Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.08.2010 року викономом Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, актовий запис №5. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 01.08.2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них з відповідачем не склалось, стосунки між ними зіпсувалися, почалися сварки, нерозуміння один одного, що призвело до припинення спілкування з відповідачем. Можливості зберегти сім`ю не має, так як подружні відносини між подружжям припинено з вересня 2024 року, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 10.03.2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.04.2025р. представником відповідача [PERSON] - адвокатом Вовчанською Г.С. через канцелярію суду було подано клопотання про надання строку для примирення між подружжям. Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 29.04.2025р. клопотання представника відповідача - адвоката Вовчанської Г.С. про надання строку для примирення задоволено частково. Сторонам по справі надано строк для примирення терміном два місяці. Після закінчення строку для примирення, відновлено провадження та призначено дату розгляду справи на 30.06.2025р. 30.06.2025р. від представника відповідача Задорожнюка О.І. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та надання терміну для примирення строком на чотири місяці. Позивач\~ [PERSON] , в судовому засіданні надала пояснення, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Окрім того, зауважила, що відповідач [PERSON] з часу надання судом терміну на примирення жодних дій по примиренню не вживав. Більше того, чинить на неї та дітей моральний психологічний тиск та вчиняє домашнє насильство відносно неї, у зв`язку із чим вона 16.05.2025 року звернулася із заявою в поліцію. Звертає увагу суду, що органом опіки та піклування було прийнято рішення про заборону спілкування відповідача з дітьми [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку із наведеним вважає, що примирення між сторонами не можливе. Представник позивача - адвокат Кудрявцев М.Ю. в судовому засіданні просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, та не надавати строк для примирення, оскільки протягом попереднього строку на примирення, відповідачем [PERSON] було вчинено низку протиправних дій по відношенню до позивачки, серед яких вчинення домашнього насильства в сім`ї, постійні погрози. Все це свідчить про небажання примиритися та зберегти сім`ю. У вказаний судом строк відповідач [PERSON] не надав до суду відзиву на позовну заяву, відповідно до вимог\~ст. 178 ЦПК України. Однак від представника відповідача адвоката Полчанінової О.В. до суду надійшло клопотання, в якому вона просить суд, відкласти судове засідання оскільки відповідач не може з`явитися у зв`язку із зайнятістю на роботі, зазначає, що він працює на підприємстві, залученому до оборонно-промислового комплексу України. Дослідивши подану представником відповідача заяву та додані до неї додатки, суд вважає вказані обставини не доведеними, а подання даного клопотання спрямоване лише на затягування розгляду справи виходив з наступного: Відповідно до ч.1\~ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України відсутні. При цьому подане 29.07.2025 року клопотання про відкладення розгляду справи та додана до нього довідка ТОВ «Авторісейл» від 25.07.2025р. жодним чином не доводять залучення даного підприємства до оборонно-промислового комплексу України, оскільки не підтверджується доказами відповідних державних органів, а також не зазначено посаду [PERSON] та докази не можливості його заміни на підприємстві. Окрім того, учасник справи має право брати участь в судових засіданнях як особисто так і через свого представника. При цьому, представником відповідача не подано жодних заяв про не можливість її участі в судовому засідання. Також, відповідно до ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або з приміщення іншого суду. За наведених обставин, дії відповідача свідчать про зловживання з його сторони правами передбаченими ст.43, 49 ЦПК України та не виконання ним обов`язків сторони по справі передбачених нормами ЦПК України, що спрямоване на затягнення розгляду справи та жодним чином не сприяє встановленню істини у даній справі та вирішенню даного спору. Згідно ч.4\~ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд на підставі ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. На підставі ст.ст.\~274,\~276 ЦПК України\~ справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також судом розглянуто клопотання представника відповідача про надання часу для примирення на строк - чотири місяці та вирішено відмовити у його задоволенні, враховуючи наступне. Відповідно до ч. 7\~ст. 240 ЦПК України\~у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Згідно зі\~ст.\~111\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України),\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок щодо застосування\~статті 111 СК України\~та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком». Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 28.11.2018 у справі № 206/3459/16-ц, від 14.01.2020 у справі № 200/952/18, від 10.06.2020 у справі № 643/5316/18. Оскільки суд не може формально застосовувати інститут примирення подружжя, тому, вирішуючи клопотання відповідача про надання строку на примирення, суд оцінює: строк, який сплинув із моменту пред`явлення позову про розірвання шлюбу; обставини справи, які свідчать про можливість примирення сторін; позицію іншого з подружжя щодо надання строку на примирення. Водночас, звертаючись до суду з клопотанням про надання строку на примирення терміном 4 місяців відповідачем не наведено будь-яких об`єктивних обставин справи, які б свідчили про можливість примирення між сторонами. Позивач [PERSON] у свою чергу, зазначила, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу і не потребує надання строку на примирення. Суд зазначає, що наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на це іншого подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення. При цьому, у наданий судом строк на примирення на два місяці відповідачем не вчинено жодних дій на його реалізацію та примирення з позивачкою. Окрім того, суд бере до уваги, що 16.05.2025 року позивач [PERSON] подала заяву про вчинення відносно неї насильства в сім`ї психологічного характеру шляхом погроз зі сторони [PERSON] , яка була зареєстрована 16.05.2025р. Первомайським районним відділом поліції ГУНП в Миколаївській області. Також, згідно відповіді Управління «Служби у справах дітей» Первомайської міської ради від 02.07.2025р. №175/4.1-18, за результатами розгляду звернення [PERSON] про визначення порядку побачення з його малолітніми дітьми: сином [PERSON] , [INFO] та донькою [PERSON] , [INFO] , було відмовлено у його задоволенні. В ході розгляду звернення було опитано малолітніх дітей, які не виявили бажання спілкуватися та зустрічатися з батьком. Відповідно до ч.2 ст.111 Сімейного кодексу України, якщо один із подружжя вчинив домашнє насильство, незалежно від стану розгляду порушеного кримінального провадження, цивільної справи або справи про адміністративне правопорушення щодо домашнього насильства, заходи щодо примирення подружжя не вживаються. Крім того, позовна заява про розірвання шлюбу перебуває в суді з 05.03.2025 року та на час розгляду клопотання сторонам не вдалось знайти шляхи для примирення. Позивач заявляє про своє стійке бажання розірвати шлюб, вважає за неможливе збереження сім`ї, під час розгляду справи із заявами про відмову від позову або залишення його без розгляду не зверталася, що вказує на відсутність можливості примирення між сторонами. Одночасно суд зазначає, що відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, судом не встановлено необхідність та дієвість застосування заходу для примирення подружжя з урахуванням обставин цієї справи у співвідношенні з необхідністю дотримання розумних строків розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, клопотання відповідача про надання строку на примирення задоволенню не підлягає. Відповідачу направлялись копія позовної заяви і додатків, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзиву на позов не подавав. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] \~виданого 24.09.2010 року (повторно) [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 01 серпня 2010 року виконкомом Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області про, що складено актовий запис №5. Від даного шлюбу в сторін є неповнолітні діти: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачкою. Згідно зі\~ст.\~24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно\~ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являються несумісність характерів та різні погляди на життя. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. За змістом\~ст.112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відтак, ураховуючи фактичні взаємини сторін як подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя сторін, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved