Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

У січні 2025 року позивач [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду міста Києва з позовом до АТ КБ «Приват Банк» з вимогами про розірванн договору по рахунку [NUMBER] і додатковим рахунком договору SAMDNWFC00007998871 від16.08.2014 картковий рахунок № [NUMBER] , укладений між [PERSON] на підставі заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг з акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (ЄРДПОУ 14360570) повернувши сторони у стан до укладення договору. В обґрунтування позову зазначала, що між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір № б/н із відкриттям додаткового рахунку договору SAMDNWFC00007998871 від 16.08.2014 зa яким Позивачка підписала власноручно заяву про приєднання до умов та правил наданнябанківських послуг та погодила умови а саме: отримала кредит з відновлювальноюкредитною лінією який в подальшому збільшився до 83000, 00 грн.; була отримана кредитна картка в АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] , з умовами; процентною ставкою, відсотків річниіх становить 42 % (п. 1.3. договору); кількість та розмір платежів, періодичність, сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа місяця, наступного за наступним місяцем, у якому було здійснено витрати зa рахунок кредитного ліміту (п. 1.4. договору); розмір мінімального обов`язковогоплатежу 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно у разі прострочки, починаючи здругого місяця прострочення (п. 1.4. договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Позивачкою підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківськійсистемі України». Позивачка користувалася кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку [NUMBER] i додатковим paxyнком договору SAMDNWFC00007998871 від 16.08.2014 вчиняла операції. Позивачка є власником paxyнку та держателем платіжного інструментгу для здійснення операцій заpaxyнком. Позивачка, користувався кредитним лімітом, повертала використану cyму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але в подальшому змушена була звернутися до органів поліції. 20.12.2024 poку були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розлідувань за № 12024121010003181, передбаченого ч.4 ст. 190 KK України. 19.12.2024 року до ЧЧ Кропивницького PУП ГУНП в Кіровоградській області надійшов рапорт від ст. o/у ВКП Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, про те що надійшло повідомлення від [PERSON] , [INFO] , що 12.12.2024 року близько 16 год 24 хв їй зателефонувала невідома особа з номеру телефону [NUMBER] , яка представилась співробітником АТ KБ«Приватбанк» та в ході спілкування запропонувала налаштувати Є-Підтримку та отримати грошову допомогу від президента в розмірі 1000 грн. Після чого невідома особа сказала перейти до месенджеру Телеграм у групу Є-Підтримака, заявниця перейшла в «Телеграм» та після цього невідома особа поклала слухавку. 14.12.2024 заявниця побачила, що. її, банківської картки АT КБ «Приватбанк» № [NUMBER] було списано грошові кошти в сумі 83 000 грн. Неодноразові дзвінки на гарячу лінію і 23.12.2024 року було повернyто навищевказаний картковий рахунок Позивача 24875,00 гривень 00 коп. 10.01.2025 року Позивачка звернулася з заявою до Відповідача та просила ненараховувати відсотки по вищевказаній кредитній картці, але в телефонному режимі було отримано відповідь згідно якої банк буде нараховувати відсотки і всі збитки слід стягувати з особи, яка заволоділа карткового рахунку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.01.2025 року матеріали цивільної справи 405/365/25 були направленні за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва, за місцем знаходження відповідача. 26.03.2025 представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» через додаток «Електронний суд» подав письмовий відзив в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те що 05 листопада 2021 року [PERSON] на підставі власного волевиявлення, згідно зі ст. 634 ЦК України, підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг якою приєдналася до розділу "Загальні положення, підрозділів "Кредитні картки", "Поточні рахунки", "Використання картки, "Віддалені канали обслуговування", "Оплата частинами та Миттєва розстрочка" Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк" (далі Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять змішаний договір: Договір банківського рахунка (далі - Договір), прийняла всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язалася їх належним чином виконувати. Відповідно до укладеного Договору, [PERSON] були випущені та надані в користування платіжні картки, зокрема, за кредитною схемою № [NUMBER] . Зміст договору укладеного з [PERSON] зафіксовано в декількох документах: в Анкетах-заявах, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах, а також окремо в підписаних позивачем Заявах про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Таким чином, між Позивачем та Відповідачем укладений договір у письмовій формі. Укладення договору в такий спосіб чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, задля виникнення, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього договору, складовими якого виступають Анкета-заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими позивач ознайомлена, про що свідчить її власноручний підпис в Анкеті-заяві. При укладенні кредитного договору Позивачем було письмово погоджено його умови, зокрема розмір % ставки за користування кредитними коштами, розмір щомісячного платежу, кінцевий строк повернення кредиту та інші умови. При укладенні договору було дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами, так і прийняті ними. На момент укладення вказаного договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, що підтверджено власноручними підписами. Правочин - правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту. Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. При підписанні Анкети-заяви від 02.06.2021, Заяв про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 02.06.2021 та від 05.11.2021 між сторонами також були укладені Угоди про використання простого електронного підпису наступного змісту: "Банк та Клієнт (далі разом іменовані Сторони) узгодили при наданні Банком будь яких послуг Клієнту, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: ОТП-пароль, QR-код, підпис стілусом на планшеті у відділеннях Банку, кнопки "Підпис", "Підписав", "Підтверджую", "Ознайомився" тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку шляхом підписання способами, що узгоджені Сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для Сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операції та правочинів між Сторонами за допомогою ОТП паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайті Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. Сторони узгодили, що Банк самостійно приймає рішення про застосування того чи іншого виду електронного підпису. Відповідно до укладеного Договору, [PERSON] , зокрема, була випущена платіжна картка "Універсальна" № [NUMBER] з встановленим кредитним лімітом в розмірі 95000,00 грн. Як свідчить аналіз виписки по картці № [NUMBER] , дійсно, з неї 14 грудня 2024 року позивачем були здійснені перекази грошових коштів, які нею заперечуються. Проведеною службовою перевіркою встановлено наступне. "14.12.2024 в період з 10:22:13 по 10:23:18 з карткового рахунку [NUMBER] клієнта [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) були списані кошти в сумі 78660 грн. шляхом проведення 3 платежів. 14.12.2024 о 11:17:21 до банку з м.т. [NUMBER] (згідно даних ЄКБ має статус фінансового) надійшов дзвінок від клієнта [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), в якому вона повідомила про шахрайські дії з її рахунком. За словами [PERSON] вона отримала дзвінок з номеру 380945020886 (не належить банку та в ЄКБ не зареєстрований) в ході якого клієнту повідомили про необхідність налаштування рахунку для отримання допомоги "Є підтримка", для цього необхідно було перейти за посиланням в телеграм канал що клієнт і зробила, після чого зв`язок перервався. Клієнт стверджує що окрім переходу за посиланням більше нічого не натискала та персональні дані не передавала. Під час аналізу даних клієнта виявлено що кредитний рахунок було відкрито 16.08.2014, актуальний договір по кредитній карті було перепідписано 05.11.2021 12:06 стилусом на планшеті співробітника KG030689BIA1 [PERSON] працює з 03.06.2016. В ході перевірки логів входу до особистого кабінету Приват24, встановлено що типовий пристрій клієнта SM-A736B|SAMSUNG також неодноразово використовувася пристрій PERSONAL COMPUT, входів з нетипових пристроїв 14.12.2024 не виявлено. Зміни логіну ( [NUMBER] встановлено 06.05.2011 09:47:44) та паролю входу з нетипових пристроїв за період з проведення транзакцій не виявлено (скрін). Безпосередньо перед здійсненням транзакцій 2024-12-14 о 09:59:22.982 здійснено авторизацію в особистому кабінеті Приват24 з типового пристрою клієнта SM A736B|SAMSUNG та підтверджено за допомогою IVR дзвінка на фінансовий телефон [NUMBER] клієнта [PERSON] 14.12.2024 в період з 10:22:13 по 10:23:18 використовуючи термінал MONO011J який належить "АТ Універсал банк" здійснено платежі на рахунки використовуючи сервіс "Монобанк". Платежі здійснені з використанням токену картка 5155478096260617 (Google pay), який створено 10.01.2023 о 10:23:54 для карти [NUMBER] та використовувався на типовому пристрої клієнта 20.12.2024 [PERSON] надала в банк витяг з ЄРДР за номером 12024121010003181, перевіривши вхідну кореспонденцію за період з 14.12.2024 по теперішній час ухвал що до проведеня тимчасового доступу до речей та документів клієнта не надходило. Що до інформації про встановлення підозрюваної особи по вказаній кримінальній справі, АТ КБ Приватбанк не визнано процесуальною стороною по справі, тому надати інформацію неможливо. Вище викладена інформація є підтвердженням розголошення клієнтом [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) даних логіну та паролю входу до особистого кабінету Приват24 що являється порушенням п. 1.1.2.1.6. Зобов`язання про нерозголошення інформації з обмеженим доступом. Клієнт Банку зобов`язаний вжити заходів щодо збереження інформації з обмеженим доступом, запобіганню доступу до носіїв інформації з обмеженим доступом як зі сторони третіх осіб, так і працівників та/або членів сім`ї. Враховуючи це згідно п.1.5.5 "Умов і Правил надання банківських послуг": "Банк не несе відповідальності у разі, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, Ідентифікатор користувача, паролі системи "Приват24", пароль(ніку) MobileBanking або проведених Клієнтом операціях стане відомою іншим особам в результаті несумлінного виконання Клієнтом умов їх зберігання і використання і/або прослуховування або перехоплення інформації в каналах зв`язку під час використання цих каналів". Типовим (довіреним) є пристрій, який зазвичай постійно використовується клієнтом для входу до Приват24 з встановленим на ньому фінансовим номером телефону. Нетиповий пристрій - інший, відмінний від типового, з якого відбувається вхід до Приват24 клієнта і для першого входу потребує додаткового підтвердження. Приват24 - система дистанційного обслуговування клієнтів, офіційний канал зв`язку (обміну інформацією) між Банком та Клієнтом. Для входу до система Приват24 клієнт повинен ввести логін та пароль. Логін - це номер мобільного телефону клієнта, який є фінансовим номером. Пароль - унікальна послідовність із символів і цифр, яка відома лише клієнту. Тобто, для того щоб зайти до Приват24 потрібно ввести пароль входу, який відомий лише клієнту, в даному випадку Позивачу. Для того щоб відновити/змінити пароль, необхідно зайти на сайт Приват24 та обрати Вхід, далі: ввести номер мобільного телефону; обрати - забули пароль; вибрати спосіб зміни паролю, або дзвінок банку та після цього натиснути кнопку 1 або інший спосіб та на номер телефону прийде смс-повідомлення і ввести код із повідомлення; після цього з`явиться віконце, в якому користувач обирає одну із своїх карток; ввести ПІН-код обраної картки; ввести новий пароль. Отже, для того, щоб зайти до Приват24 недостатньо мати лише номер мобільного телефону, потрібно або знати пароль входу, або ж для зміни паролю знати ПІН-код картки клієнта, щоб можна було змінити пароль входу до Приват24. Тобто, для того, щоб інша особа могла переказати кошти через Приват24, вона повинна спочатку зайти до Приват24. Відповідно до п. 1.1.1.83 Умов та Правил надання банківських послуг, IVR - один із каналів дистанційного обслуговування Клієнта, що дозволяє здійснювати переказ між рахунками, відкритими в Банку, за допомогою мобільного зв`язку шляхом звернення Клієнта на номер 3700 та обрання відповідної послуги у голосовому меню, а також використовується Банком для належного інформування Клієнта про внесення змін до Договору, розірвання Договору (закриття рахунку), активацію додаткових послуг, актуалізації даних про Клієнта, в тому числі контактних даних, інформування про розмір заборгованості за кредитом, інформування про здійснені Клієнтом фінансові операції та рух коштів на його рахунку, проведення Банком акцій, проведення опитування про якість обслуговування, дистанційне обслуговування, оформлення платіжних документів тощо, надання реквізитів картки/рахунку Клієнта, які містять: прізвище, ім`я та по батькові, індивідуальний податковий номер, номер рахунку, IBAN рахунку; отримання згоди Клієнта на вищезазначені дії та підписання Клієнтом електронних документів Простим електронним підписом. Інтерактивне голосове меню (IVR) - це автоматизована телефонна система, яка дозволяє клієнтам вибирати варіанти голосового меню та взаємодіяти за допомогою голосу та цифрових клавіатур. Коли клієнти дзвонять за номером служби підтримки клієнтів організації, вони чують голосовий запис, в якому їм пропонується вибрати один із кількох варіантів, наприклад мову або відділ. Тобто, в даному випадку на фінансовий номер Позивача були здійснені телефонні дзвінки від Банку про те чи підтверджує він здійснення тієї чи іншої операції. При схваленні переказу/операції клієнт банку повинен натиснути "1", при відхиленні натиснути "2". Всі IVR-дзвінки від 14.12.2024 на фінансовий номер +380953186896 Позивачки [PERSON] , були нею успішно схваленні натисканням "1". Фінансовим номером телефону Позивачки [PERSON] є номер [NUMBER] , який був встановлений при підписанні Анкети-заяви від 03.05.2013 та не змінювався на час здійснення оспорюваних переказів коштів. Про успішну авторизацію в системі дистанційного обслуговування Приват24 банк також надсилав відповідні повідомлення на електронну пошту [PERSON] [INFO] , яка була вказана нею в Анкеті-заяві від 02.06.2021 та Заявах від 02.06.2021 і від 05.11.2021. Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг (розміщені на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms) а саме п. 1.1.10.4.2. У випадку втрати індивідуальної облікової інформації, втрати Платіжної картки/ ПІНу/постійного пароля/одноразових паролів/мобільної сім-картки із Фінансовим номером телефону Клієнта або виникнення у Клієнта підозри, що Картка/ПІН/постійний пароль/ одноразові паролі/ Фінансовий номер телефону могли бути втрачені, або виникнення ризику несанкціонованого використання Платіжної картки/ПІНу/постійного пароля/ одноразових паролів/Фінансового номера телефону Клієнт негайно зобов`язаний виконати одну з таких дій: - звернутися до відділення Банку, в чат-онлайн або за телефоном: 3700 (безкоштовно по Україні), +38 073 (050, 098) 9000002 (для VIP-клієнтів),+38 073 716 11 31 (для дзвінків із-за кордону) і заявити про такий факт;- якщо Платіжна картка підключена до послуги "Інформування про транзакції", виконати дії, необхідні для блокування Платіжної картки відповідно до інструкцій з використання послуги;- якщо Платіжна картка підключена до Системи "Приват24" виконати дії, необхідні для блокування Картки відповідно до інструкцій з використання Системи "Приват24". Як зазначалося вище перевіркою логів під обліковим записом клієнта [PERSON] в період переказів коштів встановлено, що такі входи відбувалися з типових для позивачки пристроїв. Авторизація вказаних пристроїв проведена із коректним введенням логіну та паролю клієнта та підтвердженням таких входів через фінансовий телефон клієнта. Відтак, спірні транзакції супроводжувались автентифікацією Позивача з її мобільного пристрою, а також супроводжувались повідомленнями банку на її фінансовий номер +380953186896 та ел. пошту [INFO] Вказаний номер телефону був визначений [PERSON] як фінансовий починаючи з дати укладення Договору і не змінювався ні напередодні, ні в день здійснення спірних переказів. При цьому факт отримання фішингових повідомлень від сторонніх осіб та перехід за надісланими посиланнями в месенджері Телеграм", після чого були здійснені спірні перекази грошових коштів, підтверджено особисто [PERSON] в телефонній розмові з оператором служби підтримки клієнтів банку 3700 та вбачається з Витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №12024121010003181. "Фінансовий номер телефону - контактний номер телефону клієнта, що використовується банком, зокрема, з метою проведення його автентифікації» (ч. 4 аб. 63 Загальних положень Положення про здійснення банками фінансового моніторингу (Постанова Правління Національного банку України 19.05.2020 №65)) Наявність кримінального провадження не може свідчити, у силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину щодо особи до винесення вироку, яким такі обставини будуть встановлені, такої правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 10 квітня 2019 року у справі №144/287/17-ц провадження №61 31835св18 та від 10 квітня 2019 року справа №524/3979/16-ц провадження №61 20290св18 де стороною у справі є АТ КБ "ПриватБанк" стосовно застосування Умов та правил надання банківських послуг. Просимо суд прийняти до уваги, що дане провадження не є закінченим, не встановлено винних осіб, і не доведено відсутність вини позивача, а тим більше наявність вини інших осіб у отриманні коштів позивача. Позивач, в свою чергу, має право стягнути суму відшкодування з винних осіб встановлених в кримінальному порядку, коли такі особи будуть встановлені. До сьогодні вирок суду за зазначеним провадженням відсутній. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 07 березня 2025 року було відкрито провадження в порядку позовного (загального) провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 25.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 26.06.2025 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність та просив задовільнити з підста викладених в ньому. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з урахуванням відзиву. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, які підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банку або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина перша статті 215 ЦК України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як встановлено судом, що між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір № б/н із відкриттям додаткового рахунку договору SAMDNWFC00007998871 від 16.08.2014 зa яким Позивачка підписала власноручно заяву про приєднання до умов та правил наданнябанківських послуг та погодила умови а саме: отримала кредит з відновлювальноюкредитною лінією який в подальшому збільшився до 83000, 00 грн.; була отримана кредитна картка в АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] , з умовами; процентною ставкою, відсотків річниіх становить 42 % (п. 1.3. договору); кількість та розмір платежів, періодичність, сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа місяця, наступного за наступним місяцем, у якому було здійснено витрати зa рахунок кредитного ліміту (п. 1.4. договору); розмір мінімального обов`язковогоплатежу 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно у разі прострочки, починаючи здругого місяця прострочення (п. 1.4. договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Позивачкою підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківськійсистемі України». Позивачка користувалася кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку [NUMBER] i додатковим paxyнком договору SAMDNWFC00007998871 від 16.08.2014 вчиняла операції. Позивачка є власникомpaxyнку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій заpaxyнком. Позивачка, користувався кредитним лімітом, повертала використану cyму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але в подальшому змушена була звернутися до органів поліції. 20.12.2024 poку були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розлідувань за № 12024121010003181, передбаченого ч.4 ст. 190 KK України. 19.12.2024 року до ЧЧ Кропивницького PУП ГУНП в Кіровоградській області надійшов рапорт від ст. o/у ВКП Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, про те що надійшло повідомлення від [PERSON] , [INFO] , що 12.12.2024 року близько 16 год 24 хв їй зателефонувала невідома особа з номеру телефону [NUMBER] , яка представилась співробітником АТ KБ«Приватбанк» та в ході спілкування запропонувала налаштувати Є-Підтримку та отримати грошову допомогу від президента в розмірі 1000 грн. Після чого невідома особа сказала перейти до месенджеру Телеграм у групу Є-Підтримака, заявниця перейшла в «Телеграм» та після цього невідома особа поклала слухавку. 14.12.2024 заявниця побачила, що. її, банківської картки АT КБ «Приватбанк» № [NUMBER] було списано грошові кошти в сумі 83 000 грн. Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Водночас загальний порядок виконання платіжних операцій (зокрема з використанням платіжних карток) в Україні визначається Законом України «Про платіжні послуги» та Положенням про порядок емісій та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року № 164 (далі - Положення № 164). Згідно з пунктом 140 розділу VІІ Положення № 164 користувач зобов`язаний, зокрема не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання належних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. Платник для ініціювання платіжних операцій має право використовувати один або кілька засобів дистанційної комунікації з банком платника. Порядок застосування дистанційної комунікації, передавання платіжної інструкції, права, обов`язки та відповідальність сторін порядок вирішення спорів у разі їх виникнення визначаються умовами договору між банком платника та платником (пункт 46 розділу ІІ Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року № 163). Контроль за рухом і цільовим використанням коштів за операціями з використанням платіжних інструментів здійснюється власником рахунку (пункт 15 розділу І Положення № 164. Установлено, що між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір № б/н із відкриттям додаткового рахунку договору SAMDNWFC00007998871 від 16.08.2014. Відповідно до п. 2.1.4.5.1 Умов до обов`язків клієнта належить: не передавати Картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати Картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим Договором, або що суперечать чинному законодавству. Відповідно до п. 2.1.4.12.9 Умов клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в Стоп-лист Платіжною системою. Положеннями п. 2.1.4.12.5 Умов також встановлено, що клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати Картки, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію. Згідно п. 2.1.4.5.2 Умов клієнт зобов`язаний вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення Картки, доступу третіх осіб до Картки, в тому числі до інформації, нанесеної на неї. Пунктом 2.1.4.12.8 Умов встановлено, у разі, якщо Клієнт дає згоду на проведення операцій з Картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Відповідно до п. 2.1.4.12.3 Умов банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на Картці даних. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на картці даних (п.1.1.10.10.9 Умов). У відповідності до п.2.3.1.2.1 та п. 2.3.1.2.2 Умов система Приват24, в т.ч. мобільна версія, призначена для управління банківськими рахунками клієнта цілодобово в режимі реального часу через мережу Інтернет. Всі операції здійснюються на підставі Платіжних інструкцій, наданих клієнтом через систему Приват24. Пунктом 2.3.1.2.12.2. Умов встановлено, що Банк не несе відповідальність за збереження коштів Клієнта у разі розголошення Клієнтом відомостей про логін та пароль третім особам. Клієнт зобов`язаний не розголошувати відомості про логін та пароль третім особам (п.2.3.1.2.10.3 Умов). Згідно п.1.1.10.10.3 Умов клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на платіжній картці даних, до моменту звернення клієнта в банк та блокування платіжної картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки платіжної картки в Стоп лист платіжною системою. У постанові Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі № 182/5175/16-ц прописано: "На позивача за зустрічним позовом покладено обов`язок нерозголошення (не розкриття) інформації за рахунком, паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. Враховуючи, що операція з переказу спірних коштів була проведена в мережі Інтернет з підтвердженням платежу 3D Secure, списання коштів з карткового рахунку [PERSON] відбулося за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача, а позичальник підтвердив факт надходження на його телефон відповідних повідомлень від АТ КБ Приватбанк, то останнє не повинно нести відповідальність за дану операцію. Згідно частини першої статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина п`ята статті 81 ЦПК). Суд приходить до висновку, що здійснення фінансових операцій по рахунку позивача, 12.12.2024 року стало можливим через розголошення клієнтом позивачем даних логіну та паролю входу до особистого кабінету Приват24 що являється порушенням п. 1.1.2.1.6. Зобов`язання про нерозголошення інформації з обмеженим доступом. Клієнт Банку зобов`язаний вжити заходів щодо збереження інформації з обмеженим доступом, запобіганню доступу до носіїв інформації з обмеженим доступом як зі сторони третіх осіб, так і працівників та/або членів сім`ї. Враховуючи це згідно п.1.5.5 "Умов і Правил надання банківських послуг": "Банк не несе відповідальності у разі, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, Ідентифікатор користувача, паролі системи "Приват24", пароль(ніку) MobileBanking або проведених Клієнтом операціях стане відомою іншим особам в результаті несумлінного виконання Клієнтом умов їх зберігання і використання і/або прослуховування або перехоплення інформації в каналах зв`язку під час використання цих каналів". Сам по собі факт внесення в ЄРДР відомостей за заявою позивача про заволодіння коштами шахрайським способом не підтверджує наведених у позовній заяві обставин. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 викладено правовий висновок, застосований також у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17, про презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. З урахуванням принципів цивільного права, зокрема добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) мають тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності. У Постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 р. у справі № 712/9107/18 (провадження № 61-9877св19) зазначаються правові висновки щодо провини в подібних ситуаціях саме позивача/клієнта через його власну недбалість та бездіяльність по захисту власних персональних даних (номери карток та ПІН-кодів) та власного мобільного фінансового телефону, що надало змогу третім особам отримати вільний доступ до карток ПриватБанка клієнта в системі „Приват24, а тому клієнт повинен нести відповідальність за свої власні дії. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1, 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У постанові Великої Палати Верховного від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, зазначено, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження неправомірних дій відповідача АТ КБ «Приватбанк», внаслідок яких списано грошові кошти з карток позивача. У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 686/17744/21. Вказано, що встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про втрату фінансового номеру телефону, при підозрі доступу третіх осіб до фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення при визначенні того, за проведення яких операцій несе відповідальність клієнт, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Враховуючи, що звернення позивача до банку було зафіксовано 14.12.2024 року о 11:17:21 год., тобто після здійснення 12.12.2024 року (16:24 год.) спірних транзакцій, суд виходив із того, що відповідальність за проведення цих спірних транзакцій у справі несе позивач. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до статті 141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed