Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 липня 2019 року [PERSON] уклала з АТ "Альфа-Банк" угоду № 631202422 про надання споживчого кредиту, відповідно до якої банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених договором, повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених договором. Умовами договору передбачено, що у випадку невиконання умов договору позичальником він зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання інформації від банку. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 138717 грн. 27 коп., з яких: 79 813 грн. 10 коп.\~заборгованість по тілу кредиту, 30 319 грн. 50 коп.\~заборгованість по відсотках; 27 406 грн. 80 коп.\~заборгованість по тілу кредиту, 1 177 грн. 87 коп.\~заборгованість по відсотках. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" затверджено рішення про зміну найменування АТ "Альфа-Банк" на АТ "Сенс Банк". Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Тому, оскільки відповідач кредит не погашає, просив стягнути з нього заборгованість у розмірі 138 717 грн. 27 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 копійок. Ухвалою судді від 14.01.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. \~ 11.03.2025 року на адресу суду представником відповідача надано письмові заперечення щодо позовних вимог посилаючись на те, що позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитом, де зазначено та передбачено комісію РКО, неустойку (штраф), прострочене тіло кредиту, відсотки за користування кредитом, тіло кредиту та овердрафт (несанкціонована заборгованість). Даний розрахунок містить період з 19.07.2019 по 19.02.2024, що порушує погоджені строки кредитування за кредитним договором №631202422, яким передбачено строк кредитування 12 місяців, а тому відсотки за користування кредитом та овердрафт (несанкціонована заборгованість) нараховувалися Банком після спливу строку кредитування, а саме після 19.07.2020 року. Відповідне нарахування не передбачено умовами кредитного договору, заявлена Банком заборгованість складається з 79 813,10 грн. прострочене тіло кредиту, 30 319,50 грн. відсотки за користування кредитом, 1 177,87 грн. відсотки за користування кредитом та 1 177,87 грн. відсотки за прострочене тіло кредиту, які було нараховані після закінчення строку кредитування, а тому відповідач вважає, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того вказував, що позивачем не надано жодних доказів, щодо продовження кредитного договору та доказів щодо зміни розміру кредитного ліміту, а тому просив відмовити в позові. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданій до суду заяві просить слухати справу у його відсутність. Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явилися, про час розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв та клопотань на адресу суду не подавали. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1\~статті 2 ЦПК України). Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 19 липня 2019 року [PERSON] звернулася до АТ «Альфа-Банк» (далі\~Банк) з метою отримання банківських послуг, підписавши оферту на укладання угоди про надання кредиту №631202422, якою запропонувала Банку укласти угоду про надання кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб (далі\~Угода). Підставою для Угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між ним та Банком. Того ж дня шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту № 631202422 Банк прийняв пропозицію відповідача на укладення Угоди про надання кредиту № 631202422 від 19 липня 2019 року, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов цього договору Банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника надав відповідачу кредит на споживчі потреби в національній валюті в розмірі 200 000 грн. на строк 12 місяців з умовою сплати відсотків в розмірі 68,79 % річних. 01 грудня 2022 року найменування АТ «Альфа - Банк» було змінено на АТ «Сенс Банк» згідно протоколу позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» № 2/2022 від 12 серпня 2022 року. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість [PERSON] за вказаним договором станом на 12 березня 2024 року становить 138717 грн. 27 коп., з яких: 79 813 грн. 10 коп.\~заборгованість по тілу кредиту, 30 319 грн. 50 коп.\~заборгованість по відсотках; 27 406 грн. 80 коп.\~заборгованість по тілу кредиту, 1 177 грн. 87 коп.\~заборгованість по відсотках. Відповідно до\~статті 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому згідно\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1\~статті 205 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина 1\~статті 207 ЦК України). Згідно вимог частини 1\~статті 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. В силу частину 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що угода пронадання кредиту № 631202422 від 19 липня 2019року була вчинений позивачем в електронній формі. Тому на нього поширюються вимоги\~Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно пункту 5 частини 1\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 цього ж суду передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша\~статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Відповідно до частини 1\~статті 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За змістом частин першої-третьої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною четвертою\~статті 263 ЦПК України\~передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З урахуванням викладених вище встановлених судами обставин справи, положень закону, а саме, що кредитний договір 19 липня 2019 року укладено відповідачем в електронному вигляді, після верифікації особи позичальника кредитором - Банком, що відповідає вимогам\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені у ньому умови не порушують вимоги\~Закону України «Про захист прав споживачів», та за відсутності належних доказів про те, що відповідач в добровільному порядку сплатив вказану заборгованість суд вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~статті 13 Закону України «Про електронну комерцію»\~розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до\~законів України «Про платіжні послуги», «;Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. За умовою вказаного договору відповідач отримав грошові кошти шляхом їх переказу на банківський рахунок (пункт 3 Оферти). Відповідно до частини 2\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»\~первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Пунктом 22.1\~статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~передбачено ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: платіжне доручення; платіжна вимога-доручення; розрахунковий чек; платіжна вимога; меморіальний ордер. Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку (п. 4 ст. 22 Закону). З урахуванням наведеного вище, наявні в матеріалах справи виписки по особовим рахункам [PERSON] є належними та допустимими доказами на підтвердження перерахування Банком кредитних коштів відповідачу на умовах, визначених Договором. Крім того відповідно до умов договору, відповідачу було надано кредитну картку на строк дії 5 років з моменту її випуску до липня 2024 року, а тому відсотки за користування кредитом нараховувались в межах строку кредитування. Відповідно до статей\~611,\~612,\~623-625,\~1049,\~1050 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Оскільки відповідач належним чином не виконав умови договору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 138717 грн. 27 коп., з яких: 79 813 грн. 10 коп.\~заборгованість по тілу кредиту, 30 319 грн. 50 коп.\~заборгованість по відсотках; 27 406 грн. 80 коп.\~заборгованість по тілу кредиту, 1 177 грн. 87 коп.\~заборгованість по відсотках. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved