~-\~300\~днів,\~базовий період\~30\~днів,\~промо %\~ставка \~0,01\~%\~в день,\~стандартна %\~ставка -\~3,00\~%\~в день. Також Додатковою угодою_№1 від 07.11.2023 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1295-9846 від 01.11.2023 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1000,00 грн. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до Додаткової угоди №1, проте відповідач умов договору не виконав і не погасив борг. Станом на 24.03.2025 утворилась заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 100132,40 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 11000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 89132,40 грн. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УкрКредитФінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 45132,40 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 55000,00 грн. Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину в розмірі 55000,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 11000,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 44000,00 грн., тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 01.11.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1295-9846, який разом з Правилами відкриття кредитної лінії, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, складають єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з якими позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно із ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А5046 для підписання кредитного договору №1295-9846 від 01.11.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 10000 грн. строком кредитування 300 днів, промо % ставка - 0,01 % в день, стандартна % ставка 3,00 % в день, знижена % ставка 2,5 %. Також Додатковою угодою_№1 від 07.11.2023 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1295-9846 від 01.11.2023 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1000,00 грн. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до Додаткової угоди №1, проте відповідач умов договору не виконав і не погасив борг. Згідно з довідкою ТОВ «УкрКредитФінанс» про перерахування суми Договору про відкриття кредитної лінії №1295-9846 відповідачу, видача кредитних коштів здійснювалася за допомогою системи LIQPAY, платіж №2386339820 від 01.11.2023 в сумі 10000 грн. на номер платіжної карти [NUMBER] та платіж №2388481754 від 07.11.2023 в сумі 1000 грн. на номер платіжної карти [NUMBER] . Відповідач використав кредитні кошти, однак, умов договору не виконав і не погасив борг. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі №732/670/19. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, ТОВ «УкрКредитФінанс» надало належні і допустимі докази укладення із [PERSON] кредитного договору та отримання позичальником кредитних коштів в загальній сумі 11000,00 грн. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Станом на 24.03.2025 утворилась заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 100132,40 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 11000,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 89132,40 грн. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УкрКредитФінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 45132,40 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 55000,00 гривень. Враховуючи вище зазначене, кредитодавець просить суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину у розмірі 55000,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 11000,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 44000,00 грн. Надані позивачем докази щодо надання кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, а також нарахування процентів, встановлених умовами договору є належними та допустимими, підтверджують наявну у відповідача заборгованість за договором. Відповідач не спростував, що вказаний кредитний договір визнано недійсним, належних та допустимих доказів щодо погашення заборгованості суду також не надано. Станом на день розгляду справи заборгованість за договором кредиту відповідачем не погашена, тому сума боргу за договором у загальному розмірі 55000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved