Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

08.07.2024 року представник позивача адвокат - Бойко А.В., яка здійснює свої повноваження на підставі електронного ордеру серії ВН №1381606 від 27.06.2024 року (а.с.36), звернулася до суду\~ із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 647 999,21 грн. При цьому представник посилається на те, що позивачу на праві власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] . 30.12.2022 року [PERSON] видала на ім`я [PERSON] довіреність, яка була посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімаченко С.Л., реєстровий №258. Згідно повноважень, прописаних в довіреності, [PERSON] мав право, представляти інтереси [PERSON] з питань розпорядження на умовах та за ціну на власний розсуд, квартирою за вище вказаною адресою, в тому числі, мав право укладати та підписувати договори купівлі-продажу, отримувати належні [PERSON] грошові кошти, бути представником в банківських установах, відкривати та закривати рахунки. 16.01.2023 року між [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] (як продавця) на підставі цієї довіреності та [PERSON] (як покупця) було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою зазначеною вище. Договір було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренко Є.С. Відповідно до договору вартість квартири складала 647\~999,21 грн. Ці грошові кошти повністю отримані Продавцем до підписання цього договору шляхом безготівкового перерахування грошових коштів з рахунку Покупця на рахунок Продавця. Позивачу взагалі не було відомо про факт відчуження належній їй квартири, [PERSON] про даний факт їй не повідомляв. Банківський рахунок, вказаний у платіжному дорученні №38 було відкрито [PERSON] , [PERSON] про його існування відомо не було. Вимоги мотивовані ст.1006 ЦК України, яка визначає обов`язки повіреного передати довірителю все одержане у зв`язку з виконанням доручення. Так як грошові кошти особисто відповідачем позивачу не повернуті, на зв`язок він не виходить, позивач змушена звернутися до суду з даними позовними вимогами. Ухвалою судді від 12.07.2024 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. Окрім цього забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно належне відповідачу. В подальшому ухвалою суду від 23 квітня 2025 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Бойко А.В. надала 23.07.2025 року через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила прийняти рішення, за яким задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/, та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору дарування від 21 січня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д.М., зареєстровано в реєстрі за №2-48, [PERSON] належать 2/3 частини квартири під [ADDRESS] (а.с.8-10); та на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 28.08.2001 року виконавчим комітетом Біляївської міської ради на підставі розпорядження №3049 від 16.08.2001 року (а.с.13) їй належить ще 1/3 частина цієї квартири, тобто позивачу належить уся квартира. 30 грудня 2022 року [PERSON] оформила на [PERSON] нотаріально завірену довіреність, якою уповноважила відповідача бути її представником з питань, пов`язаних з вчиненням правочинів щодо продажу, обміну, закладу, здачі в оренду (крім дарування) на умовах та за ціну за його розсудом належною позивачу на праві власності квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). 16 січня 2023 року між [PERSON] , що діяв від імені [PERSON] , позивача по справі, на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського районного нотаріального округу Сімаченко С.Л. 30 грудня 2022 року за реєстровим номером 258, з однієї сторони, та [PERSON] з другої сторони було укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого відповідач від імені позивача передав у власність [PERSON] квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-19). Пунктом 6 договору визначено, що продаж зазначеної квартири вчиняється за ціною 647\~999,21 гривень, які повністю отримані продавцем до підписання цього договору шляхом безготівкового перерахування грошових коштів з рахунку покупця на рахунок продавця. Грошові кошти відповідно до умов договору 16 січня 2023 року перераховані [PERSON] на рахунок відкритий в ПуАТ «КБ «Акордбанк» № [NUMBER] , отримувачем вказана [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , це підтверджено платіжним дорученням №38 (а.с.20). Лист-відповідь директора Операційного департаменту [PERSON] за №2757-2024-01120501 від 05.06.2024 року наданого за запит адвоката Бойко Н.І. суд не приймає до уваги, так як в ньому не має доказів належності до даного спору (не має посилання на прізвища або номера відповідних рахунків), відповідь містить лише те, що зазначеній в запиті громадянці рахунки в банку не відкривалися (а.с.23). З тверджень позивача, до цього часу вона не отримала жодних грошових коштів за продаж належної їй квартири, [PERSON] на зв`язок не виходить, доказів протилежного відповідачем не надано, тому суд приймає тверження позивача на підтвердження не виконання зобов`язання відповідачем. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, з окрема, є договори та інші правочини. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. За договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Повірений зобов`язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення. Довіритель зобов`язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536цього Кодексу). За правилами ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, з висновку, зробленого Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 24 березня 2024 року у справі №458/229/18 (провадження №61-5932сво22), вбачається, що видача довіреності на підставі усного договору доручення є підтвердженням укладення такого договору, і на такі правовідносини поширюється, зокрема, ст.1006 ЦК України, яка визначає обов`язки повіреного передати довірителю все одержане у зв`язку з виконанням доручення. Якщо між повіреним і довірителем немає домовленостей про встановлення строку передачі одержаного у зв`язку з виконанням доручення, передача має відбуватися негайно. При цьому довірителю не потрібно пред`являти вимогу, оскільки п.3 ч.1 ст. 1006 ЦК України є винятком, що допускається ч.2 ст. 530 ЦК України, яка регламентує строк виконання зобов`язання. Приходячи до переконання про задоволення позову, суд бере до уваги, що [PERSON] не спростував наявності презумпції своєї винуватості і прострочення ним грошового зобов`язання, адже будь-яких доказів про його виконання він не надав, а матеріали справи їх не містять. Тобто свій обов`язок, передбачений пунктом 3 ч.1 ст. 1006 ЦК України, відповідач не виконав. Отже, зазначена сума підлягає до стягнення із [PERSON] на користь позивача. На підставі ст. 141 ЦПК України, сплачені позивачем витрати по сплаті судового збору, в сумі 6\~479,99 грн. (а.с.7) за позовні вимоги та в сумі 605,60 грн. (а.с.6) за забезпечення позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved