Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором розраховану на підставі ч. 2 ст.625 ЦК України. Позов обґрунтовує тим, що внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019 року. 11.02.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 962/15-РКМ 11. Відповідно до умов кредитного договору № 962/15-РКМ 11 від 11.02.2008 року кредитор надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 49500,00 доларів США. Відповідно до рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 22.05.2018 року, справа № 677/113/18 на користь АТ «Укрсоцбанк» було стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 962/15-РКМ 11 від 11.02.2008 року, в розмірі 42684,35 доларів США, дане рішення [PERSON] не виконано. Рішенням № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було припинено Акціонерне Товариство «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п. 1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» з 15.10.2019 року. 12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа- Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Відповідно до Договору, [PERSON] зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором. З огляду на приписи ст. 625 ЦК України, беручи до уваги розмір простроченого грошового зобов`язання відповідача, визначеного рішенням від 22.05.2018 року по справі № 677/113/18, станом на 23.02.2022 року розмір нарахованих 3% річних від суми заборгованості визначеної рішенням суду становить 5524,18 доларів США, яку позивач просить стягнути з [PERSON] , а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2762,29 грн. Аргументи учасників справи. Відзив на позов відповідач до суду не подав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просить справу розглядати за його відсутності, подав клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, а також клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому вказав, що необхідні докази є в матеріалах справи, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Судом встановлено, що 11.02.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 962/15-РКМ 11. Відповідно до умов кредитного договору № 962/15-РКМ 11 від 11.02.2008 року кредитор надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 49500,00 доларів США. Відповідно до рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 22.05.2018 року, справа № 677/113/18 на користь АТ «Укрсоцбанк» було стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 962/15-РКМ 11 від 11.02.2008 року, в розмірі 42684,35 доларів США, дане рішення [PERSON] не виконано (а.с. 75-77). внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019 року. Рішенням № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було припинено Акціонерне Товариство «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п. 1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» з 15.10.2019 року. 12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа- Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Відповідно до Договору, [PERSON] зобов`язувалась в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором. З огляду на приписи ст. 625 ЦК України, враховуючи розмір простроченого грошового зобов`язання відповідача, визначеного рішенням від 22.05.2018 року по справі № 677/113/18, станом на 23.02.2022 року розмір нарахованих 3% від суми заборгованості визначеної рішенням суду становить 5524,18 доларів США, яку позивач просить стягнути з [PERSON] , а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2762,29 грн. Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права. Згідно ст.ст. 526, 530, 610 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 ЦК України). Відповідно до частини першої статі 625\~ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625\~ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року № 14-16цс18, а також постанові Верховного Суду від 06 липня 2020 року у справі № 522/16531/17. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Так, у постанові від 06 липня 2020 року у справі № 522/16531/17 Верховний Суд дійшов наступних висновків: «Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін у цій справі як грошових зобов`язань, до прострочення відповідача застосовується частина друга статті 625 ЦК України. Основою для розрахунків 3 % річних та інфляційних втрат є сума несвоєчасно виплаченого відшкодування. Встановивши, що боржником прострочено грошове зобов`язання по виплаті позивачу присудженого рішенням судувідшкодування майнової та моральної шкоди, апеляційний суд дійшов вірного висновку про виникнення у позивача права на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і 3% річних.» Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь 3% річних від простроченої суми заборгованості, яку позивачем заявлено, що розраховано та перевірено судом в сумі 5524,18 доларів США - оскільки відповідачем не виконано рішення Краслівського районного суду Хмельницької області від 22.05.2018 року у справі № 677/113/18 та не погашено перед позивачем стягнуті за рішенням суду грошові кошти в сумі 42684,35 доларів США, наслідком чого є право позивача на реалізацію захисту свого майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від боржників у виді 3% річних від суми боргу за користування утримуваними відповідачем грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Крім того, вказаний розрахунок, відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано. Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс банк» до [PERSON] про стягнення 3 % на кредитну заборгованість підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2762,29 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved