Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. На обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що згідно з рішенням Тисменицького районного суду від 23 липня 2020 року у справі № 352/720/20 з нього на користь [PERSON] щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, а саме на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 25 червня 2024 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] з якою у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що він належним чином виконує встановлені законом обов`язки по утриманню і вихованню всіх своїх дітей до досягненнями ними повноліття. У зв`язку із народженням доньки від другого шлюбу та перебування дружини у відпустці по догляду за дитиною його фінансовий стан значно змінився, адже він має додаткові витрати на утримання новоствореної сім`ї та новонародженої дитини. Інших доходів у нього немає. Такі виплати за вищевказаних обставин є непосильними для позивача та унеможливлюють в рівних умовах виконувати батьківстві обов`язки щодо утримання малолітньої дитини. З огляду на вищенаведене вважає, що для забезпечення потреб його малолітньої доньки доцільним є зменшенням розміру аліментів до 1/3 частки від його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, що дозволить йому на належному рівні утримувати усіх своїх дітей. Вважає, що наведене в свою чергу свідчить про наявність підстав для зменшення розміру аліментів. 19 червня 2025 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому він просив відмовити в задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог. Звернув увагу, що народження іншої дитини у платника аліментів, без надання доказів зміни майнового стану, саме по собі не дає підстав для зменшення розміру аліментів. Також зазначив, що зміна присудженого розміру аліментів не відповідає інтересам дітей. А тому зміна сімейного стану позивача та народження дитини від іншого шлюбу не може бути безумовною підставою для зменшення розміру аліментів (а.с. 26-27). 09 липня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначив, що [INFO] у [PERSON] народилася донька, [PERSON] , (копія свідоцтва про народження наявна у матеріалах справи). Загальновідомим фактом є те, що народження дитини саме по собі зумовлює виникнення ряду невідкладних витрат, зокрема пов`язаних з її харчуванням, придбанням одягу, ліків, а також пристосуванням та обладнанням життєвого простору тощо. Більш того, [PERSON] з народження є хворобливою дитиною, внаслідок чого проходить періодичні медичні обстеження, лікування тощо. Копії результатів обстежень додаються. Факт відсутності у дружини Позивача доходу підтверджується формою ОК-5 (копія додається). Його дохід з моменту народження доньки, не збільшився (в окремі місяці навіть зменшився), що підтверджується довідкою про заробітну плату і про доходи, копія якої наявна у матеріалах справи. З огляду на вказане звертає увагу, що незмінність доходу позивача з моменту народження дитини, поряд з понесенням ним нових витрат, зумовлених таким народженням, безумовно вказує на погіршення його матеріального стану, а отже є підставою для зменшення розміру аліментів. Ухвалою судді від 02 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02 липня 2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позов на підставах, викладених у ньому і у відповіді на відзив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову у зв`язку із його недоведеністю, на підставах, викладених у відзиві на позов. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необхідність частково задоволення позову. Так, судом встановлено, що згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 липня 2020 року з позивача на користь відповідача на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку (а.с. 9-10). В свідоцтві про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , її батьком вказаний [PERSON] (а.с.11). В свідоцтві про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , його батьком вказаний [PERSON] (а.с.12). В свідоцтві про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , його батьком вказаний [PERSON] (а.с.13). В свідоцтві про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , її батьком вказаний [PERSON] (а.с.15). Згідно з Витягом з реєстру територіальної громади [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 липня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 25 червня 2024 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 970. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.14). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №428509308 від 26 травня 2025 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2625888301:01:002:1289 на підставі рішення Чукалівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області7-го демократичного скликання 15-та сесія (а.с.16). В довідці №20.1.0.0.0/7-250519/4 від 19.05.2025 вказано, що [PERSON] працює спеціалістом з обслуговування терміналів АТ КБ «Приватбанк» і його заробітна плата за період квітень 2024 року по квітень 2025 року склала 469893,14 грн (а.с 17). Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №352/720/20 від 28.09.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів заборгованість відсутня (а.с.18). Малолітня [PERSON] , [INFO] , має незадовільний стан здоров`я, що підтверджуються відповідними медичними документами (а.с. 40-43). Дружина позивача [PERSON] [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку та відповідно з жовтня 2024 року доходів не отримує, що підтверджується довідкою з Пенсійного фонду України (а.с. 44-46). Згідно ч. 1 ст.192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану когось із двох (платника аліментів або одержувача), погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, або сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому ці підстави мають настати після ухвалення рішення про стягнення аліментів, оскільки таке рішення вже набрало законної сили і встановлені цим рішенням суду обставини, а також обставини, які існували на час його ухвалення, не можуть бути переоцінені у іншій справі, яка розглядається пізніше. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У правовідносинах між сторонами спору стягнення аліментів на утримання дітей відбувалося за рішенням суду від 23 липня 2020 року. Згідно з ч. 1 статті 18, ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. При цьому ч. 2 ст. 182 передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 2\~563 грн. та віком від 6 до 18 років становить 3 196 грн. Положеннями ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини. Однак, цей розмір є мінімальною межею. Максимальна межа, навпаки, не встановлена, а розмір утримання залежить від доходів та матеріального становища батьків. При вирішенні спору, якщо частка аліментів перевищує мінімальну прожиткову гарантію (прожитковий мінімум) слід виходити із критеріїв достатності, необхідності розміру аліментів та потреб дитини. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що загальний розмір отриманих з нього аліментів становить половину його доходів. На даний час позивач [PERSON] не має можливості виплачувати аліменти на дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини його заробітку, оскільки на його утриманні знаходяться ще малолітня дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , а також зазначає, що його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною і він несе усі витрати на їх утримання. Подані позивачем докази дають суду підстави вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у нього як у платника аліментів змінилися умови, визначені ч.1\~ст.192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме: змінився сімейний та майновий стан, оскільки в нього народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на його утриманні та має незадовільний стан здоров`я. Позивач несе систематичні витрати, пов`язані із забезпеченням своєї сім`ї, оскільки дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Крім того, ухвалюючи рішення про зменшення розміру аліментів, суд повинен виходити також з інтересів дітей, на утримання яких сплачуються зазначені аліменти. З урахуванням змін, які були внесені до ч. 2\~ст.182СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що для досягнення балансу між утриманням дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та утриманням іншої дитини позивача: доньки [PERSON] , [INFO] , справедливим та достатнім розміром аліментів, з урахуванням змін на боці позивача, буде зменшення розміру аліментів з 1/2 частини до 3/8 на утримання неповнолітніх дітей. На думку суду, таке зменшення розміру аліментів є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим відносно кожної дитини позивача. Суд звертає увагу, що у майбутньому у разі настання обставин, передбачених ст. 192 СК України одержувач аліментів не обмежена у праві звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. За правилами ст.191СК України\~лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Підсумовуючи, суд прийшов до висновку, що зміни, що відбулися у сімейному та матеріальному стані платника аліментів, дійсно є підставами для зменшення розміру аліментів до 3/8 частки заробітку, таке зменшення буде достатнім у даній спірній ситуації.

Outcome: partial