Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

16 липня 2025 року до Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшла заява адвоката Амельчишина Олега Валерійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 212/1496/24 за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради про відібрання дитини, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, [PERSON] про відібрання дитини від батька, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною, та за позовом третьої особи [PERSON] до [PERSON] , треті особи Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, [PERSON] про відібрання дитини від батька, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною. Так, заявник зазначає, що 07 липня 2025 року Покровським районним судом міста Кривого Рогу ухвалено рішення у справі № 212/1496/24 та заявник просить суд ухвалити додаткове рішення у справі на підставі ч. 1,2 ст. 246 ЦПК України. Представник позивача за первісним позовом Горбенко І.В. надала до суду заяву про проведення судового розгляду за її відсутності. Також подала заперечення в яких зазначає, що сторона позивача за зустрічним позовом не довела, що саме дії первісного позивача призвели до необхідності нести витрати або зловживанням процесуальними правами. Вказує також, що клопотання не містить доказів розумності та необхідності витрат на правову допомогу. Позивач за зустрічним позовом, третя особа, яка заявляє самосійні вимоги та їх адвокат до суду не прибули, заяв або клопотань до суду не подавали. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги до суду не прибув, заяв або клопотань до суду не подавав. Перевіривши матеріали заяви та додані до неї документи, суддя приходить до такого висновку. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації. Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі статтею 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Зазначені положення застосовуються і до розгляду справ в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи. За статтею 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат. Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання. Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15. Судом встановлено, що 07 липня 2025 року Покровським районним судом міста Кривого Рогу ухвалено рішення у справі № 212/1496/24, яким первісний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради про відібрання дитини залишено без задоволення. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, [PERSON] про відібрання дитини від батька, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною залишено без задоволення. Самостійний позов третьої особи [PERSON] до [PERSON] , треті особи Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, [PERSON] про відібрання дитини від батька, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною залишено без задоволення. У судових дебатах адвокатом Амельчиним О.В. заявлено про неможливість подати докази витрат на правничу допомогу та подання їх до суду по порядку ст. 246 ЦПК України. 17 липня 2025 року адвокат Амельчишин О.В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача за первісним позовом [PERSON] на користь позивача за зустрічним позовом [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 34526,25 грн. та на користь третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 20624,50 грн. На підтвердження витрат адвокат Амельчиши О.В. надав до заяви докази оплати витрат на надання правової допомоги. Судом встановлено, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі подана до суду адвокатом Амельчишиним О.В. 17 липня 2025 року, тобто з пропуском 5-ти денного строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України та заявником не порушується питання про поновлення строку на подання відповідної заяви до суду. Враховуючи те, що докази оплати витрат на надання правової допомоги подано адвокатом Амельчишиним О.В. до суду з пропуском п`ятиденного строку їх подання до суду, а тому вказані доводи не приймаються судом. В той же час в матеріалах цивільної справи № 212/1496/24 наявний договір на правову допомогу укладений між адвокатом Амельчишиним О.В. та [PERSON] , [PERSON] від 22 травня 2024 року про надання правової допомоги. У п. 1.1.5 вказаного договору визначено, що за фактом виконаної роботи замовник сплачує виконавцю за складення відгуку на позов грошову суму в розмірі 2500,00 грн. (т.1 а.с. 112). Згідно до Квитанції до платіжної інструкції № 45254684 від 22.05.2024, [PERSON] сплачено адвокату Амельчишину О.В. грошову суму в розмірі 2500,00 грн. (т.1 а.с. 140) Так, суд враховуючи співмірність складності справи та виконаних адвокатом робіт, з огляду на доведеність витрат на підготовку відзиву на позовну заяву, приходить до висновку про стягнення з позивача за первісним позовом на користь позивача за зустрічним позовом судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у розмірі 2500,00 грн.

Outcome: partial