Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» 15.10.2020 року звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , мотивуючи позов тим, що 08.06.2007 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір №HECFGA00001913, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 27812,50 доларів США, строком до 08.06.2017 року. Відповідачка тривалий час не виконувала свої зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. 11.05.2011 року банк звернувся до Суворовського районного суду м. Херсона з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та рішенням суду від 07.02.2012 року позов було задоволено. Після винесеня вказаного рішення суду, з 12.05.2011 року по 01.09.2020 року заборгованість відповідачки складає 6614,49 доларів США. Крім того, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором. З огляду на невиконання відповідачами своїх зобов`язань, банк змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В. від 25.11.2020р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 29.02.2024 року у зв`язку з тим, що суддя Прохоренко В.В. відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 20.07.2023 р. №732/0/15-23 звільнена з посади судді, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №766/16310/20. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.02.2024 р., головуючим у справі визначена суддя Ус О.В. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2024 року справу прийнято до провадження судді Ус О.В. в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.07.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 08 червня 2007 року між Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п. 7.1 цього договору. Згідно п. 7.1 договору, банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 08.06.2007 р. по 08.06.2017 р. включно у вигляді неповнолювальної кредитної лінії у розмірі 27812,50 доларів США на ремонт житла 25 тис. доларів США, а також у розмірі 2812,50 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбаченого п.п. 2.1.3, 2.2.7 цього договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 цього договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п 6.2 договору, періодом сплати вважати період з 08 по 15 число кожного місяця. Відповідно до ордеру-розпорядження №HECFGA00001913 від 14.06.2007 року [PERSON] отримала в касі АТ КБ "Приватбанк" 25 тис. доларів США. 08 червня 2007 року між Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] укладено договір поруки №HECFGA00001913, за умовами якого предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором від 08.06.2007 р. №HECFGA00001913, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 25 тис. доларів США. За п. 2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Заочним рішенням Суворовського районного суду від 07.02.2012 року у справі №2-2409/11 стягнуто зі [PERSON] на користь ПАТ "Приватбанк" заборгованість у розмірі 41790,19 доларів США, що за курсом 7,96 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.04.2011 р. №417/126 складає 332649,92 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Правові висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 04 липня 2018 року у справі №761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). Позивач у позовній заяві просив суд стягнути із відповідачів на свою користь заборгованість за договором у розмірі 6614,49 доларів США, що за курсом 27,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.09.2020 року складає 182295,34 грн. станом на 01.01.2020 року. Разом з тим, у постанові від 04.07.2018 року у справі №761/12665/14-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 05.02.2020 року по справі № 750/2000/18 (провадження № 61-38514св18). Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість у доларах США без визначення еквівалента суми боргу в національній валюті. Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом частин 1 та 2 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. За таких обставин, беручи до уваги, що боржником та поручителем не виконано обов`язок щодо повернення боргу за кредитним договором, суд дійшов висновку про покладення на них солідарної відповідальності по стягненню заборгованості. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачів пропорційно підлягає стягненню на користь позивача 2734,43 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 21 липня 2025 року.

Outcome: approved