Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

26.05.2025 до Київського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» звернулась [PERSON] із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] ., [INFO] , в розмірі з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем з 01.07.2023 року перебували у шлюбі. Від шлюбу подружжя мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою, потребує коштів на утримання. Відповідач ухиляється від обов`язку належним чином утримувати свою дитину, згоди з ним щодо участі у вихованні та утриманні позивач не досягла. Позивач в своєму позові також зазначила, що відповідач проходить військову службу в ЗСУ, має постійний регулярний дохід, інших осіб на утриманні не має. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 11.06.2025 було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду в судове засідання, після усунення позивачем недоліків позову. В судове засідання позивач не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом відзиву не скористався, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань до суду не надав. Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням наявних у справі матеріалів, а також позиції позивача суд вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення. Суд вжив усіх можливих заходів для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, направляв судові виклики на електронну пошту, а також шляхом оголошення на офіційному сайті «Судова влада». За результатами розгляду справи на підставі наявних матеріалів судом встановлено. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 443 від 28.03.2024. Позивач звертаючись до суду стверджує, що дитина проживає разом зі своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] на території Київського району міста Харкова та перебуває на її утриманні, що протягом розгляду справи відповідачем не спростовано. Відомості про спільне проживання із відповідачем відсутні. Так само відсутні відомості щодо участі батька [PERSON] в утриманні дочки. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву, а тому суд вважає переконливими твердження позивача щодо ухилення батька від обов`язку утримувати дитину [PERSON] . За таких обставин суд вважає встановленими факти, якими обґрунтовуються вимоги позивача, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи таке. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України). Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Як визначено ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1)\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Також суд роз`яснює право відповідача на звернення до суду з вимогами про зміну розміру аліментів, у разі необхідності, за наявності підстав, передбачених законом. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , 2024 року народження, в розмірі 1/4 частки, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від його заробітку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України\~\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору,\~\~позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved