Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг в розмірі 45 836,85 грн., мотивуючи тим, що в рамках проекту monobank клієнтам-фізичним особам відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток. Вказує,\~що відповідно\~до підписаної\~анкети-заяви\~до договору\~про надання\~банківських послуг\~від 01.07.2023р.\~відповідачка отримала\~споживчий кредит\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок.Позивач зазначає, що відповідачка погодилася з тим, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у анкеті-заяві. Позивач вказує, що 01.07.2023 року між банком та відповідачкою укладено договір, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 20 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, передбаченому Умовами і правилами обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank (надалі Умови і правила обслуговування). Для надання послуг банк видав відповідачці неактивовану платіжну картку (чорну картку monobank), яку було активовано банком при додаванні відповідачкою інформації з картки на мобільний додаток з авторизацією за номером телефону або при активації клієнтом віртуальної картки в мобільному додатку. З метою ідентифікації відповідачки при проведенні операцій з використанням картки при активації картки було встановлено ПІН-код, який є аналогом власноручного підпису відповідачки, та остання погодилася, що використання картки і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. Позивач зазначає, що відповідно до ст.ст.509, 526, 527, 530, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та закону. Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Позивач зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. У порушення умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та допустила виникнення заборгованості, розмір якої станом на 03.03.2025 року становить 45 836,85 грн., яка складається вцілому із заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за тілом кредиту у розмірі 45 836,85 грн., а також судовий збір у розмірі 3 028 грн. Ухвалою від 24.06.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачці встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Інших процесуальних дій не вчинялося. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином у відповідності до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористалася, заперечень щодо позову до суду не подала, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно абз.2 ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно адресної довідки від 11.06.2025 року зареєстроване місце проживання відповідачки [ADDRESS] та саме за вказаною адресою відповідачці надсилалися судові повістки та інші процесуальні документи. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2\~ст.247 ЦПК України\~розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За клопотанням представника позивача з урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що 01.07.2023 р. [PERSON] підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Відповідно до вказаної заяви відповідачка своїм підписом підтвердила, що дана анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при надання банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту і тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, зазначивши про взяття на себе зобов`язання з його виконання. Умови і правила, які включають тарифи, були надані відповідачці саме через мобільний додаток, тому відповідачка ознайомлена саме з Правилами, які діяли на дату підписання анкети-заяви. Одночасно, згідно анкети-заяви [PERSON] просить вважати наведений зразок її власноручно підпису або його аналоги (у тому числі електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в Банку. З цією метою [PERSON] засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватись нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. [PERSON] визнає, що удосконалений електронний підпис (УЕП) є аналогом власноручного підпису (а.с.19). Таким чином, 01.07.2023р. між АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачці встановлено первісний кредитний ліміт у розмірі 5 000 грн., який в подальшому було збільшено до 20 000 грн., та спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1 % на місяць (37,2 % річних), яка нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості за кредитом, та зі сплатою збільшеної відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 6,2 % на місяць, яка нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості (а.с.25, 33-34). Згідно ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні заявки-анкети для отримання кредиту, зробленої під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту позивача) вказується особа, яка створила таку заявку-анкету. Отже, підписання договору (електронного правочину) за допомогою електронного підпису є належним та допустимим доказом на підтвердження укладення сторонами таких договорів. Відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 127/33824/19 від 07.10.2020р. електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом : надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Враховуючи, що згідно вищевказаних положень кредитного договору, з його укладенням сторони домовились, що укладення такого договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитором ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, а відтак сторонами дотримано вимоги щодо укладення правочину, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Тобто, підписавши договір електронним підписом, відповідачка підтвердила, що вона погоджується виконувати його умови та розуміє його зміст. З доводів позивача, які не спростовано відповідачкою, а також з досліджених судом доказів встановлено, що відповідачці 01.07.2023 р. було відкрито поточний рахунок, на який встановлено первинний кредитний ліміт в розмірі 5 000 грн. (в подальшому збільшений до 20 000 грн.), а також видано платіжну картку (чорну карту monobank) з валютою рахунку гривня та з терміном її дії - до вересня 2028 року, що підтверджується довідками АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" від 03.03.2025 року про розмір встановленого кредитного ліміту та про наявність рахунку (а.с.24, 25). Активація відповідачкою отриманої платіжної картки, користування поточним рахунком та використання кредитних коштів свідчить про укладення між АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" та [PERSON] відповідно до ст.628 ЦК України змішаного договору, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі кредитного договору. Відповідно до\~ч.2\~ст.628\~ЦК України\~сторони мають\~право укласти\~договір,\~в якому\~містяться елементи\~різних договорів\~(змішаний\~договір).\~До відносин\~сторін у\~змішаному договорі\~застосовуються у\~відповідних частинах\~положення актів\~цивільного законодавства\~про договори,\~елементи яких\~містяться у\~змішаному договорі,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~не випливає\~із суті\~змішаного договору. З доводів позивача судом встановлено, що відповідачка [PERSON] користувалася платіжною карткою, отримувала кредитні кошти та здійснювала погашення заборгованості. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачкою кредиту в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК". Відповідно до ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1\~ст.633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так як умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як вбачається з виписки по картковому рахунку боржника [PERSON] , відповідачка після встановлення їй кредитного ліміту неодноразово користувалася кредитними коштами (розраховуючись в продовольчих та непродовольчих магазинах, кафе та ресторанах, аптеках, оплачуючи послуги мобільного зв`язку, здійснюючи переказ грошових коштів на інші банківські картки, тощо) та здійснювала погашення заборгованості (а.с.15-18). При вирішенні спору суд приймає до уваги, що відповідачка не лише користувалася кредитними коштами, а й фактично визнала укладення договору, вчинивши дії, спрямовані на його виконання та погашення заборгованості за отриманим кредитом, однак здійснювані нею платежі були не регулярними та в недостатньому розмірі. Вказані обставини відповідачкою не спростовані. Таким чином, судом встановлено, що відповідачкою було порушено обов`язок з повернення кредитних коштів, що підтверджується випискою по рахунку боржника та розрахунком заборгованості, а відтак з урахуванням відсутності наданих відповідачкою доказів, які б спростовували заборгованість у заявленому позивачем розмірі суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимагати повернення частини позики, що залишилася станом на 03.03.2025 року у розмірі 45 836,85 грн. При визначенні розміру заборгованості, яка підлягає до стягнення з відповідачки суд приймає до уваги письмові пояснення позивача, викладені ним до виписки про рух коштів боржника, згідно яких кредитний ліміт боржника складає 20 000 грн. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс складає (мінус) 25 836,85 грн. Тобто заборгованість складає 45836,85 грн. і така заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 20 000 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) 25 836,85 грн. Овердрафт (мінус) 25 836,85 грн. виник наступним чином - якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної заборгованості, а саме відсотків за користування кредитним лімітом. Термін повернення овердрафту в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. У зв`язку з тим, що відповідачка лише частково здійснювала операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, тому виникла заборгованість (а.с.14). Суд враховує, що відповідачкою не спростовано розмір заборгованості за кредитним договором, наявність якої підтверджується розрахунком, наданим позивачем, та випискою по особовому рахунку позичальника та не надано контррозрахунок, який би піддавав сумніву розмір такої заборгованості, а відтак наданий банком розрахунок заборгованості в цій частині, приймається судом як достовірний. Суд також звертає увагу на те, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). З урахуванням принципів добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) мають тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (постанова Верховного Суду від 10.03.2021 року у справі №607/11746/17). Також при вирішенні даного спору судом взято до уваги, що відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку банку не повернуті, та згідно ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З врахуванням наведеного, сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідачки становить 45 836,85 грн. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 3 028 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved