Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

В травні 2025 р. [PERSON] ,в інтересах якої діє адвокат Говіна Л.В.,звернулася до суду з позовом, в якому зазначає,що [INFO] в с.Краснодольне Джанкойського району АР Крим померла її мати [PERSON] ,1930 р.н.,відкрилася спадщина в м.Запоріжжі,яка потребує нотаріального оформлення. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є позивачка [PERSON] ,яка не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом встановленого законом строку не мала змоги звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини з поважних причин,оскільки тривалий час проживає та офіційно працює на території країни Італія,у зв`язку з введенням воєнного стану обмежено пересування в Україні,смерть спадкодавця сталася на тимчасово окупованій території,що потребувало встановлення відповідного факту в судовому порядку відповідно до законодавства України,оформлення значного обсягу документів тощо. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Пудлик І.М.від 07.04.2025 р. було відмовлено уповноваженому представнику [PERSON] у вчинені нотаріальної дії-видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через пропуск строку прийняття спадщини. Посилаючись на те,що строк на прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин,від спадщини вона не відмовлявлась,просить суд на підставі ст.1272 ч.3 ЦК України визначити додатковий строк тривалістю у чотири місяці для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] ,яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 27.05.2025 р. було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження,витребувано від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Пудлик І.М.спадкову справу до майна померлої [PERSON] . Відповідачем територіальною громадою в особі Запорізької міської ради до суду відзив на позов не надано. В письмовій заяві уповноважений представник відповідача суд просить розглядати справу без його участі . В судовому засіданні представник позивача адвокат Говіна Л.В. у вступному слові підтримала позов та пояснила,що після смерті матері позивачки,яка сталася у 2017 р.на тимчасово окупованій території в АР Крим,відкрилася спадщина,до складу якої входить нерухоме майно у м.Запоріжжі,яка потребує нотаріального оформлення. Позивачка тривалий час проживає та працює за межами України,через воєнний стан виникли обмеження у пересуванні,у зв`язку з чим [PERSON] витратила значний час на оформлення великого обсягу документів,необхідних для подання нотаріусу, факт смерті спадкодавця встановлювався в судовому порядку. У березні 2025 р.за заявою позивачки була заведена спадкова справа до майна померлої [PERSON] ,однак постановою нотаріуса від 07.04.2025 р.відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск строку прийняття спадщини,чим обумовлено її звернення до суду за захистом прав спадкоємця. Представник відповідача у судове засідання не з`явився,викликався належним чином завчасно,надав заяву про розгляд справи без його участі. В судовому засіданні представник позивача висловив згоду на розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення судом рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Пудлик І.М.в судове засідання не з`явився викликався належним чином завчасно,на виконання ухвали суду надав копію спадкової справи до майна померлої [PERSON] та заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Як передбачено ст.223 ч.1 ЦПК України,неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови,що його належним чином повідомлено про дату,час і місце цього засідання,не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі викладеного,суд розглянув справу за відсутності представника відповідача та третьої особи. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що [INFO] [PERSON] померла у с.Краснодольне Джанкойського району АР Крим,цей факт встановлений рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19.11.2024 р.у справі № 331/6904/24 провадження № 2-0/331/586/2024 р.,яке набрало законної сили 19.12.2024 р. На підставі вказаного рішення,17.01.2025 р.Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зареєстровано у реєстрі актовий запис про смерть [PERSON] за № 7 та сформовано витяг № 000488813201. Після смерті [PERSON] з [INFO] відкрилася спадщина за законом,спадкоємцем за законом першої черги до майна померлої є дочка померлої [PERSON] ,родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджено копією свідоцтва про народження позивачки та відомостями про зміну прізвища після реєстрації шлюбу. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи до майна померлої [PERSON] № 5 /2025 встановлено,що 08.03.2025 р. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] звернулася позивачки [PERSON] . Інші особи права спадкоємців до майна [PERSON] не заявляли. Постановою нотаріуса від 07.04.2025 р. [PERSON] було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії-видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав пропуску строку на прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. З матеріалів справи суд встановив,що позивачка хоча і зареєстрована у м.Запоріжжі,проте згідно відмітки у паспорті громадянина України для виїзду за кордон,03.07.2017 р. виїхала за межі України та перебуває в Італійській Республіці. Смерть спадкодавця сталася на території,тимчасово окупованій рф, тому для встановлення факту смерті громадянки України [PERSON] на цій території позивачка була вимушена діяти через представника та звертатись до суду для отримання відповідного рішення як підстави для реєстрації факту смерті [PERSON] ,що є передумовою звернення до нотаріуса для оформлення спадщини. Як роз`яснив Верховний Суд України в п.24 Постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 р.»Про судову практику у справах про спадкування»,вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини суд досліджує поважність причин його пропуску,при цьому необхідно виходити з того,що поважними є причини,пов`язані з об`єктивними,непереборними,істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач в обгрунтування поважності причин пропуску строку прийняття спадщини після смерті [PERSON] на вказані вище обставини непереборної сили,які перешкодили у встановлений законом строк подати заяву про прийняття спадщини,проте від спадщини матері [PERSON] не відмовлялась. Враховуючи наведене, звернення позивача до суду із позовом про визначення додаткого строку для прийняття спадщини є передбаченим законом способом захисту цивільного права відповідно до ст. 16 ЦК України,а його вимоги грунтуються на законі та підтверджені доказами,тому підлягають задоволенню. Додатковий строк,який визначається позивачу, з урахуванням обставин справи, проживання позивача за межами країни,має становити чотири місяці,що на думку суду є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.141 ЦПК України питання про розподіл судових витрат позивач не ініціював. На підставі ст.ст.16,1261,1270,1272 ч.3 ЦК України,ст. ст. ст.12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 265, 280, 284, 353, 355 ЦПК України ,суд-

Outcome: approved