Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Ковальчук С.О., звернувся з позовом до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фермерське господарство «Еліт-ресурс». Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,1238 га, кадастровий номер 0720881500:01:002:0022 для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №119617, виданого 07 травня 2003 року, що знаходиться на території Городищенської територіальної громади Луцького району Волинської області. Позивач зазначив, що з 2020 року вищевказаною земельною ділянкою самовільно заволоділо Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство імені Івана Франка. Ствердив, що будь-яких договорів з даним підприємством, в тому числі і договору оренди, не укладав. 09 вересня 2023 року позивачу стало відомо про порушення його права власності, а саме: самовільне заволодіння земельною ділянкою, її обробіток та висівання без його відома та згоди. За даним фактом позивач викликав працівників поліції, яким надав пояснення та підтвердив своє право власності відповідними документами. Позивач зазначає, що ПОСП імені Івана Франка самовільно здійснює обробіток земельної ділянки всупереч його волі. Оскільки договір оренди землі між позивачем та відповідачем не укладався, то й не виникало жодних передумов та зобов`язань у останнього щодо обробітку земельної ділянки позивача. З наміром припинити незаконні дії відповідача 02 червня 2023 року позивач надіслав останньому повідомлення про намір самостійно використовувати належну йому земельну ділянку після того, як ПОСП імені Івана Франка здійснить збір врожаю. Однак, вказане повідомлення відповідачем було проігнороване, земельна ділянка позивачу не повернута. З огляду на наведене позивач просить зобов`язати відповідача не чинити позивачу перешкод у здійсненні права приватної власності нерухомим майном, а саме земельною ділянкою, кадастровий номер 0720881500:01:002:0022, площею 4,1238 га. Також просить зобов`язати відповідача повернути позивачу безпідставно набуте майно в натурі, а саме земельну ділянку, кадастровий номер 0720881500:01:002:0022 площею 4,1238 га, що належить на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №119617, виданого 07 травня 2003 року, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Стислий виклад заперечень відповідача 28 листопада 2023 року на адресу суду від представника ПОСП імені Івана Франка Тарарая О.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому сторона відповідача вважає позовну заяву необґрунтованою, не підтвердженою належними та допустимими доказами, і тому у її задоволенні слід відмовити. Представник відповідача заперечує щодо усіх наведених позивачем обставин та правових підстав та не погоджується з ними. Вказав, що позивачем не надано жодних доказів зайняття відповідачем земельної ділянки, користування нею, обробітку тощо. Також в позовній заяві відсутній орієнтовний розрахунок розміру судових витрат. З огляду на наведене, представник відповідача просив долучити даний відзив на позовну заяву до матеріалів справи. Також просив не брати до уваги додатки до позовної заяви на підставі ч. 6 ст. 95 ЦПК України та просив у задоволенні позову відмовити. Крім цього зазначив, що витрати, понесені відповідачем на правничу допомогу, орієнтовно становитимуть 50000 гривень. Докази на підтвердження даних витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. Заперечення на відзив 06 грудня 2023 року на адресу суду від представника позивача Ковальчук С.О. надійшло заперечення на відзив в якому остання зазначила, що відповідачем у відзиві на позовну заяву не наведено жодних доказів та норм права на підставі яких він не погоджується із доводами позивача щодо самовільного зайняття земельної ділянки за кадастровим номером 0720881500:01:002:0022 площею 4,1238 га, яка знаходиться на території Городищенської територіальної громади Луцького району Волинської області ПОСП імені Івана Франка. Представник позивача вважає відзив на позовну заяву про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою безпідставним та необґрунтованим, в якому не наведено жодних правових норм та доказів щодо обставини, з якими не погоджується відповідач. З огляду на наведене, просила позов задовольнити в повному обсязі, а судові витрати покласти на відповідача. Рух справи в суді Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 29 листопада 2023 року в задоволенні клопотання Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка про залишення позову без розгляду відмовлено. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 20 грудня 2023 року заяву ПОСП імені Івана Франка про забезпечення доказів повернуто заявнику. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 25 січня 2024 року зустрічну позовну заяву Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка до [PERSON] про визнання права розпорядження земельною ділянкою у позивача та визнання відсутнім права розпорядження земельною ділянкою у відповідача повернуто ПОСП імені Івана Франка. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 31 січня 2024 року провадження в справі зупинено. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 04 квітня 2024 року провадження в справі поновлено. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 05 червня 2024 року в дані справі призначено судову земельно-технічну експертизу, провадження в справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 31 липня 2024 року провадження в справі поновлено. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 18 листопада 2024 року в дані справі призначено судову земельно-технічну експертизу, провадження в справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 28 січня 2025 року провадження в справі поновлено. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 25 березня 2025 року відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог представника позивача. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 11 червня 2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позиція учасників судового розгляду Представник позивача Ковальчук С.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Лавренюк Б.О. в судовому засіданні позову не визнав, вважає його безпідставним та не обґрунтованим. Зазначив, що ПОСП ім. Івана Франка не користується земельною ділянкою [PERSON] , цей факт не підтверджений належними доказами. При цьому не заперечував, що спірна земельна ділянка межує із земельними ділянками, які перебувають у користуванні ПОСП імені Івана Франка. Просив у задоволенні позову відмовити. Одночасно зазначив, що розмір витрат на правову допомогу представником позивача не доведений, такі докази подаються до закінчення судових дебатів за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. Однак, представник позивача у позовній заяві зазначила лише про витрати на судовий збір. Вважає, що витрати на правову допомогу не можуть перевищувати 5000 грн. Представник Фермерського господарства «Еліт-ресурс» Костюкевич Ю.М. в судовому засіданні пояснив, що ним дійсно у 2025 році укладено договір оренди земельної ділянки з [PERSON] . Однак, він не може обробляти земельної ділянки, оскільки земля суцільним масивом обробляється ПОСП імені Івана Франка і на ній відсутні межові знаки, які б відмежовували земельну ділянку [PERSON] від суміжних земельних ділянок. На даний час на земельній ділянці росте кукурудза. Ним велась розмова із землевпорядником ПОСП ім. Івана Франка Бобриком про надання в користуванні [PERSON] іншої земельної ділянки, яка розміщена не в центрі масиву, а з краю. Але ці розмови результату не дали. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 4,12 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р2 №119617 від 07 травня 2003 року (а. с. 21, 22, том 1). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 346763665 від 15 вересня 2023 року, земельна ділянка площею 4.1238 га, кадастровий номер 0720881500:01:002:0022, на праві приватної власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р2 №119617 від 07 травня 2003 року належить [PERSON] . 16 травня 2023 року державним реєстратором виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області Назарчуком Сергієм Юрійовичем проведено реєстрацію права власності (а. с. 23, 24, том 1). Згідно з письмовим повідомленням [PERSON] останній 02 червня 2023 року звернувся до керівника ПОСП імені Івана Франка Тарарая О.В. з вимогою припинити обробіток належної йому земельної ділянки (паю) площею 4,1238 га з кадастровим номером 0720881500:01:002:0022, а також утриматись від вчинення дій, які б перешкоджали йому використовувати належну йому земельну ділянку після збору відповідачем урожаю 2023 року. Дане повідомлення ПОСП імені Івана Франка отримало 22 червня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також трекінгом Укрпошти (а. с. 18-20, том 1). З даного питання позивач звернувся до правоохоронних органів. Постановою дізнавача СД ВП №3 (місто Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Максима Перевозніка від 22 листопада 2024 року закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023035610000316 від 18 листопада 2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. З мотивувальної частини постанови вбачається, що в результаті проведення усіх слідчих дій здобуто переконливі докази, які підтверджують вину та причетність [PERSON] до самовільного зайняття земельної ділянки з кадастровим номером 0720881500:01:002:0022, однак сума збитків не перевищує неоподаткований мінімум, регламентований Податковим кодексом України, для притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 197-1 КК України. Зі змісту постанови також вбачається, що із показів механізатора ПОСП ім. Івана Франка [PERSON] встановлено, що під час обробітку земельних ділянок, належних [PERSON] , будь-яких межових знаків земельної ділянки з кадастровим номером 0720881500:01:002:0022 ним не виявлено. Показання [PERSON] про відсутність межових знаків підтвердив також агроном підприємства [PERSON] . Постанову про закриття кримінального провадження направлено до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області щодо вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з ст. 53-1 КУпАП ПОСП імені Івана Франка в особі директора Тарарая Олега Васильовича. Згідно з відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Волинській області за №10-3-0.414-5130/2-24 від 16 грудня 2024 року, надану на адресу дізнавача СД ВП №3 (місто Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Максима Перевозніка, земельна ділянка з кадастровим номером 0720881500:01:002:0022 перебувала у користуванні на умовах оренди в ПОСП імені Івана Франка, дата укладення договору (після 2013 року)/дата державної реєстрації 06 жовтня 2010 року, строк дії договору оренди 10 років, дата закінчення 06 вересня 2020 року, в Державному реєстрі речових прав інше речове право на земельну ділянку припинено. Земельна ділянка з кадастровим номером 0720881500:01:002:0022 знаходиться всередині масиву, поряд знаходяться земельні ділянки з кадастровими номерами 0720881500:01:002:0020, 0720881500:01:002:0021, 0720881500:01:002:0023, які перебувають у користуванні на умовах оренди ПОСП імені Івана Франка. Земельна ділянка з кадастровим номером 0720881500:01:002:0022 використовується ПОСП імені Івана Франка без укладеної цивільно-правової угоди щодо користування земельної ділянки, а, отже, є самовільно зайнятою земельною ділянкою. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №4/П/01/-24 від 31 грудня 2024 року при перевірці дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки площею 4,1238 га з кадастровим номером 0720881500:01:002:0022, яка знаходиться на території Городищенської сільської ради Волинської області, відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 22 листопада 2024 року за №12023035610000316, встановлено, 01 листопада 2024 року факт самовільного зайняття земельної ділянки шляхом обробітку (розорана, залишки сільськогосподарської продукції) земельної ділянки ПОСП імені Івана Франка площею 4,1238 га з кадастровим номером 0720881500:01:002:0022, категорія земель сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Городищенської сільської ради Волинської області та на праві приватної власності належить [PERSON] , що є порушенням ст. 125, 126 Земельного кодексу України, п. «б» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, відповідальність за що передбачена ст. 53-1 КУпАП. Даний протокол по адміністративне правопорушення складений відносно [PERSON] , який працює на посаді агронома ПОСП імені Івана Франка. Постановою державного інспектора сектору державного контролю за використанням та охороною земель №4 Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУДК у Волинській області Бущак Т.Я. за №4/По/02/-24 від 31 грудня 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. Даний штраф сплачений [PERSON] 03 січня 2025 року, що підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №6 від 03 січня 2025 року. Із досліджених в судовому засіданні доказів та пояснень сторін суд приходить до висновку, що належна позивачу земельна ділянка в даний час фактично використовується відповідачем по справі. Відповідач перешкоджає власникові у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, засіваючи на ній сільськогосподарські культури. Відсутність межових знаків земельної ділянки унеможливлює використання земельної ділянки позивачем. При цьому суд бере до уваги пояснення представника відповідача, який в судовому засіданні не заперечував, що ПОСП імені Івана Франка користується суміжними земельними ділянками, Водночас, ствердив, що про наявність межовим знаків йому нічого не відомо. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом статті 391 ЦК України та статті 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Порушення, невизнання або оспорювання права власності особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані, обмежені або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно із статтею 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на те, що відповідач неправомірно чинить перешкоди у користування позивачем земельною ділянкою, позивач як власник земельної ділянки має право вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права володіння і користування його земельною ділянкою. Суд вважає, що позивач довів належними і допустимими доказами факт користування відповідачем належною йому земельною ділянкою та те, що відповідачем чиняться перешкоди у користуванні вказаною земельною ділянкою. З пояснень представника позивача в судовому засіданні судом встановлено, що у 2010 році [PERSON] надав дозвіл [PERSON] на тимчасове користування вказаною земельною ділянкою. Із 2010 року по теперішній час відповідач користується спірною земельною ділянкою згідно попередньої домовленості. У червні 2023 року позивач звернувся до керівника ПОСП імені Франка Тарарая О.В. з вимогою звільнити його земельну ділянку, так як сам бажає обробляти та користуватись нею, однак відповідач відмовився звільнити земельну ділянку. За фактом існування перешкод у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером 0720881500:01:002:0022 ВП №3 (місто Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. Кримінальне провадження закрито за відсутність складу кримінального правопорушення, матеріали скеровано для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ПОСП імені Івана Франка в особі директора Тарарая О.В. В результаті проведених слідчих дій встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 0720881500:01:002:0022 знаходиться в межах єдиного масиву, який був розораний, по всі \~ \~ \~ \~й площі були залишки сільськогосподарської культури. Поряд знаходяться земельні ділянки, які на умовах оренди перебувають у користуванні ПОСП ім. Івана Франка. Вказане підтверджує існування спору, про який заявлено позивачем при зверненні до суду. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15 (провадження №14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження витрат на правову допомогу стороною позивача надано Договір про надання юридичної (правничої) допомоги, укладений 12 вересня 2023 року між [PERSON] та адвокатом Ковальчук С.О., Протокол погодження вартості робіт (гонорару) до договору про надання правової допомоги від 12 вересня 2023 року, акт наданих послуг від 16 червня 2025 року, прибутковий касовий ордер від 12 вересня 2023 року, прибутковий касовий ордер №б/н від 24 червня 2025 року, квитанцію №б/н від 12 вересня 2023 року, квитанцію №б/н від 24 червня 2025 року. Вартість правничої допомоги згідно з наданими письмовими доказами становить 61500 гривень (згідно акту наданих послуг) та 100500,00 гривень (згідно прибуткових касових ордерів). Стороною відповідача подано заяву про неспівмірність понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Суд дійшов висновку про те, що заявлений розмір на професійну правничу допомогу не може вважатись обґрунтованим. А навпаки, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціною позову та (або) значенням справи для позивача. Вивчення та узагальнення представником позивача судової практики не відноситься до видів правової допомоги клієнту, як зазначено в акті, тому не підлягають до стягнення з позивача. Вартість послуг за підготовку клопотань (про долучення доказів, витребування документі, виклик свідків, призначення експектизи) та кількість витраченого часу на їх складання є неспівмірним із складністю складених документів, зокрема, 4000 та 6000 гривень. Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем [PERSON] на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. За таких обставин витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково у розмірі 20000 гривень (10000 гривень за попередню консультацію та складання позовної заяви, заяви про забезпечення позову), 10000 гривень підготовка заперечень на відзив, інших клопотань по суті спору). На думку суду, такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України та відповідатиме характеру і обсягу узгодженими між сторонами і фактично наданими адвокатом послугами. При цьому суд зазначає, що заява про надання доказів надання правової допомоги до закінчення судових дебатів була заявлена представником позивача у судовому засіданні 11 червня 2025 року, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відповідно\~до ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~ на\~відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові \~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved