Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 12.01.2011\~року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 2. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, у них з відповідачем на ґрунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на життя значно погіршились стосунки, між ними втрачено почуття любові та поваги, вони не проживають однією сім`єю і не ведуть спільне господарство. З огляду на наведені обставини просить шлюб розірвати. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 05.03.2024\~року постановлено звернутись до компетентного суду м. Вроцлав Республіки Польща із судовим дорученням про надання правової допомоги, а саме вручити відповідачеві [PERSON] копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів, копію ухвали про відкриття провадження в справі від 09.02.2024 року, копію ухвали суду від 05.03.2024 року, а також допитати відповідача по суті позовних вимог. Водночас провадження у справі було зупинено. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 19.03.2025 року поновлено провадження в цивільній справі у зв`язку з поверненням матеріалів щодо виконання судового доручення. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 29.05.2025\~року підготовче провадження в цій справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Андрусенко І.\~Я.в судове засідання не з`явилися, представник позивача надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав. Зі змісту протоколу районного суду у Гарволіні, Першого цивільного відділу від 16.01.2025 року відомо, що відповідач був належним чином повідомленим про дату розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання. Окрім того, документи були вручені відповідачу, що підтверджується роздруківкою повідомлення про вручення, однак через неявку останнього не було можливості підтвердити вручення на бланку, наданому Монастириським районним судом Тернопільської області. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 24.07.2025\~року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.01.2011\~року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Монастириським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.01.2024 року. Зі змісту вищевказаного свідоцтва про шлюб також відомо, що позивач [PERSON] громадянка України, а відповідач [PERSON] ,\~ [INFO] , громадянин Республіки Польща. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав. Як передбачено ч. 1 ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ст. 60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним. За змістом ч. 1 ст. 16 Закону України "Про міжнародне приватне право" особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як відомо з позовної заяви [PERSON] , у сторін немає спільних дітей, вони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства, позивач не має намірів відновлювати стосунки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, доказів на спростування доводів позивача, які викладені у позовній заяві, суду не подав. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №\~11 від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності, з огляду на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а також зважаючи на засади добровільності шлюбу, суд приходить висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. У силу вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивачки підлягають стягненню 1 211,20 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved