Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" звернулося до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.12.2021 р. між АТ «ПУМБ» та відповідачкою укладено кредитний договір № 1002057596801, згідно якого позичальнику надано кредит в розмірі 48\~106.00 грн. строком на 36 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної лінії 2.99%, розмір процентної ставки 0,010 % річних. 03.10.2023 р. між АТ «ПУМБ» та відповідачкою укладено кредитний договір №1013002826, згідно якого позичальнику було надано кредит в сумі 33\~138.75 грн. строком на 48 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,6%, розмір процентної ставки 0,01% річних. Відповідачка не виконала свої кредитні зобов`язання та станом на 10.01.2025 р. заборгованість відповідачки склала: - по кредитному договору від 27.12.2021 р. №1002057596801 в розмірі 76\~434.00 грн., з яких 42\~090.12 грн. заборгованість за кредитом; 10.98 грн. заборгованість за процентами; 34\~332.90 грн. заборгованість за комісією; - по кредитному договору від 03.10.2023 р. №1013002826 в розмірі 37\~975.81 грн., з яких: 30\~140.06 грн. заборгованість за кредитом, 2.27 грн. заборгованість за процентами, 7\~833.48 грн. заборгованість за комісією. Загальна заборгованість становить 114\~409.81 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки та судові витрати в сумі 2\~422.40 грн. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09.04.2025 р. було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.112). Представник позивача Киричук Г.М. у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти розгляду справи за її відсутності (а.с.2-9). \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про проведення судового засідання без її участі (а.с.169); у письмових поясненнях поданих до суду, позовні вимоги визнала частково в сумі 29\~622.53 грн., в іншій частині позовних вимог просила відмовити. Зазначила, що вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1013002826 від 03.10.2023 р. заявлена достроково, листів від позивача про дострокове повернення кредиту за договором № 1013002826 від 03.10.2023 р. вона не отримувала, докази вручення вимоги відсутні (а.с. 170-172). \~ \~ \~ \~Представник відповідачки адвокат Тараненко П.П. в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без участі представника (а.с.160-161); у письмових поясненнях поданих до суду, просив позовні вимоги задовольнити частково в сумі 29\~622.53 грн. за договором №1002057596801 від 27.12.2021 р., в іншій частині позовних вимог просив відмовити, оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №1013002826\~є передчасними\~та задоволенню\~не підлягають,\~докази вручення\~вимоги дострокового\~повернення заборгованості\~відповідачці відсутні (а.с. 162-168). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27 грудня 2021 року між АТ «ПУМБ» та відповідачкою укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1002057596801 (а.с.28-30). Клієнт, підписанням цієї заяви беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх істотних змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив свою згоду на укладенням договору страхування на зазначених нижче умовах. На підставі вказаної заяви № 1002057596801 від 27.12.2021 р. відповідачка просила позивача надати їй споживчий кредит у сумі 48\~106.00 грн на строк 36 місяців. Пунктом 5 даної заяви визначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 2.99%. Розмір процентної ставки 0.010% річних (пункт 6 заяви). Пунктом 8 заяви визначено, що схема повернення кредиту ануїтетна (рівними платежами). Вказаною заявою визначено графік платежів, в якому платіжний період становить з 27.12.2021 р. по 27.12.2024 р. Таким чином, кредитний договір містить інформацію, як про суму кредиту, так і про дату укладення правочину, процентну ставку, а також містить всі істотні умови, передбачені законодавством України. При цьому, відповідачка була ознайомлена зі всіма істотними умовами кредитного договору, в тому числі з розміром щомісячних процентів, що підтверджується її підписом в договорі. Крім того, 27 грудня 2021 року [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту, в якому визначені основні умови кредитування (а.с. 32). Згідно розрахунку суми заборгованості за кредитним договором №1002057596801 від 27.12.2021 р.,\~заборгованість відповідачки станом на 10.01.2025 р. становить 76\~434.00 грн., яка складається з такого: заборгованість за кредитом в розмірі 42\~090.12; заборгованість за процентами 10.98 грн., заборгованість за комісією в розмірі 34\~332.90 грн. (а.с.33-36). Відповідно до ст.525, 526, ст.530\~ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ст.610, 611\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладений між сторонами 27 грудня 2021 року № 1002057596801 є споживчим. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України\~«Про захист\~прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» з набуттям чинності Закону України\~«Про споживче\~кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України\~«Про споживче\~кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» Правління Національного\~банку України\~постановою від\~08\~червня 2017\~року №\~49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України\~«Про споживче\~кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України\~«Про споживче\~кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче\~кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення заборгованості за комісією, суд враховує правовий висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладений у постанові від 06 листопада 2023 року справа № 204/224/21, провадження № 61-4202сво22. Так, у справі № 204/224/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов такого висновку: якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Також у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 5.7.3 публічної пропозиції AT «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (редакція діє з 01.11.2021) (а.с.44-56), комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредит, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному у заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій Частині 5 Розділу II цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів. Проте банк не надав належних та допустимих доказів того, що саме з цією редакцією публічної пропозиції AT «ПУМБ» була ознайомлена відповідачка [PERSON] та погодилася з нею, відтак відсутні підстави вважати, що сторони договору належним чином обумовили та визначили умови та порядок сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Пунктом 5 заяви №1002057596801 від 27.12.2021 р. на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 2.99%. Необхідність внесення плати (комісії) за обслуговування кредиту передбачена в розділі «Графік платежів». Розмір такої комісії за кредитним договором №1002057596801 складає 2.99% щомісяця, що становить 1\~438.37 грн (а.с. 28-30). Однак, у заяві №1002057596801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 27 грудня 2021 року не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, то положення пункту 5 заяви №1002057596801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 27 грудня 2021 року щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». У зв`язку з викладеним, відсутні підстави стягувати нараховану позивачем у даній справі заборгованість по комісії за обслуговування кредитної заборгованості на суму 34\~332.90 грн. Тому позовні\~вимоги в\~частині стягнення заборгованості по комісії у сумі 34\~332.90 грн. задоволенню не підлягають. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 42090 грн. 12 коп., суд зазначає таке. Згідно платіжної інструкції № ТR.54893368.28265.8810 від 27.12.2021 р. відповідачці перераховано суму коштів в розмірі 48\~106.00 грн. (а.с.31), що не спростовується відповідачкою. Також факт отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджується частковим виконанням нею своїх зобов`язань за кредитним договором, що вбачається із розрахунку заборгованості, згідно якого відповідачкою вносились кошти на погашення кредиту (а.с.33-36). Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 127/23910/14-ц вказав, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Згідно розрахунку заборгованості за договором №1002057596801 від 27.12.2021 р. відповідачкою на погашення суми тіла кредиту сплачено 6.015.88 грн. та 4\~453.24 грн. заборгованості за комісією (а.с.33-36). Відповідачка не заперечує факт оплати нею суми тіла кредиту у розмірі 6.015.88 грн., що також підтверджується поданими до суду представником відповідачки письмовими поясненнями ( а.с.160-168 ). Згідно з розрахунком заборгованості, позивачем було зараховано на погашення комісії кошти в сумі 4\~453.24 грн. \~ \~ \~ \~Таким чином суми, списані на погашення комісії у розмірі 4\~453.24 грн. мали бути зараховані на погашення тіла кредиту, проте Банком зазначені кошти неправомірно, без правових підстав списувалися на погашення комісії. За викладених обставин, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки 42090 грн. 12 коп. заборгованості за тілом кредиту є необґрунтованими та недоведеними у такому розмірі, оскільки позивач повинен був зарахувати вищевказані кошти у сумі 4\~453.24 грн. в рахунок виконання відповідачкою своїх зобов`язань за кредитом, а саме на погашення саме тіла кредиту. Отже, заборгованість відповідачки за тілом кредиту становить 37\~636.88\~грн. (48\~106.00 грн. /перерахована сума кредиту/ 6\~015.88 грн. /сплачена сума тілу кредиту/ - 4453.24 грн. / зарахована сума на погашення комісії/ = 37\~636.88 грн. ). Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 42090 грн. 12 коп. заборгованості за тілом кредиту підлягають частковому задоволенню на суму 37\~636.88 грн. \~ \~ \~ \~Суд доходить висновку, що з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмір 37\~636.88 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками за кредитним договором №1002057596801 від 27.12.2021 р., то суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню за таких підстав. Договір №1002057596801\~від 27.12.2021\~р. між сторонами було укладено на строк 36 місяців із 27.12.2021 р. по 27.12.2024 р. (а.с.28-30). Отже, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку позики. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки зі спливом строку, на який був наданий кредит, припинилося право нараховувати проценти за кредитним договором, то після 27.12.2024 р. АТ «ПУМБ» не мало законних підстав нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором №1002057596801 від 27.12.2021 р. Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 390/1875/16-ц (провадження № 61-19255св18). Відповідно до вимог ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. За таких обставин, після спливу визначеного договором строку кредитування, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинено. Отже, за умовами договору №1002057596801 від 27.12.2021 р. сторони погодили строк його дії до 27.12.2024 р., тому починаючи із зазначеної дати, банк не мав права нараховувати проценти за користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №1002057596801 від 27.12.2021 р. відповідачці нараховано відсотки в розмірі 10.98 грн. станом на 27.01.2025 р. (а.с.33-36). Отже, з відповідачки підлягають стягненню відсотки за користування кредитними коштами станом на 27.12.2024 р. у розмірі 9.79 грн. ( 10.98 грн. -1.98 грн. = 9.79 грн.). Таким чином, враховуючи, що відповідачка взяті на себе зобов`язання у встановлені договором строки не виконала, у зв`язку з чим має борг по кредитному договору, то суд вважає за необхідне стягнути з неї заборгованість за кредитним договором №1002057596801 від 27.12.2021 р. у сумі 37\~464.67 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 37\~636.88 грн., заборгованість за процентами 9.79 грн. Також судом встановлено, що 03 жовтня 2023 року між АТ «ПУМБ» та відповідачкою укладено кредитний договір №1013002826 у виді заяви на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб ( а.с.10-12). Клієнт, підписанням цієї заяви беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку). На підставі вказаної заяви № 1013002826 від 03.10.2023 р. відповідачка просила позивача надати їй споживчий кредит у сумі 33\~138.75 грн на строк 48 місяців. Пунктом 5 даної заяви визначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 1.6%. Розмір процентної ставки 0.01% річних (пункт 6 заяви). Пунктом 8 заяви визначено, що схема повернення кредиту ануїтетна (рівними платежами). До заяви додано Додаток №1 графік платежів, в якому платіжний період становить з 03.10.2021 р. по 03.10.2027 р. (а.с.13-14). Перерахування коштів відповідачці в сумі 33\~138.75 грн. підтверджено платіжною інструкцією № TR.71575651.58456.25578 від 03.10.2023 р.(а.с.24) 13 січня 2025 року позивач направив відповідачці письмову вимогу (повідомлення), в якій вимагав від останньої виконати зобов`язання перед Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором, а саме: погасити заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 37\~975.81 грн. за договором № 1013002826 від 03.10.2023 р. не пізніше 30 календарних днів з дня отримання цього повідомлення (а.с.70-71). Згідно розрахунку суми заборгованості, заборгованість відповідачки перед банком, станом на 10.01.2025 р., складає 37\~975.81 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в розмірі 30\~140.06 грн. (нараховано по 03.10.2027 р.); заборгованість за процентами 2.27 грн., заборгованість за комісією в розмірі 7\~833.48 грн. (а.с.15-17). Згідно з ч. 1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями ч. 1, 2 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Крім того, суд зазначає, що за п. 5 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] була ініціатором укладання кредитного договору, надала необхідні для укладання договору особисті дані, зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані, які зазначені в кредитному договорі, та які співпадають із копією паспорту та копією ідентифікаційного коду (а.с. 10-12, 37-43). Факт укладення вказаного кредитного договору в електронній формі відповідачкою не заперечується. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається із п.4 наданого кредитного договору №1013002826 від 03.10.2023 р. кредит надається позичальнику на строк 48 місяців, тобто строк дії договору становить до 03 жовтня 2027 року. Розділом «Заключні положення» передбачено наслідки невиконання (несвоєчасного) виконання зобов`язань: Банк має право застосувати штраф, а клієнт на вимогу банку зобов`язаний сплатити штраф, відповідно до умов ДКБО, і це положення має поновлювальний характер. Банк за умови, що сума заборгованості клієнта дорівнює або перевищує суму 100 грн., має право застосовувати наступні штрафи: за період з 3 по 4 календарний день від дати прострочення, передбаченої Графіком платежів, у розмірі 100 грн., за період з 5 календарного дня від дати прострочення платежів і до кінця місяця, в якому виникла прострочена заборгованість, а також за кожен наступний місяць прострочення встановленого терміну, у розмірі 20 відсотків від простроченої суми. У випадку порушення зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, комісій, Банк може застосувати іншу процентну ставку, що передбачена Договором. Тобто укладеним між сторонами кредитним договором не передбачено дострокове повернення кредитних коштів. Частиною 4 статті 16\~ЗУ «Про\~споживче кредитування» (який є спеціальним законом, і яким слід керуватись при вирішенні даної справи) передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Тобто спеціальний закон пов`язує право кредитодавця вимагати дострокового погашення кредиту за певних умов, зокрема, якщо це передбачено кредитним договором. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті77ЦПКУкраїни). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті76ЦПКУкраїни). Для встановлення дійсних фактичних обставин справи сторони мають надати до суду належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які підлягають оцінці судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частини перша, третя статті 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Відповідно до статті 79\~ЦПК України докази мають бути достовірними, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі статтею 80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. З матеріалів справи вбачається, що укладеним з відповідачем кредитним договором не передбачено права кредитодавця вимагати дострокового погашення кредиту. П 4.2.10 публічної пропозиції AT «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (редакція з 24.02.2023) (а.с.57-69) передбачено право Банка вимагати дострокового виконання зобов`язань Клієнта за Договором у разі невиконання своїх зобов`язань. Проте банк не надав належних та допустимих доказів того, що саме з цією редакцією публічної пропозиції AT «ПУМБ» була ознайомлена відповідачка [PERSON] та погодилася з нею, відтак відсутні підстави вважати, що сторони договору належним чином обумовили та визначили умови та порядок сплати заборгованості. Також у постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі №757/2278/14-ц викладено правовий висновок щодо настання (виникнення) у позичальника обов`язку дострокового виконання основного зобов`язання за кредитним договором. Так, у постанові зазначено: «Звертаючись до суду з позовом про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, позивач як кредитор мав довести, що настали обставини, за яких у позичальника припинилося право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, зокрема у зв`язку з невиконанням позичальником умов договору, за яких таке право існувало (наприклад, несплата чергових щомісячних платежів протягом певного періоду тощо), а у кредитора з цих підстав виникло право вимагати повернення несплаченої суми кредиту у повному обсязі. Такі обставини є фактичною підставою позову про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. У тій правовій ситуації, коли підстава позову не підтвердилася під час розгляду справи, наслідком є відмова у задоволенні позову. Суди не врахували, що позивач не довів тих фактичних обставин, якими обґрунтовував позов, що має наслідком відмову у його задоволенні». Крім того, у даній постанові Верховного Суду зазначено, що у разі пред`явлення кредитором позову про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором саме на позивача покладається обов`язок з доведення того, що строк виконання такого зобов`язання настав, оскільки саме залежно від дій кредитора відбулася чи мала відбутися зміну строку кредитування, ніж це було передбачено умовами кредитного договору. Вручення позичальнику повідомлення про дострокове повернення усього кредиту є саме тією обставиною, що обов`язково входить у предмет доказування у такій категорії спорів та за сформованими позивачем підставами пред`явленого позову. В оцінці цього визначальними є умови кредитного договору. Такий договір є джерелом правового регулювання цивільних відносин між сторонами, який визначає обов`язкові для обох сторін правила поведінки, відмінні від їх законодавчого регулювання. Позивач додав до позовної заяви копію письмової вимоги (повідомлення), в якій позивач зазначив про необхідність виконання відповідачкою зобов`язання перед Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором, а саме: погасити заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 37\~975.81 грн. за договором № 1013002826 від 03.10.2023 р. не пізніше 30 календарних днів з дня отримання цього повідомлення (а.с.70-71), а також додав список згрупованих відправлень (а.с.72-74). Однак, при перевірці вказаного трекінгу "УКРПОШТИ" за №0505235409083 судом було встановлено, що дані про відправлення за вказаним номером відсутні (а.с.173). Отже, матеріали справи не містять належних доказів вручення вимоги позичальнику. Таким чином, судом встановлено, що зміст тексту укладеного між сторонами договору №1013002826 від 03.10.2023 р. не містить умов про наявність у кредитодавця/позивача права вимагати у відповідачки здійснення дострокового повернення кредиту. Також докази отримання відповідачкою повідомлення-вимоги позивача про дострокове повернення кредиту суду надані не були. Відтак, у суду відсутні законні підстави вважати наявними обов`язкові умови, визначені ст.16\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» та ст.1050\~ЦК України в контексті положення ч.2 ст.1054 ЦК України, для застосування процедури дострокового повернення кредиту, зокрема його примусового дострокового стягнення в судовому порядку. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позивач не довів свого права на звернення до суду з позовом про дострокове погашення суми кредиту за договором №1013002826 від 03.10.2023 р. укладеним з відповідачкою. Таким чином, у відповідачки, як у позичальника, відсутній обов`язок достроково повернути кошти за кредитним договором у повному обсязі, а у суду відсутня підстава для задоволення позову про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, щодо вимоги про стягнення комісії у розмірі 7833.48 грн. суд зазначає таке. З матеріалів справи вбачається, що укладений між сторонами кредитний договір №1013002826 від 03 жовтня 2023 року є споживчим. У справі № 204/224/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов такого висновку: якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 5.7.3 публічної пропозиції AT «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (редакція з 24.02.2023) (а.с.57-69), комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному у заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій Частині 5 Розділу II цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів. Комісія не встановлюється за надання один раз на місяць інформації за споживчим кредитом, яка згідно з вимогами законодавства не частіше одного разу на місяць повідомляється клієнту безоплатно (інформація про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту повернутої кредитодавцю, отримання виписки з рахунків щодо погашення заборгованості, зокрема інформація про платежі за цим Договором, які сплачені, які належать сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум, а також інша інформація надання якої безоплатно передбачено чинним законодавством. Проте банк не надав належних та допустимих доказів того, що саме з цією редакцією публічної пропозиції AT «ПУМБ» була ознайомлена відповідачка [PERSON] та погодилася з нею, відтак відсутні підстави вважати, що сторони договору належним чином обумовили та визначили умови та порядок сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Пунктом 5 заяви №1013002826 від 03.10.2023 р. на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 1.6%. (а.с.10-12). Необхідність внесення платежів за обслуговування кредиту передбачена в графіку платежів обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Розмір такого платежу за кредитним договором №1013002826 від 03.10.2023 р. складає 530.22 грн. щомісяця (а.с. 13-14). Однак, у заяві №1013002826 від 03.10.2023 р. на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, то положення пункту 5 заяви №1013002826 від 03.10.2023 р. на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи викладене, позовні вимоги АТ «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №1013002826 від 03.10.2023 р. не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 995 від 11.03.2025 р. про сплату судового збору загальною сумою 2\~422.40 грн.(а.с.1). Враховуючи те, що задоволено 32.90 % позовних вимог (37\~646.67 грн. від 114\~409.81 грн. складає 32.90 %), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, яка становить 796.97 грн. (2\~422.40 грн. х 32.90 % : 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial