Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» 22.04.2025 звернулося до суду із позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, за адресою: [ADDRESS] за період з 01.12.2014 по 01.04.2025 у сумі 2431,23 грн. та за період з 21.01.2024 по 01.04.2025 індекс інфляції у сумі 2338,91 грн., 3% річних у розмірі 637,33 грн. та 3028,00 грн. судового збору. Ухвалою суду від 12.05.2025 вищевказану справу прийнято до провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явилась, надала заяву, у якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про застосування судом позовної давності, у якій зазначив, що позивачем надано розрахунок заборгованості, який починається з грудня 2014 року по березень 2025 року, тобто протягом десяти років та трьох місяців. Відповідач, зазначений борг не визнавав, оплати на користь позивача не проводив. Крім того, з 07.04.2015 квартиру відповідача було відключено від централізованого опалення, що підтверджується відповідним актом. Тому на увагу суду заслуговує лише частина заборгованості за період з грудня 2021 року по день звернення до суду. Просив застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку. Судом встановлено, що за наявними обліками Реєстру територіальної громади міста Полтави встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований відповідач [PERSON] , 18.03.1977. З інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.04.2025 №422988935 [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] . ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з постачання теплової енергії споживачам таких послуг за адресою:\~\~ [ADDRESS] . Та знімало плату за абонентське обслуговування. Відповідач такі послуги прийняв шляхом укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води від 07.04.2015. Крім того, відповідно до п.п. 13 п. 19 Договору відповідач зобов`язався погасити заборгованість, що склалася станом на 10.04.2015 в сумі 2199,65 грн до 01.10.2015. (а.с. 38). Відповідно до акту перевірки системи теплопостачання від 07.04.2015 квартира відповідача була відключена від теплопостачання (а.с. 39). Отже, між сторонами склалися відносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати іншій стороні послуги з теплопостачання, а інша сторона\~своєчасної здійснювати оплату за споживання і користування послугами. За вимогами\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, і водовідведення», затверджених\~постановою КМУ №630 від 21.07.2005, споживачі зобов`язані оплачувати спожиті послуги не пізніше ніж 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач зазначає, що у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання щодо сплати наданих послуг згідно із розрахунком, наданим позивачем, за період з 01.12.2021 по 01.04.2025 виникла заборгованість за послуги теплопостачання у сумі 39167,48 грн. (а.с. 7-8). Однак, відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності. Так, за нормами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Суд враховує, що згідно висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі. Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то, перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. За розрахунком позивача, відповідачам нарахована заборгованість починаючи з грудня 2014 року. При цьому, відповідач не здійснював оплату житлово-комунальних послуг за встановленими тарифами, в установленому розмірі. Позовна заява надійшла до суду 22.04.2025. Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався. У п.12 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції закону №540-IX перелічені всі статті цього кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину. Закон, яким внесено до ЦК України зазначений пункт набрав чинності з дня його офіційного опублікування, тобто 02.04.2020. Тож строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за період з грудня 2014 року сплив у грудні 2017 року. Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX у зв`язку з військовою агресією РФ проти України було введено воєнний стан, дію якого було неодноразово продовжено, останній раз до 14.05.2024. Відповідно до п.19 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК в редакції закону №540-IX, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Отже, заборгованість за період з грудня 2014 року по березень 2017 року в розмірі 2325,54\~грн. знаходиться поза межами строку позовної давності. Водночас, заборгованість з квітня 2017 року по квітень 2025 року в розмірі 105,69 грн. знаходиться у межах строків позовної давності та підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги в розмірі 105,69 грн. Відповідно до положень частин першої та другої\~статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми. За змістом\~статті 625 ЦК України\~нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин між сторонами, на них поширюється дія положень ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Як вбачається з розрахунку наданого позивачем за період з 21.01.2015 по 01.04.2025 нараховано індекс інфляції у сумі 2338,91 грн., 3% річних у розмірі 637,33 грн. та 3028,00 грн. судового збору. З огляду на те, що відповідачем неналежним чином виконано їх грошове зобов`язання з оплати комунальних послуг, нарахування позивачем (з урахуванням строку позовної давності) 3% річних в розмірі 108,12 грн. та інфляційних втрат у розмірі 968,08 грн. є правомірним. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує своїх обов`язків по сплаті коштів за послуги теплопостачання, встановлених наведеними Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, та\~Житловим кодексом України, суд приходить до висновку про задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно дост.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судові витрати по справі у вигляді судового збору (пропорційно до задоволених позовних вимог - 21,85%) у сумі 661,62 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial