Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

В лютому 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС", [PERSON] , у якому просить стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВО "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС" на користь [PERSON] недоплачену вартість матеріального збитку в сумі 37 125,50 грн.; стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 84 798,78 грн. та стягнути з Стягнути з Відповідачів на користь Позивача понесені судові витрати: 1279,24 грн. судовий збір та 20 000,00 грн. витрати на правничу допомогу та витрати на проведення експертного автотоварознавчого досліджень в розмірі 5 000,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 18.06.2024 в м. Кривому Розі відбулася ДТП за участю транспортних засобів Renault Logan реєстраційний номер. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та Skoda Octavia реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб позивача, яка є його власником. Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого рогу від 29.10.2024 року [PERSON] визнано винним за ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія Renault Logan була забезпечена полісом обов`язкового страхування власників наземних ТЗ ЕР 219677586, виданим АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС", розмір франшизи 3200,00 грн, позивач звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до АТ СК "ББС ІНШУРАНС", яка 27.08.2024 року сплатила страхове відшкодування у розмірі 18 640,99 грн, яку позивач вважає недостатньою для відшкодування їй завданої майнової шкоди. Згідно з висновку експерта транспортно-товарознавчого дослідження №Д8/09/24 від 30.09.2024 вартість матеріального збитку складає 65 408,50 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia складає 140 565,27. Таким чином, позивач вважає, що страховик повинен доплатити суму страхового відшкодування у розмірі 37 125,50 грн (різницю між сумою завданого майнового збитку і сплаченою сумою страхового відшкодування за вирахуванням суми франшизою та суми податку на додану вартість на заміні деталі), а [PERSON] суму коштів, яка є різницею між відновлювальним ремонтом автомобіля та матеріальною шкодою, яка відшкодовується страхвиком, у розмірі 84 798,78 грн. (140 565,27 55 766,49 грн.). Також, позивачем понесені витрати на оплату експертного дослідження у розмірі 5000,00 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. та судового збору у розмірі 1279,24 грн, які вона просить стягнути з відповідачів. Ухвалою судді від 11 березня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. 27 березня 2025 року від представника відповідача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВО "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС" надійшов відзив на позовну заяву, у якій вона просить відмовити у позові в частині пред`явлених до них позовних вимог, посилаючись на те, страховик провів оцінку пошкодженого майна і здійснив розрахунок суми страхового відшкодування на підставі звіту № 166857, згідно з яким вартість відновлювального ремонту складає 44 136,24 грн, а з урахуванням зносу з ПДВ становить 23419,42 грн, ПДВ на запасні частини 1578,43 грн. Страховою компанією був складений Страховий акт та розрахунок страхового відшкодування у розмірі 18 640,99 грн (23 419,42 грн. (вартість матеріальної шкоди) минус 3200 грн (франшиза) тв минул ПДВ 1578,43 грн.). Отже, з боку АТ СК ББС ІНШУРАНС були виконані всі обов`язки страховика. Також, вважала, що наданий позивачем Звіт є неналежним доказом, оскільки обов`язок встановлення розміру та характеру збитків покладено на страховика, а його зміст не відповідає вимогам ст. 106 ЦПК України і визначено збитки не на дату ДТП. Крім того, зазначила, посилаючись на ст. 34.3 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» що відсутні підстави для відшкодування витрат на проведення позивачем експертизи. Також, заперечила проти заявленого розміру витрат на правничу допомогу. Представник позивача в судовому засіданні від 16.07.2025 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити, суду пояснив, що отримана сума страхового відшкодування є недостатньою для ремонту автомобіля, у зв`язку з чим Позивач звернулася до судового експерта, яким встановлений розмір матеріального збитку та вартість відновлювального ремонту. Зазначає, що відповідно до складеного висновку Відповідач 1 має доплатити 37 125,50 грн. страхового відшкодування та Відповідач 2 має відшкодувати різницю між відновлювальним ремонтом автомобіля та матеріальною шкодою, яка відшкодовується страховиком, у розмірі 84 798,78 грн. Також зазначив, що Страховою компанією було порушено вимоги, щодо погодження розміру сплачених збитків, а тому цей розмір є спірним. Просив позовні вимоги задовольнити повністю. Зазначив, \~ \~ \~ \~що надав суду висновок експерта транспортно-товарознавчого дослідження №Д8/09/24 складений 01.07.2025 року із зазначення, що підготовлено його для подачі до Покровського районного суду м. Кривого Рогу у цивільній справі № 212/1906/25 та підписом експерта про обізнаність його про кримінальну відповідальність. Разом із доказами направлення сторонам. Представник Відповідача 1 в судовому засіданні позовні вимоги до страхової компанії не визнала, з підстав, викладених у відзиві на позов, пояснила, що відповідно до проведеної оцінки позивачу була виплачена сума страхового відшкодування. Страхова компанія виконала норми закону, щодо своєчасного огляду пошкодженого транспортного засобу потерпілої, після чого було визначено розмір матеріального збитку, який було виплачено Позивачу, а тому страховою компанією виконано всі вимоги чинного законодавства, яке діяло на момент виникнення правовідносин, щодо відшкодування шкоди. Таким чином на разі не має підстав для здійснення доплати згідно наданого Позивачем експертного висновку, в тому числі і відшкодуванні вартості його виготовлення, крім того його зміст не відповідає чинному законодавству. Просила відмовити у позові в частині вимог пред`явлених до страхової компанії. Відповідач 2 в судове засідання не з`явився був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля Skoda Octavia, реєстраційний номер [NUMBER] , 2006 року випуску, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 18 червня 2024 року о 16.17 год. в м. Кривому Розі у Покровському районі на перехресті по вул. Електрозаводська біля е/о 238 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Renault Logan реєстраційний номер. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та Skoda Octavia реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Renault Logan реєстраційний номер. [NUMBER] була забезпечена Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним з АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ББС ІНШУРАНС", що підтверджується копією полісу [NUMBER] та не заперечується Відповідачем 1. Відповідно до вказаного Полісу страхування страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 160 000,00 грн., франшиза 3200,00 грн. 25 червня 2024 року [PERSON] звернулася до АТ СК ББС ІНШУРАНС та повідомила про ДТП, яке відбулася 18.06.2024, що підтверджується копією повідомлення.03 липня 2024 року автомобіль позивача був оглянутий представником страхової компанії, про що складено акт огляду транспортного засобу. 08.08.2024 року ФОП [PERSON] складено звіт про оцінку колісного транспортного засобу відповідно до якого вартість відновлювального ремонту за вирахування коефіцієнту зносу та податку на додану вартість за заміні деталі складає 21 840,99 грн. 27.08.2024 року АТ СК ББС ІНШУРАНС перерахувала [PERSON] страхову відшкодування в розмірі 18 640,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 276414. 30 вересня 2024 року та 01 липня 2025 року судовим експертом Чивчиш О.П. на підставі заяв [PERSON] було проведено транспортно-товарознавче дослідження автомобіля Skoda Octavia реєстраційний номер [NUMBER] , оформлене висновками експерта № Д8/09/24 з тотожними висновками. Відповідно до даних Висновків експерта вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику автомобіля Skoda Octavia реєстраційний номер [NUMBER] , складає 65408,50 грн з ПДВ на запасні частини та матеріали. Та як вбачається з дослідницької частини висновку експертом визначено вартість відновлювального ремонту 140 565,27 з ПДВ на запасні частини та матеріали (а.с. 41). 11 грудня 2024 року [PERSON] направила до АТ СК ББС ІНШУРАНС вимогу про сплату коштів. Щодо позовної вимоги про відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ст. 16 Закону України «Про страхування»). Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини 3 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, є\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин між сторонами (далі Закон). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідно до\~ст. 5 вказаного Закону\~є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність,\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~покладено на страховика винної особи, у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Так, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених\~статтею 37 вказаного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. У своїх постановах від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 та від 11 грудня 2019 року у справі № 61-1819св17 Верховний Суд України дійшов висновку, зокрема про те, що «правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати)» Наведені висновки щодо застосування норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, відповідно до вимог частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~мають враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до цих правовідносин. З матеріалів справи вбачається, що позивач фактично не погоджується із визначеним і виплаченим розміром сумою страхового відшкодування, оскільки відповідно до висновку експерта такий розмір є більшим, а тому вбачається про наявність спору про такий розмір. Таким чином, відшкодування матеріального збитку відповідно до Закону покладено на страховика, що застрахував цивільну відповідальність винного в заподіянні шкоди учасника ДТП. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону, Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Матеріали справи не містять доказів, що виплачене страхове відшкодування в розмірі 18 640,99 грн Відповідачем 1 був узгоджений з Позивачем. Таким чином,

Outcome: approved