Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

13 травня 2025 року до Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача [PERSON] адвоката Литвинського О.П. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в якій просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 травня 2025 року Вишгородським районним судом Київської області було ухвалено рішення у цивільній справі № 363/4391/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення з житлового приміщення. Позов задоволено в повному обсязі. Позивачем повідомлялось, що питання про стягнення витрат на правничу допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві клопотав про проведення розгляду справи без участі представника позивача. В судове засідання відповідач не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Враховуючи, що учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, зважаючи на подане представником позивача клопотання про проведення розгляду справи за відсутності сторони позивача, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення судового розгляду, суд вважає за можливе проводити судове засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та дослідивши матеріали справи, приходить до переконливого висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням суду від 09 травня 2025 року позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення з житлового приміщення задоволено. Судом не вирішувалось питання щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. Як вбачається із заяви про стягнення витрат на правову допомогу, представник позивача просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 25000 гривень. До заяви про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучено ордер про надання правничої допомоги на підставі договору про правову допомогу №30/08 від 30.08.2024 року, договір про надання правової допомоги №30/08 від 30.08.2025,акт приймання передачі надання послуг від 12 травня 2025 року, квитанцію від 12.05.2025 на суму 25000 грн. Відповідно до\~частини першої статті 58\~ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ч.\~1 f/link1/an_146/ed_2017_01_05/pravo1/T125076.html?pravo=1#146" title="Про адвокатуру та адвокатську діяльність; нормативно-правовий акт № 5076-VI від 05.07.2012">ст.\~20\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку. Повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». (ч. 4 с. 62 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно із ч. 1 ст.\~26\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Частиною 4 ст.\~26\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій. Відповідно до п. 4, 5, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України. Отже повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною восьмою статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. В справі №755/9215/15-ц від 19.02.2020, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на правничу допомогу відносяться до витрат пов`язаних із розглядом справи. Згідно із частинами першою та другою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. Оглядом матеріалів справи встановлено, що 30.08.2024 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Литвинським О.П. укладено договір про надання правової допомоги №30/80, що підтверджується ордером серії АІ №1522742 від 04.11.2024. Позивачем підтверджено повноваження адвоката Литвинського О.П. на представництво [PERSON] під час розгляду справи. Відповідно до договору про надання правової допомоги, укладеного 30.08.2025 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Литвинським О.П. укладено договір про надання правової допомоги №30/80, відповідно до якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати позивачу необхідну правову допомогу з метою представництва її інтересів. клієнт зобов`язується виплатити адвокатові гонорар за домовленістю сторін, сума якого визначена актом. Відповідно до акту приймання передачі наданих послуг від 12.05.2025 вартість послуг за договором в суді першої інстанції становить: консультування перед підготовкою позовної заяви витрачено час 2,5 години із розрахунку за 1 годину 4000 грн., а всього 10000 грн.; складання заперечень, клопотань. Адвокатських запитів, підготовка доказів та копій сторонам витрачено час 1,5 години із розрахунку за 1 годину 4000 грн., а всього 6000 грн., участь в судовому засіданні витрачено час 3 години із розрахунку за 1 годину 3000 грн., а всього 9000 грн. Із досліджених матеріалів справи встановлено, що з позовом позивач [PERSON] звернулась через Електронний суд, що з адвокатом Литвинським О.П уклала договір про надання правової допомоги 30.08.2025 року, адвокатом Литвинським О.П. підготовлено відповідь на відзив до суду від 17.12.2024, взято участь в судових засіданнях 14.03.2024, 30.04.2024. Із квитанції від 12.05.2025 на суму 25000 грн встановлено оплату [PERSON] всієї суми послуг на правову допомогу. Суд погоджується з доводами позивача про те, що долучені до матеріалів заяви документи підтверджують надання адвокатом Литвинським О.П. правової допомоги позивачу при розгляді справи. З аналізу матеріалів справи вбачається, що позов подано через систему "Електронний суд" до укладення договору з адвокатом Литвинським О.П. (договір укладено 30.08.2024, тоді як позов подано раніше), а відтак правнича допомога у вигляді консультування перед підготовкою позовної заяви, зазначена в акті приймання-передачі, не могла бути надана в межах зазначеного договору і не підлягає компенсації. Судом встановлено, що представником позивача вчинялись дії щодо складання документів у справі, а саме підготовлено відповідь на відзив, участь у судових засіданнях обмежилася двома із трьох, що свідчить про часткове виконання зобов`язань щодо представництва. Враховуючи наведене, суд визнає підтвердженими витрати на правову допомогу частково в розмірі 6000 грн за підготовку відповіді на відзив та 6000 грн за участь у судових засіданнях, усього 12000 грн. Враховуючи фактичні обставини справи та надані докази, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), суд дійшов висновку, що витрати на надання правничої допомоги підлягають стягненню частково і ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 12000 грн витрат на правничу допомогу у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved