Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

В червні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування вимог у позові зазначено, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного, різні погляди на сімейне життя. Фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, а тому позивачка вважає, що шлюб носить формальний характер і продовження такого стану суперечить її інтересам. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом із позивачкою. Ухвалою суду від 10 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони взяли участь у судовому засіданні. Позивач у судовому засіданні пояснила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 31.08.2021 року. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . З липня 2024 року вони разом не мешкають, стосунків не підтримують, а тому вважає, що шлюб носить виключно формальний характер. Просила позов задовольнити, строк на примирення не надавати та вирішити питання з приводу судових витрат згідно закону. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог позивачки, строк на примирення просив не надавати. Зазначив, що матеріальну допомогу на утриманні дитини надає. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 серпня 2021 року між сторонами укладений шлюб, зареєстрований Тарутинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), актовий запис №54, що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі у подружжя народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Стосунки між подружжям не склались, з липня 2024 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За домовленістю сторін дитина мешкає з позивачкою [PERSON] , відповідач надає позивачці матеріальну допомогу на\~ утримання дитини. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу України\~ (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України\~ за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи, у відповідності до ст. 111 СК України, необхідність вжиття заходів щодо примирення подружжя, суд враховує, що закріплена у цій статті норма є диспозитивною, оскільки суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,\~ вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. У суді сторони заперечили можливість примирення та просили\~ розірвати шлюб.\~ Ураховуючи наведене, суд не вбачає підстав для вжиття заходів до примирення сторін. Встановлені у справі обставини, які свідчать, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, відсутній спір щодо місця проживання дитини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, а тому приходить до висновку, що шлюб між сторонами може бути припиненим шляхом його розірвання. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.1\~ ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору за звернення з позовом до суду у розмірі 1211 грн 20 коп. За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved