Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

21.04.2025 року [PERSON] звернулася до Новозаводського районного суду міста Чернігова із заявою, заінтересовані особи: [PERSON] , Військова частина [NUMBER] , про встановлення факту проживання [PERSON] , з [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу з 25.08.2017 року по 23.12.2024 року, по день зникнення його безвісти. Вимоги заяви обгрунтовані тим, що вона перебувала у зареєстрованому та проживала разом із [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що 25.10.2017 року шлюб із [PERSON] було розірвано, але фактично продовжували проживати разом як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільні витрати, піклувались один про одного. Вказує, що факт спільного провадження підтверджується актом про її проживання без реєстрації за місцем реєстрації [PERSON] та можуть підтвердити свідки. Посилається, що 02.01.2025 року нею було отримано сповіщення про те, що її чоловік [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу по мобілізації 15.09.2024 року [INFO] , відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу та незалежність, під час виконання бойового завдання, в районі села Константинопольське, Покровського району, Донецької області, 23.12.2024 року зник безвісти. Посилається, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу їй необхідно для оформлення виплат в зв`язку із визнанням чоловіка зниклим безвісти, а інакше як судовому порядку, встановлення даного факту не є можливим. 29.04.2025 року, ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова, дану заяву залишено без руху, заявнику надано строк для усунення зазначених в ній недоліків. 22.05.2025 року представник заявника [PERSON] - адвокат Деденко О.М. на виконання ухвали суду подала до суду заяву про усунення недоліків, разом з уточненою заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (з додатками), в якій крім обставин зазначених в попередній заяві зазначає, що інші особи, на інтереси яких може вплинути встановлення вказаного факту відсутні, що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами. Ухвалою суду від 26.05.2025 року відкрито провадження у праві та призначено справу в судове засідання. Заявниця в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі, свої інтереси уповноважила представляти адвоката Деденка О.М., яка в судовому засіданні заяву підтримала, просила встановити факт проживання [PERSON] з [PERSON] , який зник безвісти 23.12.2024 року, однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу з 25.08.2017 року по 23.12.2024 року, по день зникнення його безвісти. При викладенні обставин посилалася на обставини зазначені в уточненій заяві. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Представник заінтересованої особи - Військової частини [NUMBER] , в судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, через систему «Електронний суд» звернулися до суду із заявою, в якій просять справу розглядати без участі заінтересованої особи В/ч [NUMBER] , у вирішенні даної справи покладаються на розсуд суду. Суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності заявника та заінтересованих осіб. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] (друг сім`ї), суду пояснив, що давно знає сім`ю « [PERSON] », після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] , два/три місяці не проживали разом, а потім помирилися і до самого зникнення [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. Вислухавши представника заявника, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України). Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Як слідує зі змісту ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Факти що мають юридичний характер це факти з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. За умовами ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку, визначено в ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Так, п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу по мобілізації 15.09.2024 року [INFO] , відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу та незалежність, під час виконання бойового завдання, в районі села Константинопольське, Покровського району, Донецької області, зник безвісти 23.12.2024 року, що підтверджується сповіщенням сім`ї №63 від 02.01.2025 року за №9/6/63. (а.с.18) Заявниця із зниклим безвісти [PERSON] до 25.10.2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 25.10.2017 року було розірвано. (а.с.14-17) Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, який є заінтересованою стороною у справі і не заперечує проти задоволення даної заяви. (а.с.35-38) На підтвердження факту проживання з безвісти зниклим, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заявницею надано Акт про проживання особи без реєстрації від 07.02.2025 року, з якого свідчить, що [PERSON] яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (адреса проживання безвісти зниклого [PERSON] ), з 13.04.2016 року по теперішній час. (а.с.13) Даний факт також підтверджується, наданими в судовому показами свідка [PERSON] , який підтвердив факт проживання однією сім`єю заявниці із безвісти зниклим [PERSON] , як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, до моменту зникнення останнього. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця не має іншої можливості документально підтвердити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу із безвісти зниклим 23.12.2024 року [PERSON] , встановлення якого необхідне, для реалізації свого права на отримання відповідних виплат у зв`язку із визнанням останнього безвісти зниклим, оскільки відсутні докази родинних відносин зі [PERSON] . Інші особи, на інтереси яких може вплинути встановлення вказаного факту відсутні. Відповідно частин 2, 4 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли і дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно вимог статті 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ЕСН-1986-8-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. З позиції викладеної в постанові Верховного суду України від 19.12.2018 року (справа № 540/147/17) встановлено, що саме по собі визнання юридичного факту в судовому порядку є непотрібним, якщо від цього факту не виникають, не змінюються чи не припиняються інші правовідносини. Стаття 318 ЦПК України визначає, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета розгляду та логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт проживання [PERSON] та зниклого безвісти 23.12.2024 року [PERSON] , однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Доказів, які б спростовували юридичний факт, який просить установити заявниця, суду не надано і такі не встановлено під час судового розгляду. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Положеннями ст.80 ЦПК України установлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. З огляду на представлені документи, покази свідка суд вважає доведеним факт, що [PERSON] та [PERSON] , який 23.12.2024 року під час бойового завдання в районі села Костянтинопольське, Покровського району, Донецьковї області зник безвісти, в період часу з 25.08.2017 року до 23.12.2024 року проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у статті 2 ЦПК України. Даний факт інакше як у судовому порядку встановити неможливо, а отже вимоги заявника слід задовольнити.

Outcome: approved