Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

28 квітня 2025 року до Вараського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява, в якій ТОВ «ФК «Ейс» просить стягнути з відповідача [PERSON] загальну суму заборгованості за кредитним договором №139078 від 02.05.2024 р. у розмірі 13083,40 грн., яка складається з 9052,68 грн. заборгованості за тілом, 3630,72 грн заборгованості за відсотками та комісії 400,00 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 02.05.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачем укладено кредитний договір №139078 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» надало позичальнику кредит строком на 84 дні зі сплатою комісії та відсотків за користування кредитом. Всупереч умов Договору №139078 від 02.05.2024, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим в неї виникла заборгованість в розмірі 13 083,40 грн., в тому числі 9052,68 грн\~заборгованість по кредиту; 3630, 72 грн.\~заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 400,00 грн.\~комісія за кредитним договором. 10.10.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 10102024, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №139078 від 02.05.2024. Відтак, ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 13 083, 40 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі позивача, позов підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоч про час, дату та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань про перенесення розгляду справи та відзив до суду не подавала. Відтак, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків. 02.05.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачем укладено кредитний договір №139078 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» надало позичальнику кредит у сумі 12 000,00 грн строком на 84 дні з 02.05.2024 до 25.07.2024 зі сплатою комісії у сумі 3000 грн та відсотків за користування кредитом у розмірі 390% річних. Копією довідки № 3 ТОВ "ФК "Кредіплюс" підтверджується успішність зарахування 02.05.2024 на картку відповідача [PERSON] 9000,00 грн. При цьому суд враховує, що за умовами п. 2.2.1 договору, 3000,00 грн є частиною кредиту у виді комісії, яка погашається за рахунок кредиту. Зі змісту копії картки обліку виклнання договору та виписки з особового рахунку за кредттним договором № 139078, вбачаєтьсмя, що відповідач належним чином умови договору не виконувала, внаслідок чого сума боргу за кредитним договором №139078 від 02.05.2024 склала 13 083,40 грн., в тому числі 9052,68 грн\~заборгованість по кредиту; 3630, 72 грн.\~заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 400,00 грн.\~комісія за кредитним договором. 10.10.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 10102024, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №139078 від 02.05.2024. Відтак, ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 13083, 40 грн. Згідно з п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За нормою\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з положеннями ст.639\~ЦПК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За приписами ст.ст.526,\~527,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Нормами\~ст. 611 ЦК України\~визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1049 ЦК України\~зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Згідно з\~статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно\~статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Беручи до уваги, що відповідач в добровільному порядку взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №139078 від 02.05.2024 не виконує, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.1\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422, 40 грн. Частиною 1\~статті 131 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з положеннями п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 7000,00 грн., які підтверджуються: договором №04/02/25-01 про надання правничої допомоги від 04.02.2025 року; додатковою угодою №23 до договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04 лютого 2025 року; та актом прийому-передачі наданих послуг від 04.02.2025 року. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція). Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (рішення від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України»). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи вищевказане та те, що зазначені витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, типовість позовів про стягнення заборгованості за кредитними договорами, суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в суді у розмірі 2000 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved