Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

17.03.2025 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ, позивач) до [PERSON] ( далі відповідач) про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування в розмірі 161 930,00 грн та судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.11.2023 мала місце ДТП за участю автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] і автомобіля «Iveco», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 10.01.2024 у справі №752/23924/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Оскільки на момент ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і особисто шкоду потерпілій стороні не відшкодував, МТСБУ у відповідності до вимог пункту 1 ч. 1 статті 43 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за рахунок коштів фонду захисту потерпілих сплатило 160 000,00 грн. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на визначення розміру шкоди складає 161 930,00 грн. Після виплати страхового відшкодування позивач набув право вимоги до відповідача в розмірі виплаченого відшкодування. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.04.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Роз`яснено відповідачу право протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову. За останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідача [PERSON] суд повідомляв про розгляд справи, шляхом оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Відповідачем відзив на позов не подано. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.05.2025 суд закрив підготовче провадження у справі та встановив загальний порядок дослідження доказів та з`ясування обставин у справі. 24.07.2025 до суду надійшло клопотання від позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою сторін. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 04.11.2023 близько 16-ї години водій [PERSON] , керуючи автомобілем Renault, державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись на перехресті вул. В. Брожка з вул. М. Грінченка у місті Києві на регульованому перехресті, при повороті ліворуч не надав переваги у русі транспортному засобу IVECO, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій порушив п. 16.6 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 10.01.2024 у справі № 752/23924/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу. Відповідно до положень частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу на момент настання ДТП, в порушення вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі також - Закон № 1961-IV) не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пунктом 41.1. статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі також - Закон № 1961-IV), передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до Звіту про оцінку відновлювального ремонту IVECO DYPARRO 90T реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП від 28.11.2023 № 133/М/2023, вартість відновлювального ремонту ТЗ (з урахуванням фізичного зносу, без ПДВ) становить 168 868,86 грн. Розмір оплати послуг з оцінки вартості матеріального збитку складає 1 930,00 грн. На підставі вище викладеного позивачем було визначено розмір заподіяного збитку та 09.04.2024 здійснено на користь ТОВ «Зелений Слон7» відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих виплату у розмірі 160 000,00 грн, а загальний розмір витрат з урахуванням послуг з оцінки вартості матеріального збитку 1930,00 грн, складає 161930,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 09.04.2024 № 853330, від 26.12.2023 № 979891. Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами частини другої статті 1187, частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, при цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Стаття 3 Закону № 1961-IV визначає, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (статтею 5 Закону № 1961-IV). За загальним правилом, встановленим статтею 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2.1 статті 38 Закону № 1961-IV передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Отже, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог МТСБУ, що є підставою для їх задоволення. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 3 028 грн.

Outcome: approved