Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

АТ "Акцент-Банк" звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28 червня 2023 року [PERSON] , будучи клієнтом банку, приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі заяви про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101687941095443 від 28.06.2023 в А-Банку відповідачкою ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 85 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. АТ "А-Банк" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку з вищевказаними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка, станом на 29.03.2025, має заборгованість в розмірі 60\~591, 79 грн, яка складається з 29\~375, 85 грн заборгованості за кредитом, 31\~215, 94 грн заборгованості за відсотками, яку позивач і просить стягнути з відповідачки. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, у позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача банк не заперечує щодо винесення заочного рішення судом та розгляд справи без їх участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк не подала, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280\~ЦПК вирішив справу на підставі наявних у ній даних та постановив заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що 23.11.2020 [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ «А-Банк». У заяві зазначено, що клієнт згоден з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг становлять між ним та банком Договір про надання банківських послуг. В заяві зазначено, що [PERSON] ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Будучи клієнтом банку, 28.06.2023 відповідачка підписала заяву про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101687941095443, якою ініціювала встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Отже, вказаною заявою доводиться факт звернення відповідачки до банку за отриманням банківських послуг. До позовної заяви додано паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», підписаний електронним цифровим підписом відповідачки 28.06.2023, шляхом відкритого ключа. З виписки по картці [PERSON] від 29.03.2025 вбачається, що вона користувалася наданими їй банком кредитними коштами, та, станом на 29.03.2025, залишок після операцій становить «-60\~591, 79» гривень. У виписці відображені операції з грошовими коштами, здійснені відповідачем за період з 28.06.2023 по 28.03.2025. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості вбачається, що [PERSON] взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим, станом на 29.03.2025, має заборгованість в розмірі 60\~591, 79 грн, яка складається з 29\~375, 85 грн загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), залишку заборгованості за процентами в розмірі 31\~215, 94 гривень. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Приписами статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно до ч. 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідачка взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, належним чином не виконала, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом та процентах є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.06.2023 в розмірі 60\~591, 79 грн, з яких 29\~375, 85 грн заборгованість за кредитом, та 31\~215, 94 грн заборгованість за відсотками. Крім того, беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2\~422, 20 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved