Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

03.07.2025 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 21.04.2017 року та в подальшому стягнути з відповідача, на користь позивачки аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано на підставі рішення Деражнянського районного суду від 13.11.2017 року. За час шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач. В подальшому рішенням Деражнянського районного суду від 21.04.2017р. було визначено розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 700 грн., щомісячно на кожну дитину починаючи з дня звернення позивачки з позовом і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка вказує, що має незначний дохід, витрати на утримання дітей значно зросли, тому на сьогоднішній день сума аліментів не забезпечує навіть мінімальних потреб дітей. Окрім того, [PERSON] стало відомо, що відповідач наразі проходить військову службу, у зв`язку із чим має стабільний високий дохід, задовільний стан здоров?я, тому може нести витрати по аліментах у розмірі більшому, ніж з нього стягується на підставі рішення суду. З урахуванням зазначених обставин [PERSON] просить змінити розмір аліментів на частку від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття . Ухвалою судді від 10.07.2025 розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін з визначенням часу на подання відзиву та відповіді на відзив. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що вбачається із повідомлення про направлення рекомендованого листа за місцем його реєстрації із відміткою про його отримання. Відзиву на позов не подав, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] . Батьківство відповідача підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно серія [NUMBER] від 22.08.2019р. [PERSON] , [INFO] . Батьківство відповідача підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно серія [NUMBER] від 22.08.2019р. [PERSON] , [INFO] . Батьківство відповідача підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно серія [NUMBER] від 22.08.2019р. Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області справа\~№\~673/1226/17 від 13.11.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Деражнянського районного суду від 21.04.2017 року присуджено до стягнення з відповідача аліменти, на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі 700 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи з 16.02.17р. і до досягнення дітьми повноліття. На даний час діти зареєстровані та проживають з матір`ю, що підтверджується відповідними витягами з Реєстру Вовковинецької територіальної громади №2024/010129842 від 23.08.24р., №2024/010079955 від 22.08.24р. та №2024/010130839 від 23.08.24р. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ст.51 Конституції України дитинство є об`єктом охорони держави. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом враховується, що позивач звернулася з позовом про зміну розміру вже присуджених на її користь аліментів на утримання дітей аліментів, проте, із змісту позовних вимог вбачається, що фактично нею заявлено вимоги про зміну способу їх стягнення, з твердої грошової суми на частку від доходу їх батька. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням, тому дана вимога підлягає розгляду судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на двох дітей не може бути меншим, ніж одні третина, платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на двох дітей становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). В будь-якому випадку, відповідно до ч.3 ст.181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст.182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений, відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів сторони позивача до суду не надав, суд прийшов до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх частки від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дітей та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп., від сплати якого позивач звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved