Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

Маневицька селищна рада Камінь-Каширського району Волинської області, як орган опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] , третя сторона на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Вимоги заяви обґрунтовують тим, що відповідач, [PERSON] , зареєстрований по [ADDRESS] , а фактично проживає по [ADDRESS] (довідка про склад сім`ї видана виконавчим комітетом Маневицької селищної ради від 21 лютого 2025 року № 833). Сім`я [PERSON] перебуває на обліку у відділі «Служба у справах дітей» виконавчого комітету Маневицької селищної ради з липня 2022 року як така, що опинилась в складних життєвих обставинах. Мати дітей, [PERSON] , зловживала спиртними напоями, що призвело до її смерті [INFO] . Після смерті дружини [PERSON] , батько, забезпечував належне утримання дітей. У червні 2024 року [PERSON] здійснив оформлення молодшому сину [PERSON] інвалідності у зв`язку із його незадовільним станом здоров`я. Після того, як він, як законний представник неповнолітньої дитини з інвалідністю, тобто, свого сина [PERSON] , [INFO] , почав отримувати державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю, перестав працювати, вживає алкогольні напої, а отримані виплати на утримання дітей використовує не за призначенням. При неодноразових відвідуваннях сім`ї [PERSON] працівниками відділу «Служба у справах дітей» та фахівцями відділення соціальної роботи ТЦСО (надання соціальних послуг), виявлено, що батько належного догляду за дітьми не здійснює, не створив потрібних умов для належного проживання та розвитку дітей. Зазначене підтверджується відповідними актами обстеження умов проживання від 15.08.2024 року. 13.11.2024 року. 03.01.2025 року, 21.01.2025 року, 06.02.2025 року, 14.02.2025 року. Крім того, [PERSON] неодноразово попереджався про адміністративну відповідальність за невиконання батьками, або особами, які їх замінюють обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. 17 січня 2025 року питання щодо стану виконання батьківських обов`язків [PERSON] слухалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Маневицької селищної ради, на яке він був запрошений. Однак [PERSON] проігнорував таке повідомлення і явку та на вказане вище засідання не з`явився. 21 січня 2025 року працівниками відділу «Служба у справах дітей» спільно з дільничними офіцерами поліції відділення № 1 (сел. Маневичі) було здійснено рейд по сім`ях, які перебувають у складних життєвих обставинах, під час якого було відвідано сім`ю [PERSON] . На момент такого відвідування [PERSON] зі своїми знайомими, перебуваючи вдома, в присутності своїх дітей, розпивав алкогольні напої. При цьому в помешканні був безлад, скло шибок вибите, постіль та дитячий одяг брудний. Працівниками поліції відносно [PERSON] був складений адміністративний протокол за частиною 1 статті 184 КУпАП. У зв`язку з цим неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за наказом начальника відділу «Служба у справах дітей» від 21 січня 2025 року № 07/07-03 тимчасово влаштовані в сім`ю [PERSON] рідної, тітки неповнолітніх дітей, яка проживає в селі Череваха Камінь-Каширського району Волинської області. За період з 21 січня по 20 лютого 2025 року працівники відділу «Служба у справах дітей» двічі відвідували [PERSON] за місцем проживання по [ADDRESS] , з метою з`ясування можливості повернення неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на виховання батька. Із актів обстеження умов проживання від 06.02.2025 та 14.02.2025, відомо, що [PERSON] й надалі не створює належних умов для проживання та виховання дітей, зловживає спиртними напоями. 10 лютого 2025 року громадянин [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у виді 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень штрафу. Питання про доцільність/не доцільність позбавлення батьківських прав заслухане на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Маневицької селищної ради 20 лютого 2025 року, на яке був запрошений [PERSON] . Однак [PERSON] не зміг пояснити, чому він не виконує батьківські обов`язки. Підтвердив, що матеріально дітям не допомагає, хоча стверджує, що має дохід у вигляді оплати за виконання тимчасових робіт без офіційного працевлаштування. При цьому не зміг згадати, коли останній раз щось купував дітям, не надав підтверджуючих документів з місця роботи, чи будь-яких доказів матеріального утримання дітей. [PERSON] , тітка дітей, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини зазначила, що [PERSON] зловживає спиртними напоями. Після того, як діти були тимчасово влаштовані до неї в сім`ю, жодного разу їх не відвідав, не цікавився їх вихованням та навчанням, не допомагав матеріально. Останні два роки [PERSON] постійно опікується дітьми, купує їм шкільне приладдя, одяг, неодноразово допомагала навести лад в квартирі, де проживали діти. Неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . [INFO] також зазначили, що їхній батько часто вживає алкогольні напої, вдома постійно збирає компанії для спільного розпивання спиртних напоїв, вони не впевнені, що батько [PERSON] зможе змінити спосіб життя. З інформації класних керівників від 18 лютого 2025 року відомо, що [PERSON] ніякої участі у вихованні синів не бере, на класні і загальношкільні збори не приходить, на телефонні дзвінки класних керівників не реагує. Відповідно до інформації Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) від 19 лютого 2025 року № 67/2-12/2-25, сім`ї [PERSON] надавалась послуга кризового та екстреного втручання, у зв`язку з передачею дітей на тимчасове виховання тітці [PERSON] . Метою надання послуги було проведення оцінки кризової ситуації, інформування про наслідки невиконання батьківських обов`язків та допомога батькові у вигляді консультацій, настанов, рекомендацій в створенні безпечних та комфортних умов для дітей, профілактики вживання алкоголю, а також виникнення різних видів залежностей. При відвідуванні сім`ї фахівцем із соціальної роботи було зафіксовано, що помешкання потребує ремонту, в будинку холодно, брудно, відсутня чиста постільна білизна, продукти харчування. На зауваження та рекомендації працівників реакція відсутня. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». [PERSON] не надав жодних доказів існування об`єктивних причин, які б унеможливлювали його участь у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Вказані дії [PERSON] свідчать про свідоме ухилення його від виконання батьківських обов`язків. Він міг би змінити спосіб життя, знайти роботу, мати сталий дохід для утримання дітей, створити належні житлово-побутові умови для проживання та навчання, однак, цього свідомо не робить. Виходячи з вищевикладеного, доведено, що відповідач не прагне дбати про дітей, проживати з ними, піклуватися про освіту та їх здоров`я. Відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дітей до досягнення повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. [PERSON] не забезпечує проживання дітей з ним, не шукає шляхів вирішення питання щодо участі у їх вихованні. За таких умов, орган опіки та піклування, в особі виконавчого комітету Маневицької селищної ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , жителя селища Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області відносно неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник позивача органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Меневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити та не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Третья особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] в поданій до суду заяві просила розглянути справу без її участі та висловила позицію, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями. Дослідивши та оцінивши в сукупності докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] , зареєстрований по [ADDRESS] , а фактично проживає по [ADDRESS] (довідка про склад сім`ї видана виконавчим комітетом Маневицької селищної ради від 21 лютого 2025 року № 833). Сім`я [PERSON] перебуває на обліку у відділі «Служба у справах дітей» виконавчого комітету Маневицької селищної ради з липня 2022 року як така, що опинилась в складних життєвих обставинах. Мати дітей, [PERSON] , зловживала спиртними напоями, що призвело до її смерті [INFO] . Після смерті дружини [PERSON] , батько, забезпечував належне утримання дітей. У червні 2024 року [PERSON] здійснив оформлення молодшому сину [PERSON] інвалідності у зв`язку із його незадовільним станом здоров`я. Після того, як він, як законний представник неповнолітньої дитини з інвалідністю, тобто, свого [PERSON] , [INFO] , почав отримувати державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю, перестав працювати, вживає алкогольні напої, а отримані виплати на утримання дітей використовує не за призначенням. При неодноразових відвідуваннях сім`ї [PERSON] працівниками відділу «Служба у справах дітей» та фахівцями відділення соціальної роботи ТЦСО (надання соціальних послуг), виявлено, що батько належного догляду за дітьми не здійснює, не створив потрібних умов для належного проживання та розвитку дітей. Зазначене підтверджується відповідними актами обстеження умов проживання від 15.08.2024 року. 13.11.2024 року. 03.01.2025 року, 21.01.2025 року, 06.02.2025 року, 14.02.2025 року. Крім того, [PERSON] неодноразово попереджався про адміністративну відповідальність за невиконання батьками, або особами, які їх замінюють обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. 17 січня 2025 року питання щодо стану виконання батьківських обов`язків [PERSON] слухалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Маневицької селищної ради, на яке він був запрошений. Однак [PERSON] проігнорував таке повідомлення і явку та на вказане вище засідання не з`явився. 21 січня 2025 року працівниками відділу «Служба у справах дітей» спільно з дільничними офіцерами поліції відділення № 1 (сел. Маневичі) було здійснено рейд по сім`ях, які перебувають у складних життєвих обставинах, під час якого було відвідано сім`ю [PERSON] . На момент такого відвідування [PERSON] зі своїми знайомими, перебуваючи вдома, в присутності своїх дітей, розпивав алкогольні напої. При цьому в помешканні був безлад, скло шибок вибите, постіль та дитячий одяг брудний. Працівниками поліції відносно [PERSON] був складений адміністративний протокол за частиною 1 статті 184 КУпАП. У зв`язку з цим неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за наказом начальника відділу «Служба у справах дітей» від 21 січня 2025 року № 07/07-03 тимчасово влаштовані в сім`ю [PERSON] рідної, тітки неповнолітніх дітей, яка проживає в селі Череваха Камінь-Каширського району Волинської області. За період з 21 січня по 20 лютого 2025 року працівники відділу «Служба у справах дітей» двічі відвідували [PERSON] за місцем проживання по [ADDRESS] , з метою з`ясування можливості повернення неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на виховання батька. Із актів обстеження умов проживання від 06.02.2025 та 14.02.2025, відомо, що [PERSON] й надалі не створює належних умов для проживання та виховання дітей, зловживає спиртними напоями. 