Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про визнання незаконним та скасування наказу №30 від 20.01.2025 про зупинення трудового договору, стягнення з Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» на користь [PERSON] середньої заробітної плати починаючи з 01.01.2025 року і по день фактичного допуску до роботи та стягнення сплаченого судового збору у розмірі 1 211, 20 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі наказу Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" №30 від 20.01.2025 в односторонньому порядку було зупинено виконання економічних та фінансових зобов`язань товариства щодо [PERSON] , зупинено нарахування та виплату заробітної плати [PERSON] з 01.01.2025 року та зупинено дію трудового договору від 15.11.2022 року, укладеного між Акціонерним товариством "Вінницяобленерго" та [PERSON] . Позивач вважає зазначений наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернулася з даним позовом. 17 квітня 2025 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Фролової І.В. позовну заяву залишено без руху та наданий строк позивачу для усунення недоліків. У квітні 2025 року на адресу суду Шевченківського районного суду міста Києва надійшла уточнена позовна заява. 22 квітня 2025 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Фролової І.В. справу прийнято до свого провадження, прийнято рішення про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Також, вказаною ухвалою відповідачеві було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 07 травня 2025 року Акціонерне товариство «Вінницяобленерго» подало відзив на позовну заяву. 02 червня 2025 року [PERSON] подав відповідь на відзив. 24 червня 2025 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив. За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. 15.11.2022 року між [PERSON] . та Акціонерним товариством «Вінницяобленерго» було укладено трудовий договір. Відповідно до п.1.1. Договору [PERSON] прийнято на посаду радника Генерального директора за основним місцем роботи із окладом згідно Додатку №1 до Трудового Договору. 3 січня 2025 року [PERSON] припинено нарахування та виплата заробітної плати. У зв`язку з зазначеними обставинами та з метою захисту прав та законних інтересів [PERSON] , у відповідності до порядку збору доказів, необхідних для звернення до суду,

Outcome: approved