Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] в порядку окремого провадження звернулися до суду із спільною заявою, в якій просили розірвати між ними шлюб. Вимогу мотивують тим, що 18.12.2021 року вони зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між подружжям не склалося, тривалий період вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Заявники дійшли висновку, що спільне проживання, збереження шлюбу є не можливим та розірвання шлюбу є неминучим, оскільки шлюб фактично припинив своє існування. 18.07.2025 року ухвалою судді Ємільчинського районного суду по даній справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання заявники не з`явилися, надали суду заяви, в яких просили розірвати шлюб, а справу розглянути без їх участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Згідно свідоцтв про шлюб серії [NUMBER] , №222712 від 18.12.2021 року [PERSON] 18.12.2021 року зареєстрував шлюб із [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . (а. с. 5). Від вказаного шлюбу заявники мають дитину сина [PERSON] , [INFO] . (а. с. 8). Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. 03.07.2025 року між подружжям [PERSON] та [PERSON] укладено договір про виховання та утримання дитини, згідно умов якого останні визначили місце проживання дитини з матір`ю, а також досягли згоди про спільні обов`язки щодо виховання дитини та її утримання (а. с. 6-7). Відповідно до ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене та той факт, що заявники, як подружжя, не проживають та не бажають проживати разом і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожної сторони, суд прийшов до висновку, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved