Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "Він Фінанс" (далі - ТОВ "Він Фінанс") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" на ТОВ "Він Фінанс". Між ТОВ "ФК "Дінеро" та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №L8754502 від 11.01.2019. В інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "ФК "Дінеро" присвоєно номер договору №L8754502, паралельно з номером договору № AG0366549, який зазначено в документах (на сайті) кредитора. Це та інші дані щодо кредитного договору зазначено у «довідці про ідентифікацію» особи позичальника, яка передана разом з іншими документами до ТОВ "Він Фінанс" на підставі договору про відступлення прав вимоги. Згідно детального розрахунку заборгованості загальний розмір становив 20746,00 грн, яка складається з тіла кредиту в розмірі 10000,00 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 746,00 грн, штрафами 5000,00 грн, комісією 5000,00 грн. 01.07.2019 між ТОВ "ФК "Дінеро" та ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" було укладено договір відступлення права вимоги № 01072019, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги, в тому числі, за договором кредитної лінії №L8754502, за яким ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" набуло прав вимоги кредитора відносно відповідача. Станом на дату укладення договору відступлення права вимоги № 01072019 від 01.07.2019, сума заборгованості відповідача перед новим кредитором ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" за кредитним договором становила 20746,00 грн. В період з 01.07.2019 по 17.04.2025 по кредитному договору №L8754502 від 11.012019 надходження коштів на користь ТОВ "Він Фінанс" в рахунок погашення заборгованості за кредитом 0,00 грн. Тому сума заборгованості за відступленим правом вимоги та яку просив стягнути позивач становить 20746,00 грн за період з 19.04.2022 по 17.04.2025, сума інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 8113,26 грн та 3 % річних 1865,43 грн. Також позивач просив стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн та понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Позовна заява подана і оформлена в порядку, встановленому ЦПК України 08.05.2025 в підсистемі "Електронний суд" до Кременчуцького районного суду Полтавської області. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13.05.2025 вищевказана справа передана до Семенівського районного суду Полтавської області за територіальною підсудністю за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою Семенівського району суду Полтавської області від 06.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву.Судове засідання призначене на 30.07.2025. Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Представник позивача ТОВ "Він Фінанс" належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився. В позовній заяві просив розгляд даної справи проводити без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 6). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення ухвали суду та копії позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання. Поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 65). Відзиву або будь-яких інших документів на спростування доводів позивача не подав, у судове засідання 30.07.2025 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань до суду не направила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом вирішено здійснити заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням загальних зборів учасників ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" № 1706 від 25.07.2024 змінено найменування ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" на ТОВ "Він Фінанс". Між ТОВ "ФК "Дінеро" та [PERSON] 11.01.2019 було укладено договір кредитної лінії №L8754502. В інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "ФК "Дінеро" присвоєно номер договору №L8754502, паралельно з номером договору № AG0366549, який зазначено в документах (на сайті) кредитора. Кредитний ліміт 10000,00 грн. Строк кредитування - короткостроковий кредит з терміном оплати від 7 до 30 днів. ( а.с.37-48). Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ "Дінеро" [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] прийняла та підтвердила умови договору його підписанням шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором: 11.01.2019 09:59:16 в сумі 500,00 грн, процентна ставка річна 178,80 %, пароль 280056, заявка на кредит подана 11.01.2019 09:56:47, номер телефону [NUMBER] ; 12.01.2019 12:15:56 в сумі 4200,00 грн, процентна ставка річна 180,37 %, пароль 807812, заявка на кредит подана 12.01.2019 12:14:1, номер телефону [NUMBER] ; 04.02.2019 10:48:22 в сумі 2800,00 грн, процентна ставка річна 406,20 %, пароль 994459, заявка на кредит подана 04.02.2019 10:47:17, номер телефону [NUMBER] ; 19.02.2019 13:09:21 в сумі 2500,00 грн, процентна ставка річна 261,09 %, пароль 244891, заявка на кредит подана 19.02.2019 12:37:16, номер телефону [NUMBER] (а.с. 29). Згідно детального розрахунку заборгованості загальний розмір становив 20746,00 грн, яка складається з тіла кредиту в розмірі 10000,00 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом 746,00 грн, штрафами 5000,00 грн, комісією 5000,00 грн (а.с. 29 зв.ст). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. 3, 6, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За змістом положень ст. 652 ЦК України договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205,207 ЦК України). Таким чином, договір №L8754502 від 11.01.2019 укладено відповідно до положень ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором . Судом враховано, що ТОВ "ФК "Дінеро" свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно детального розрахунку заборгованості загальний розмір становив 20746,00 грн, чяка складається з тіла кредиту в розмірі 10000,00 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 746,00 грн, штрафами 5000,00 грн, комісією 5000,00 грн, сума збитків інфляційних втрат 8113,26 грн, сума збитків з урахуванням 3 % річних 1865, 43 грн. Належних та допустимих доказів на підтвердження виконання взятих на себе за кредитним договором зобов`язань відповідачка не надала, розмір заборгованості нею не спростований. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 01.07.2019 між ТОВ "ФК "Дінеро" та ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" було укладено договір відступлення права вимоги № 01072019 на підставі чого відбулося відступлення прав вимоги в тому числі за договором кредитної лінії №L8754502 за яким ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" набуло прав вимоги кредитора відносно відповідача. Станом на дату укладення договору № 01072019 від 01.07.2019 відступлення права вимоги, сума заборгованості відповідача перед новим кредитором ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" за кредитним договором становила 20746,00 грн (а.с.16-21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28). Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості по тілу кредиту в розмірі - 10000,00 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 746,00 грн, та комісія в розмірі 5000,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за штрафами в розмірі 5000,00 грн, суми збитків інфляційних втрат 8113,26 грн, суми збитків з урахуванням 3 % річних 1865, 43 грн, то суд зважає на таке. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено розрахунок штрафів за кредитним договором №L8754502 від 11.01.2019. З огляду на зазначене, штраф (пеня) за кредитним договором №L8754502 від 11.01.2019 в розмірі 5000,00 грн, сума інфляційних втрат 8113,26 грн, сума збитків з урахуванням 3 % річних 1865, 43 грн не підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. За таких обставин, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором №L8754502 від 11.01.2019 у загальному розмірі 15746 грн. Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідачки витрат на професійну правову допомогу у розмірі 5000,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, для підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано: акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 24.04.2025 на суму 5000,00 грн, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних АБ «Анастасії Міньковської", договір № 36 про надання правової допомоги від 25.04.2024, додаткову угоду від 25.04.2024 (а.с.9, 28, 30-31, 32). Згідно з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial