Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

09.06.2025 в електронній формі за допомогою системи «Електронний суд» до Віньковецького районного суду надійшла позовна заява представника позивача адвоката Побережної Ірини Володимирівни до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій представник позивача просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 25.11.2021 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 2060. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.11.2021 сторони уклали шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 2060, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . На даний час син проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Протягом останнього часу стосунки між позивачем та відповідачем погіршилися. Кожен з них має протилежні погляди на життя, ведення спільного господарства і побуту, шлюб та сім`ю в цілому. Між ними відсутнє взаєморозуміння, взаємоповага, що негативно впливає на життя позивача та моральну атмосферу в сім`ї. Сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Фактично сім`я припинила своє існування з лютого 2024 року. сторони не пов`язані спільним побутом, не ведуть сімейний бюджет, проживають в різних населених пунктах, їх шлюб має лише формальний характер. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2025 головуючим у справі суддею визначено Голуба О.Є. Ухвалою суду від 11.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 02.07.2025 представник позивача Побережна І.В. в електронній формі за допомогою системи «Електронний суд» подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, шлюб просить розірвати, строк на примирення не надавати. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. 31.07.2025 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи та подані заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.\~104-105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Статтею 109\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, їхній шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім спільним інтересам. Сторони перебувають у шлюбі з 25.11.2021, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 2060, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7а). При цьому, суд приймає до уваги те, що принцип добровільності шлюбу, закладений, зокрема у ст. 16 Конвенції ООН «Про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок», є чинним не лише на стадії його реєстрації, але і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Таким чином, спонукання судом особи до перебування у зареєстрованому шлюбі не допускається і є невиправданим втручанням у здійснення особою своїх особистих, немайнових прав. У даному випадку суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені права позивача та відповідача, а також їхнього малолітнього сина, отже, шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, задовольняючи позов, суд керується тим, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, втратили один до одного хороші почуття, помиритися не бажають, а тому цей шлюб слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01.07.2010 року у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Згідно з п. 12 ч. 3 ст.\~2\~ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією АТ «ТАСКОБАНК» від 07.06.2025 (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті подав заяву про визнання позову, суд дійшов висновку про необхідність повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду в електронному вигляді з використанням системи «Електронний суд», що складає 484,48 грн, а також стягнути з відповідача на користь позивача інші 50 відсотків судового збору, що дорівнює 484,48 грн. На підставі ст. 24, 27, 51, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved