Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

У лютому 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Казмірчук М.М. звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 червня 2017 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Сторони втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння, більше двох років сторони проживають окремо, шлюб існує формально. Подружні стосунки не склалися через різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, дитини. Сторони намагалися примиритися, однак це не дало результатів. Представник позивача просить шлюб між позивачем та відповідачем розірвати. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передано на розгляд за підсудністю до Носівського районного суду Чернігівської області. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 29 травня 2025 року. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 29 травня 2025 року відкладено розгляд справи до 23 липня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач та представник позивача адвокат Казмірчук М.М. у судове засідання не з`явилися. 23 липня 2025 року представник позивача надіслала до суду заяву у якій просила шлюб між сторонами розірвати, розглядати справу у відсутності позивача та його представника, вказала, що проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства, відзиву на позов, жодних заяв/клопотань не подала. З урахуванням положень ст.ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу\~України (надалі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 21 червня 2017 року сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 48, місце державної реєстрації: Носівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10) Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Строк на примирення надавати недоцільно, оскільки жоден з подружжя цього не бажає. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що збереження сімї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому може бути розірваним. Щодо судових витрат у справі суд зазначає наступне. Позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір, у позовній заяві з вимогою про стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору на його користь не звертається, тому судовий збір стягненню з відповідача не підлягає.

Outcome: approved