Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

У березні 2025 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову зазначила, що з 30.08.2022 по 16.10.2023 позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. За цей час ними за спільні кошти було придбано автомобіль марки Volkswagen Passat 2001 В5+ 2001 року випуску, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який був зареєстрований на відповідача 02.11.2022, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Після розірвання шлюбу автомобіль залишився у володінні та користуванні відповідача. Угоди про добровільний поділ автомобіля, що є спільною сумісною власністю, між сторонами не досягнуто. Шлюбний договір не укладався. Тому, позивач просила суд в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля марки Volkswagen Passat 2001 В5+, 2001 року випуску, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини даного автомобіля в розмірі 104 329,00 грн., а також судові витрати по справі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2025 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. [PERSON] та іншим особам заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо транспортного засобу марки Volkswagen Passat 2001 B5+, 2001 року випуску, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , а також дії направлені на відчуження, передачу у користування та власність вказаного майна до набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2025 дану цивільну справу прийнято до провадження та визначено її розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2025 по цивільній справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Січеславська Набережна, 17, офіс 801, м. Дніпро, 49000). На вирішення експертизи поставити наступні питання: «Яка ринкова вартість автомобіля марки Volkswagen Passat 2001 B+ 2001 року випуску, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , станом на час дослідження?». На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 23.05.2025 постановлено у разі ненадання доступу до автомобіля марки Volkswagen Passat 2001 B+ 2001 року випуску, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , провести експертизу призначену ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2025, за матеріалами цивільної справи №199/2739/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя без огляду об`єкту дослідження. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 26.06.2025 провадження по справі поновлено. 30.07.2025 по справі ухвалено рішення. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач та його представник адвокат Конюшенко І.Д. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. У поданому\~24.03.2025\~через систему\~«Електронний суд»\~відзиві представник\~відповідача зазначила,\~що позивачем\~не проводилась\~оцінка спірного\~автомобіля,\~а його\~вартість в\~розмірі 208\~658,00\~грн.\~зазначена на\~її власний\~розсуд.\~07.03.2025\~в результаті\~вибуху автомобіль\~зазнав пошкоджень,\~які не\~впливають на\~можливість використовувати\~його за\~призначенням,\~але потребують\~додаткових витрат\~на ремонт.\~За висновком\~експерта №\~14-03\~від 17.03.2025\~ринкова вартість\~автомобіля марки\~«Volkswagen\~Passat»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] складає\~110\~589,14\~грн.\~Відповідач погоджується\~сплатити позивачу\~половину вартості\~автомобіля,\~яка визначена\~судовим експертом,\~а саме\~55\~294,57\~грн. При цьому, відповідач не визнає вимогу позивача про визнання за нею права власності на частину автомобіля, оскільки така вимога не узгоджується з вимогою про стягнення з нього вартості частини автомобіля. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у\~зареєстрованому шлюбі\~з 30.08.2022, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим Добропільським відділом державої реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №68. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16.10.2023 по справі №227/1638/23 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 19.11.2024 [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, серії [NUMBER] , виданим Дніпровським відділом державої реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №197. \~У період перебування сторін у шлюбі було придбано автомобіль\~ Volkswagen Passat, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] .\~ Право власності на зазначений автомобіль було зареєстровано на ім`я\~ [PERSON] . Дані обставини визнані сторонами по справі. Згідно висновку експерта №14-03 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 17.03.2025, виконаного судовим експертом Дегтяр В.О. за заявою [PERSON] , ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , станом на 14.03.2025, становить 110\~589,14 грн. Згідно висновку\~експерта №1125-25\~за результатами\~проведення судової\~транспортно-товарознавчої\~експертизи у\~цивільній справі\~№199/2739/25\~від 10.06.2025,\~виконаного старшим\~судовим експертом\~Кравченко О.Г., ринкова вартість автомобіля Volkswagen Passat 2001 B+ 2001 року випуску, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , станом на час дослідження складала 120\~074,88 грн. 13.06.2025 позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , актовий запис №962. \~Відповідно до положень статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічні положення містяться також у статті 368 ЦК України. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у\~ справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18), постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 756/8056/19 (провадження № 14-94цс21). Поділ майна подружжя, що перебуває у їхній спільній сумісній власності, є підставою для набуття особистої приватної власності кожним із подружжя. Встановивши, що об`єкт поділу належить сторонам на праві спільної сумісної власності та вирішивши надалі питання про такий поділ, власність сторін спору на цей об`єкт стає спільною частковою (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2024 року в справі № 755/4429/22 (провадження № 61-17782св23)). Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. За змістом ч. 4 ст. 71 СК присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби, або приховав його, таке майно чи його вартість враховується при поділі. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до ч. 3 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просила визнати за нею в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на 1/2 частину автомобіля марки Volkswagen Passat 2001 В5+, 2001 року випуску, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , а також стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини даного автомобіля. Автомобіль є неподільною річчю і не може бути поділений у натурі між сторонами без втрати свого цільового призначення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них надалі вчиняти узгоджені дії для вичерпання конфлікту. У\~постанові від\~08.02.2022 у\~справі №\~209/3085/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачеві, право власності якого на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою. За змістом ч. 4 ст. 71 СК згоду на отримання такої компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно при його поділі має надати той із подружжя, на чию користь таку компенсацію присуджує суд. Цей припис узгоджується з приписом ч. 2 ст. 364 ЦК , за змістом якого саме той співвласник, який бажає виділу, має надати згоду на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки у неподільній речі. В даному випадку суд зазначає, що вимога позивача про визнання права власності на частину автомобіля не узгоджується з її вимогою про стягнення з відповідача грошової компенсації вартості частки спірного автомобіля. Водночас, суд приймає до уваги наявність згоди позивача на отримання грошової компенсації за частку у праві спільної сумісної власності на автомобіль від відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що для захисту майнового права відповідача, згідно змісту ст.ст.15,16 ЦК України щодо способу захисту цивільних прав, виходячи із рівності часток у майні подружжя, відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, з урахуванням того, що іншого сторонами не визначено за домовленістю або шлюбним договором, а також, що спірний автомобіль є неподільним, про необхідність задоволення позовної заяви, проте частково, а саме стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля марки Volkswagen Passat 2001 В5+, 2001 року випуску, VIN [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , замість її частки у праві спільної сумісної власності, яка з урахуванням висновку експерта №1125-25 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі №199/2739/25 від 10.06.2025, виконаної старшим судовим експертом Кравченко О.Г. на виконання ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2025, становить 60\~037,44 грн. Відповідно ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 697,00 грн. (1211,20 грн. х 60\~037,44 грн. : 104\~329,00 грн.).

Outcome: partial