Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

25.03.2025 року до суду звернувся Голова правління ОСББ «Кияшка 12» Кранцевич Е.П. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку. В позові посилалися на те, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку [ADDRESS] . Загальна площа належного відповідачу приміщення становить 207,9 кв.м., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта, реєстраційний номер майна №740743123101, номер інформаційної довідки №400121128 від 21.10.2024 року. Утримання зазначеного будинку власними силами (шляхом самозабезпечення) здійснює ОСББ «Кияшка 12». Пунктом 1 розділу IV Статуту Позивача визначено, що кошти ОСББ, які є джерелами фінансування витрат з його утримання, складаються, зокрема, із внесків і платежів співвласників. Порядок сплати, перелік та розмір цих внесків встановлюється загальними зборами ОСББ (п.2 розділу IV Статуту). Відповідач зобов`язаний оплачувати на користь позивача внески на утримання багатоквартирного будинку за тарифом, встановленим загальними зборами пропорційно загальній площі належного відповідачу приміщення. Однак, відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконує, що станом на 31.01.2025 року заборгованість з оплати внесків складає 64881 грн. 03.12.2024 року в порядку досудового врегулювання спору позивачем направлено боржнику за адресою належного нежитлового приміщення лист з пропозицією добровільно погасити всю суму заборгованості, однак законні вимоги не виконані. Прохали стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Кияшка 12» заборгованість із внесків на утримання багатоквартирного будинку в розмірі 64881 грн., та судовий збір у розмірі 3028 грн.; справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 27.03.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 11.06.2025 року до суду звернувся представник відповідача: адвокат Івахніна А.В. з відзивом на позов, в якому посилалися на те, що відповідач є власницею приміщення V (підвалу) приміщення IX (першого поверху літ.А-3) загальною площею 246,80 м2 за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що власними силами (шляхом самозабезпечення) здійснює утримання багатоквартирного будинку. До позовної заяви позивач додав Статут ОСББ «Кияшка 12»; додаток до протоколу №3 загальних зборів від 30.11.2019 року (Місячний кошторис з 01.01.2020 року для ОСББ «Кияшка 12») в якому розрахований тариф для квартир і нежитлового приміщення 7,50 грн. за кв.м. Місячний кошторис, на який посилається позивач, містить суми, які не стосуються нежилого приміщення загальною площею 246,80 м2 за адресою: [ADDRESS] . Відповідач жодного разу не була запрошена на збори, не була ознайомлена з кошторисом витрат (відповідач має у власності майже чверть відсотків від всього приміщення), вважають цей факт є суттєвим порушенням прав відповідача. Крім того, нежиле приміщення знаходиться з протилежної сторони будинку і не має місць загального користування з іншими жилими приміщеннями. Відповідач ніколи не укладала договір з позивачем про утримання будинку, не користується світлом в під`їздах будинку, не має відношення до прибирання в під`їздах та ремонту під`їздів, чому відповідач повинна сплачувати поворотну фінансову допомогу за капітальний ремонт покрівлі будинку (який був зроблений ще до того як відповідач придбала нежиле приміщення у власність), чому відповідач повинна сплачувати за послуги компанії АВІКОН бухгалтерські та юридичні послуги та технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем центрального опалення, водопостачання, водовідведення і зливної каналізації. Відповідач має у власності 246,80 м2 нежилого приміщення і всі витрати по використанню приміщення сплачує самостійно. З ОСББ ніяких правових відносин не мала і не має. Договір на обслуговування будинку та прибудинкової території позивач з відповідачем не укладала. Крім того, 24.02.2022 року в життя українців увірвалась війна, після повномасштабного вторгнення рф на територію України життя мільйонів українців перетворилося на жахіття, відповідач 18.08.2022 року поїхала з України до Німеччини і до теперішнього часу мешкає за кордоном. Нежиле приміщення відповідача фактично використовувалось шість місяців для гуманітарної допомоги населенню м. Запоріжжя. Приміщення фактично більше двох років зачинено, крім охорони там нікого нема. Виконуючи ст.15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» погоджуються з сумою позову частково на підставі свого розрахунку, без урахування витрат вказаних в Місячному кошторисі, в якому розрахований тариф для квартир і нежитлового приміщення 7,50 грн. за кв.м. Згідно розрахунку, за виключенням сум до яких відповідач не має відношення, розрахований тариф для нежитлового приміщення 2,03 грн. за кв.м., тому сума боргу складає 20196 грн., яку відповідач погоджується перерахувати на рахунок ОСББ «Кияшка 12». Прохали в решті позовних вимог відмовити. 28.07.2025 року в судове засідання представник позивача не з`явився, 10.06.2025 року Голова правління ОСББ «Кияшка 12» Кранцевич Е.П. подав заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог. 28.07.2025 року в судове засідання відповідач та її представник: адвокат Івахніна А.В. не з`явилися, 28.07.2025 року представник подала заяву про розгляд справи без її участі. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши думки учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 25.07.2016 року зареєстровано ОСББ «Кияшка 12», про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №11031020000040830 та присвоєно ідентифікаційний код 40684312. ОСББ «Кияшка 12» створено співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] та діє на підставі Статуту, який затверджено Протоколом від 13.06.2016 року Установчих зборів. Основним видом діяльності ОСББ «Кияшка 12» є «81.10 Комплексне обслуговування об`єктів». Відповідно копії протоколу №1 загальних зборів учасників ОСББ «Кияшка 12», проведеного 13.01.2018 року, затверджено з 01.02.2018 року тариф на утримання будинку у розмірі 5,62 грн. за 1 кв.м. Відповідно копії протоколу №3 загальних зборів ОСББ «Кияшка 12», проведеного 30.11.2019 року, затверджено з 01.01.2020 року щомісячний внесок на управління будинком, який становить 7,50 грн. за кв.м. від загальної площі квартири чи нежитлового приміщення. Аналогічний розмір внеску зазначено у Місячному кошторисі ОСББ «Кияшка 12», який є Додатком №2 до протоколу №3 загальних зборів від 30.11.2019 року. Встановлений розмір внеску є діючим, правомірним та не скасованим. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.10.2024 року №400121128 відповідачу [PERSON] на праві приватної власності з 21.07.2017 року належить нежитлове приміщення V підвалу площею 38,9 кв.м., приміщення IX першого поверху літ. А-3 площею 207,9 кв.м. (загальна площа 246,8 кв.м.) за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування нерухомого майна №1564 від 21.07.2017 року. Згідно копій карток розрахунків по особовому рахунку № [NUMBER] , який відкрито на [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.02.2022 року по 31.01.2025 року за послугу «Управління будинком» наявна заборгованість в розмірі 64881 грн. Відповідач, як власник нежитлових приміщень загальною площею 246,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , порушила свої зобов`язання та не сплачувала в повному обсязі внески на управління будинком. 03.12.2024 року в порядку досудового врегулювання спору позивачем направлено відповідачу лист з пропозицією добровільно погасити всю суму заборгованості. Станом на час розгляду справи судом відповідач заборгованість не сплатила. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно ч.1,2\~ст.11\~ЦК України\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~дій осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки.\~Цивільні права\~та обов`язки\~можуть виникати\~безпосередньо з\~актів цивільного\~законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1,4 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно ст.6 вказаного Закону державна реєстрація об`єднання проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання вважається утвореним з дня його державної реєстрації. Згідно ч.6 ст.13 вказаного Закону у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Згідно ст.15 вказаного Закону співвласник зобов`язаний, зокрема: своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно ст.16 вказаного Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Згідно ст.17 вказаного Закону для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від\~співвласників своєчасної\~та у\~повному обсязі\~сплати всіх\~встановлених цим\~Законом та\~статутом об`єднання\~внесків і\~платежів,\~у тому\~числі відрахувань\~до резервного\~та ремонтного\~фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Згідно ч.3 ст.23 вказаного Закону внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Згідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач ОСББ «Кияшка 12» з позовом до відповідача, як власника нежитлових приміщень загальною площею 246,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , з вимогою про стягнення на його користь заборгованості зі сплати внесків на управління будинком в розмірі 64881 грн., з підстав того, що остання не виконує свого обов`язку щодо своєчасної сплати внесків, які затвердженні рішенням загальних зборів ОСББ. Суд доходить висновку, що відповідач, як власник нежитлових приміщень загальною площею 246,8 кв.м. в багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , в якому створено ОСББ «Кияшка 12», в порушення вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», не сплачувала своєчасно і в повному обсязі затверджені рішеннями загальних зборів ОСББ внески на управління будинком, в результаті чого по особовому рахунку № [NUMBER] , який відкрито на [PERSON] , обліковується борг в загальному розмірі 64881 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Суд не бере до уваги посилання відповідача у відзиві на те, що вона ніколи не укладала договір з позивачем про утримання будинку, не користується світлом в під`їздах будинку, не має відношення до прибирання в під`їздах та ремонту під`їздів з огляду на те, що остання, як власник нежитлових приміщень в багатоквартирному будинку, згідно ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зобов`язана своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, при цьому укладення договору власником приміщень з ОСББ про утримання будинку законом не передбачено. Також суд не приймає до уваги розрахунок відповідача, згідно якого тариф має складати в розмірі 2,03 грн. за кв.м. - з огляду на те, що згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» розмір внесків на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначається статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (в даному випадку розмір внеску 7,50 грн. за кв.м. затверджено протоколом №3 загальних зборів ОСББ від 30.11.2019 року). Інші заперечення відповідача у відзиві не підтвердженні встановленими судом обставинами. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією згідно ст.129 Конституції України. В Постановах Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 року у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В свою чергу, однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.76, ч.1 ст.77 та ст.80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За приписами частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно підходу, зазначеного в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Також, Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України» № 63566/00 від 18.07.2006 року). В Постановах Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 року у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 31.03.2021 у справі №923/875/19). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено вимоги позивача в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 3028 грн.

Outcome: approved