10 лютого 2025 року громадянин [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у виді 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень штрафу. Питання про доцільність/не доцільність позбавлення батьківських прав заслухане на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Маневицької селищної ради 20 лютого 2025 року, на яке був запрошений [PERSON] . Однак [PERSON] не зміг пояснити, чому він не виконує батьківські обов`язки. Підтвердив, що матеріально дітям не допомагає, хоча стверджує, що має дохід у вигляді оплати за виконання тимчасових робіт без офіційного працевлаштування. При цьому не зміг згадати, коли останній раз щось купував дітям, не надав підтверджуючих документів з місця роботи, чи будь-яких доказів матеріального утримання дітей. [PERSON] , тітка дітей, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини зазначила, що [PERSON] зловживає спиртними напоями. Після того, як діти були тимчасово влаштовані до неї в сім`ю, жодного разу їх не відвідав, не цікавився їх вихованням та навчанням, не допомагав матеріально. Останні два роки [PERSON] постійно опікується дітьми, купує їм шкільне приладдя, одяг, неодноразово допомагала навести лад в квартирі, де проживали діти. Неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . [INFO] також зазначили, що їхній батько часто вживає алкогольні напої, вдома постійно збирає компанії для спільного розпивання спиртних напоїв, вони не впевнені, що батько [PERSON] зможе змінити спосіб життя. З інформації класних керівників від 18 лютого 2025 року відомо, що [PERSON] ніякої участі у вихованні синів не бере, на класні і загальношкільні збори не приходить, на телефонні дзвінки класних керівників не реагує. Відповідно до інформації Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) від 19 лютого 2025 року № 67/2-12/2-25, сім`ї [PERSON] надавалась послуга кризового та екстреного втручання, у зв`язку з передачею дітей на тимчасове виховання тітці [PERSON] . Метою надання послуги було проведення оцінки кризової ситуації, інформування про наслідки невиконання батьківських обов`язків та допомога батькові у вигляді консультацій, настанов, рекомендацій в створенні безпечних та комфортних умов для дітей, профілактики вживання алкоголю, а також виникнення різних видів залежностей. При відвідуванні сім`ї фахівцем із соціальної роботи було зафіксовано, що помешкання потребує ремонту, в будинку холодно, брудно, відсутня чиста постільна білизна, продукти харчування. На зауваження та рекомендації працівників реакція відсутня. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». [PERSON] не надав жодних доказів існування об`єктивних причин, які б унеможливлювали його участь у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Вказані дії [PERSON] свідчать про свідоме ухилення його від виконання батьківських обов`язків. Він міг би змінити спосіб життя, знайти роботу, мати сталий дохід для утримання дітей, створити належні житлово-побутові умови для проживання та навчання, однак, цього свідомо не робить. Виходячи з вищевикладеного, доведено, що відповідач не прагне дбати про дітей, проживати з ними, піклуватися про освіту та їх здоров`я. Відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дітей до досягнення повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. [PERSON] не забезпечує проживання дітей з ним, не шукає шляхів вирішення питання щодо участі у їх вихованні. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дітей батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов`язків. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, тому у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. ЄСПЛ у рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13), установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Під час судового розгляду встановлено, що Відповідач [PERSON] , як батько неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання основних обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, які встановлені в ст. 164 СК України, а саме: не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, фізичний, духовний та моральний стан. До матеріалів подано висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Вказаний висновок затверджено рішенням від 26 лютого 2025 року № 51 виконавчим комітетом Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області. У частині 5, 6 статті 19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З огляду на вказане у сукупності, зважаючи на зазначені докази, суд прийшов до висновку про те, що в ході судового розгляду справи встановлено, що Відповідач ухиляється від утримання та виховання неповнолітніх дітей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Суд звертає увагу, що після усунення обставин, які були підставою для позбавлення батьківських прав, Відповідач не позбавлений можливості звернутися у встановленому законом порядку з вимогами про поновлення батьківських прав. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.. Так як в позові заявлено дві окремі вимоги, а саме позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, тому згідно\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача\~ [PERSON] \~у дохід\~державипідлягає стягненню судовий збір на суму 2422,40 гривень.

Outcome: approved