Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

31.03.2023 представик Грибанов Д.В. звернувався в інтересах ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] (далі відповідач) на користь Товариства заборгованість: за кредитним договором №3393500311/639578 від 24.02.2021 в розмірі 20 435, 25 грн.; за договором позики №0960196666 від 10.03.2021 в розмірі 129\~700,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за вказаними договорами позивачем набуто право вимоги до боржника [PERSON] , відповідно до укладених з попередніми кредиторами Договорів факторингу. Однак, відповідач в порушення умов даних договорів свої боргові зобов`язання не виконав, не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. У зв`язку з цим, у позивача, як нового кредитора, виникло право на стягнення вказаних вище сум заборгованості в судовому порядку. Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31.07.2023 позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» задоволено. Стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами. Ухвалою суду від 24.06.2025 заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31.07.2023 по цивільній справі за позовом ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договоромскасовано і призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Витребувано докази від АТ «УКРСИББАНК». 09.07.2025 від АТ «УКРСИББАНК» надійшли витребувані згідно ухвали суду від 24.06.2025 письмові докази. Позивач у клопотанні від 20.05.2025 просив розгляд справи проводити без участі представника. Відповідач повідомлени йпро розгляд спарви належним чином, у заяві про перегляд заочного рішення представником відповідача адвокатом Івашко В.В. зазначено, що з викладеним в позовній заяві не згоден, оскільки позивачем надано невірний розрахунок розміру відсотків, оскільки нараховані поза межами строку на який надано кредит. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 24.02.2021 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3393500311/639578, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Згідно договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит строком на 19 днів, тобто до 14.03.2021 в розмірі 5500,00 грн на умовах строковості, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 894,25% річних від суми кредиту в розрахунку 2,45 % на добу. Тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п.1.5 договору, невід`ємною частиною цього договору є Публічна пропозиція (оферта), яка розміщена на сайті товариства https://www.eurogroshi.com.ua. Клієнт підтвердив, що усвідомлює, що на правовідносини за цим договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування» (п.1.6 Договору). Також товариством та клієнтом у додатку № 1 до договору погоджено графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту (а.с. 8-9) 21.01.2022 укладено Договір факторингу № 21012022, у відповідності до умов якого ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передає (відступає) належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату приймає відповідні права вимоги до боржників, вказаних у переліку боржників (а.с. 11-14). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 21012022 від 21.01.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20\~435,25 грн, з яких: 5500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 935,25 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.15). 10.03.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено договір позики № 0960196666, який підписаний шляхом підписання акцепту оферти від 10.03.2021 на укладення договору надання позики та отримання кредиту, згідно заявки-анкети. В якості аналога власноручного підпису позичальника надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора. Згідно договору, товариство надає клієнту кредит строком на 17 днів у розмірі 10000,00 грн, відсоткова ставка за кредитом - 1,75% за один день користування кредитом застосовується за умови належного виконання умов договору, максимальна відсоткова ставка 3,5% застосовується у разі неналежного виконання умов договору. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, розміщені на сайті товариства (а.с. 21-25). 22.06.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 22/06-22, у відповідності до якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає такі вимоги до боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 129 700 грн, з яких: 10 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 119 700 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.32). Відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні договори ним не були укладені та кошти не були зараховані на його картковий рахунок. Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеними договорами і взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачені в договорах строки грошові кошти не повернув. Відповідно до ст.526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст.599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3\~Закону\~України\~«Про\~електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст.11\~ЗУ\~«Про\~електронну\~комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525\~ЦК\~України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст.629\~ЦК\~України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч.1 ст.625\~ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.ст. 512, 514\~ЦК\~України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст.1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитним договором № 3393500311/639578 від 24.02.2021, укладеним між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] , підтверджується копією договору факторингу №21012022 укладеного між ТОВ «КРЕДИТНА\~УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА\~КРЕДИТНА ГРУПА» та позивачем ТОВ «ФК ЄАПБ», акту прийому-передачі реєстру боржників від 21.01.2022 до договору факторингу №21012022, витягу з реєстру боржників до договору факторингу №21012022. Набуття позивачем права вимоги до відповідача за Договом позики № 0960196666 від 10.03.2021, укладеним між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] , підтверджується копією договору факторингу № 22/06-22 укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та позивачем ТОВ «ФК ЄАПБ», акту прийому-передачі реєстру боржників від 22.06.2022 до договору факторингу № 22/06/22, витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 22/06/22. Суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем умов кредитного договору № 3393500311/639578 від 24.02.2021 та договору позики № 0960196666 від 10.03.2021, укладених між відповідачем і фінансовими установами, щодо повернення тіла кредиту у визначені договором строки, оскільки відповідачем не подано доказів на спростування даного факту, а отже наявні підстави для задоволення позову в частині стягнення сум заборгованості за тілом кредиту за укладеними договорами. Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами за кредитними договорами, суд зважає на наступне. Згідно ч.1 ст.1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зазначила, що очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до ст.1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. Отже, у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст.625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. Аналогічних висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (п.п. 53, 54) та від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 (п.6.19). Аналіз наведених положень Кодексу в їх сукупності дає суду підстави для висновку, що позивач має право на стягнення з відповідачки отриманого і не сплаченого тіла позики (кредиту) і відсотків,\~проте нарахованих виключно за період користування грошовими коштами, встановлений у договорі, а саме: -за кредитним договором № 3393500311/639578 від 24.02.2021: 5500 + (5500 х 2,45% х 19) = 5500 +2560,25 = 8060,25 грн; -за договором позики № 0960196666 від 10.03.2021:\~ 10 000 + (10 000 х 1.75% х 17) = 10 000+2975= 12975 грн; Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договорами у сумі 21\~035,25 грн 47 коп. /8060,25 + 12975/, а тому пред`явлений позов належить до часткового задоволення. Виходячи з\~того,\~що вимоги\~позивача задоволено\~судом на\~14,01\~%\~(21\~035,25:150\~135,25 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 376,03 грн (2 684 х 14,01 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial