Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договорами позики, покликаючись на те, що 08 лютого 2022 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису на суму 9 900 грн. Так, 28 листопада 2018 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу строк дії якого в подальшому продовжено. Предметом договору факторингу є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. 30 жовтня 2023 року, між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу, строк дії якого в подальшому продовжено. Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. 29 травня 2025 року, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу у № 29/05/25-Е відповідно до умов якого, позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором з відповідачем, перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 16 201,35 грн., які позивач і просить стягнути на його користь. Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією за зареєстрованим місцем проживання відповідача, однак конверт було повернуто до суду за закінченням терміну зберігання, відтак, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до наступного переконання. Судом встановлено, що 08 лютого 2022 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір № 109478638. Відповідно до п.2.1. договору, кредитодавець надав позичальникові кредит на суму 9 900 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Як вбачається з платіжного доручення від 08 лютого 2022 року, [PERSON] , здійснено перерахування грошових коштів в розмірі 9 900 грн 08 лютого 2022 року на банківську карту № № [NUMBER] , згідно договору 109478638. Згідно відповіді АТ «Універсал Банк», від 26 липня 2025 року, на ім`я [PERSON] емітовано платіжну картку [NUMBER] . За період з 08 лютого 2022 року по 13 лютого 2022 року на вказану платіжну картку дійсно відбулося зарахування грошових коштів в розмірі 9900 грн. Суду було\~також надано\~алгоритм дій\~споживача в\~Інформаційно-телекомунікаційній\~системі ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»,\~стосовно укладання\~кредитних договорів,\~довідку щодо\~дій позичальника\~інформаційно-телекомунікаційній\~системі ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»,\~порядок дій\~споживача в\~інформаційно-телекомунікаційнфй\~системі ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога»\~з метою\~акцепту оферти\~та укладання\~елктронного договору\~та отримання\~фінансових послуг\~під торговельною\~маркою Moneyveo,\~правила надання\~грошових коштів\~у позику,\~в тому\~числі на\~умовах фінансового\~кредиту ТОВ\~«Манівео швидка\~фінансова допомога», паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору, 28 листопада 2018 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01. Пунктом 2.1. розділу 2 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, передбачено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. В матеріалах справи також міститься додаткова угода №26 до договору факторингу № 28/1118-01. Як вбачається з реєстру права вимоги №175 від 05 травня 2025 року, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 13\~275,90 грн. 30 жовтня 2023 року, між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01. Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному додатку договору. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 20 грудня 2023 року, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 16 201,35 грн. 29 травня 2025 року, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 29/05/25-Е. За цим договором фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. \~ \~ \~ \~Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року, від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 16 201,35 грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу. Суду було надано розрахунки заборгованості та виписку з особового рахунку за кредитним договором, згідно якого заборгованість відповідачки становить 16 201,35 грн, яка складається з: 9\~900 грн - заборгованість по тілу кредиту; 6 301,35 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відтак, суд приходить до переконання про підставність та доведеність позовних вимог, а тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений при поданні позову до суду у розмірі 2422,40 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7 000 грн., суд зазначає наступне. Судом було встановлено, що 29 травня 2025 року, між Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери» та позивачем було укладено договір про надання правової допомоги №29/05/25-01. Суду було надано також додаткову угоду №25770686225 до вказаного договору. Як вбачається з акту прийому-передачі наданих послуг, позивачу було надано наступні послуги: складання позовної заяви в розмірі 5\~000 грн., вивчення матеріалів справи в розмірі 1\~000 грн., підготовка адвокатського запиту на суму 500 грн., підготовка та подача клопотання про отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором на суму 500 грн. За ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved