Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Представник позивачки звернулася до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що з 28.11.2015 між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб, зареєстрований виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, від якого мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюб було розірвано рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 29.02.2024 року у справі № 295/1217/24. З моменту розірвання шлюбу і до моменту подання даної заяви діти проживають з матір`ю, яка виковує самостійно. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.06.2025 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено до судового розгляду. Представник позивачки подала до суду клопотання, в якому просить розглядати справу за сторони позивача, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що\~28.11.2015\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~укладено шлюб,\~зареєстрований виданим\~Відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Житомирського міського\~управління юстиції\~у Житомирській\~області,\~який рішенням\~Богунського районного\~суду м.\~Житомира від\~29.02.2024\~у справі\~№ 295/1217/24\~було розірвано (а.с. 15). Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 11, 13). Згідно копії Витягів з реєстру територіальної громади № 2025/006877174 № 2025/006877175 від 25.05.2025 зазначено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 27.04.2018 зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12, 14) Відповідно до копії паспорту позивачки [PERSON] , остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-6). Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 2 і 3 ст. 150 СК України встановлено обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В силу дії ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З одного боку, суд враховуює розмір прожиткового мінімуму в 2025 році на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 3196 гривень, відсутність доказів про наявність у відповідача інших утриманців та доказів про непрацездатність позивача. В підсумку, суд вважає, що справедливим та розумним буде покласти на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1598,00 грн на кожну дитину щомісячно та до досягнення дітей повноліття. Такий розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин та обсягу доказів, які наявні у цій справі. Відповідно до\~ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, тобто з 04.06.2025. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно положень п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved