Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

У квітні 2025 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову позивач зазначив, що 23.12.2021 року було здійснено ідентифікацію клієнта, та [PERSON] було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем було здійснено власноруч па планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме, при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю, як простого електронного підпису. Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин, виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомився з актуальними умовами кредитування та 10.07.2023\~року підписав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого із відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір №б/н від 10.07.2023 року про надання строкового кредиту у розмірі 52700 грн., шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців, із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. Додатково відповідачем за допомогою ОТР пароля підписано графік кредиту. Внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за укладеним із банком кредитним договором станом на 16.03.2025 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 37621 грн. 93 коп., яка складається з наступного: 34459 грн. 93 коп. заборгованість за тілом кредиту, 3162 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками. Вказану суму заборгованості за кредитним договором позивач просив стягнути на свою користь з відповідача, а також понесені ним судові витрати по сплаті судового у розмірі 2422 грн. 40 коп. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.59-60). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з позовною заявою подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Не заперечив проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч.1 ст.280 ЦПК України (а.с.18 зворотній бік). Відповідач в судові засідання, призначені на 22.05.2025 року, 29.07.2025 року повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с.64) та поштовим конвертом з відміткою установи поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.82-83). Заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або письмового відзиву на позов, не подав. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже з огляду на те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає можливим вирішити справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.12.2021 року було здійснено ідентифікацію клієнта [PERSON] , та підписано нею заяву про приєднання до умов та правил надання послуг (а.с.25-35). Відповідачем погоджено використання ОТР пароля, в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме, при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю, як простого електронного підпису. Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта. Підписуючи заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 23.12.2021 року, відповідач, згідно зі статтею 634 ЦК України, приєднався до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», які розміщені в мережі інтернет на офіційному сайті банку, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунку, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі, та зобов`язується належним чином їх виконувати. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», 10.07.2023 року підписав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля (а.с.47-49), після чого із відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір № б/н від 10.07.2023 року про надання строкового кредиту у розмірі 52700 грн., на строк 36 місяців, із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%, та за допомогою ОТР пароля підписано графік платежів (а.с.36-46). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 16.03.2025 року відповідач має заборгованість в сумі 37621 грн. 93 коп., яка складається з наступного: 34459 грн. 93 коп. заборгованість за тілом кредиту, 3162 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками (а.с.20-22). Як вбачається із довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) (а.с.24), 10.07.2023 року відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт в розмірі 52700 грн. Рух коштів по картковому рахунку відповідача, використання ним кредитних коштів та часткове погашення заборгованості також підтверджується випискою за договором № б/н за період з 10.07.2023 року по 18.03.2025 року (а.с.23).\~\~ Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частини 2 статті 1046 ЦК України). За змістом п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Судом встановлено, що кредитний договір б/н від 10.07.2023 року підписаний відповідачем та у сукупності з випискою про рух коштів по рахунку, з якої убачається використання відповідачем кредитних коштів, підтверджують факт визнання відповідачем договірних кредитних відносин з АТ КБ «ПриватБанк». Також встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало своєчасно і повністю, надавши кредитні кошти в повному обсязі. Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 34459 грн. 93 коп. підлягають задоволенню. Також сторонами було погоджено розмір процентної ставки за кредитним договором, а тому з відповідача підлягає також стягненню заборгованість за відсотками у розмірі 3162 грн. 00 коп. Таким чином, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини викладені в позовній заяві щодо порушення відповідачем зобов`язання за кредитним договором перед позивачем та порушення ним вказаних вище норм законодавства, тому суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved