Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що між сторонами зареєстровано шлюб 08.06.2012 року виконкомом Курахівської міської радиМар`їнського району Донецької області, актовий запис № 28. Від сумісного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки позивача з відповідачем фактично розірвані з грудня 2023 року, вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільний побут, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. У зв`язку з викладеними обставинами в позові просить про розірвання шлюбу, також просить стягнути з відповідача судові витрати на надання правової допомоги у сумі 6000 грн., та судовий збір у сумі 968,96 грн. 30 травня 2025 року ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. У судовому засіданні було встановлено, що між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 08.06.2012 року зареєстровано шлюб виконкомом Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області, актовий запис № 28. Від сумісного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Матеріали справи не містять інформації про наявність між сторонами спору про поділ майна. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановив, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Вирішуючи питання щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У позовній заяві представником позивача зазначено, що витрати позивача за отримані юридичні послуги складають 6000 грн. Представником позивача надано суду докази на підтвердження понесених витрат: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 4790 від 28.02.2017 року на ім`я Деменкової Є.С., копію ордеру на надання правничої допомоги на підставі договору про надання правничої допомоги № б/н від 07.04.2025 року, копію договору про надання правової допомоги від 07.04.2025 року, копію розрахункової квитанції від 14.04.2025 року, згідно якої прийнято від [PERSON] за адвокатські послуги згідно Договору № б/н від 07.04.2025 року 6000,00 грн. Приймаючи до уваги предмет, категорію та складність спору між сторонами, обраний спосіб захисту своїх прав, кількість процесуальних документів, складених адвокатом Деменковою Є.С., які наявні в матеріалах справи, участь у судових засіданнях адвоката Деменкової Є.С., суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір адвокатських витрат є співрозмірним категорії спору та наданому об`єму адвокатських послуг, доказів протилежного відповідачем не наводилося під час розгляду справи. Відтак, суд дійшов висновку щодо необхідності стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved