Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07 червня 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №623958. Таким чином, був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу були надані кредитні кошти. Проте відповідач свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, загальний розмір якої становить 45 530,05 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 18 724,65 грн., заборгованість за відсотками - 26 805,40 грн., а також стягнути суму судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. 28 серпня 2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 2808-23, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами. Згідно з витягу з додатку до Договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 року позивач набув права грошової до Відповідача за кредитним договором №623958. Ухвалою суду від 02 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Відповідачу ухвалу про відкриття провадження від 02 жовтня 2024 року було направлено на адресу зазначену в позові, однак конверт повернувся на адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. 07 червня 2021 року [PERSON] подала анкету-заявку на отримання кредиту. 07 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №623958 за умовами якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 20 000 грн. строком на 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 07.06.2024 р. шляхом перерахування суми кредиту на рахунок споживача, під 85 % річних та 5 000 грн. (25%) за перший день користування кредитом. 28 серпня 2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №2808-23, за умовами якого ТОВ « СЛОН КРЕДИТ» передало (відступило) ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги зазначені в реєстрі, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло належні права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, за що сплатило суму фінансування. Відповідно до витягу з додатку до вказаного договору ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло право вимоги зокрема відносно [PERSON] за договором №623958 на загальну суму заборгованості у розмірі 45 530,05 грн. 15 листопада 2023 року за № 3248715261-АВ адвокат Міньковська А.В. в інтерсах ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до [PERSON] з вимогою про погащення заборгованості за кредитним договором № 623958 від 07.06.2021 року. Згідно з вимогою про погашення заборгованості за договором №623958 від 07.06.2021 року зобов`зано боржника сплатити борг в строк до 30.12.2023 року у розмірі 45 530,05 грн. Частиною 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В силу ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Всупереч умовам кредитного Договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «Діджи фінанс», ні - попереднього кредитора. Згідно з наданим розрахунком та договором факторингу заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним Договором, складає 45 530,05 грн., з яких: 18 724,65 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 26 805,40 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У порушення норм закону та умов Договору відповідач зобов`язання належним чином не виконав, тому з останнього слід стягнути на користь ТОВ «Діджи фінанс» заборгованість за кредитним Договором № 623958 від 07 червня 2021 року загальною сумою 45 530,05 грн., з яких: 18 724,65 грн. - сума заборгованості по кредиту; 26 805,40 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до квитанції про сплату від 08 серпня 2024 року № 7084-8126-7994-9503 позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Понесення позивачем судових витрат підтверджується: договором від 11 грудня 2023 року № 42649746 про надання правової допомоги між ТОВ «Діджи Фінанс» (як клієнт) та Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», відповідно до умов якого бере на себе зобов`язання по наданню клієнту юридичних по складанню позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній розрахунок суми судових витрат, яку позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, (формування додатків до позовної заяви, письмові докази); додатковою угодою від 27 червня 2024 року № 003248715261 до договору про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року № 42649746; детальним описом робіт (наданих послуг) від 27 червня 2024 року на підставі договору від 11 грудня 2023 року № 42649746 на суму 6 000,00 грн; актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 27 червня 2024 року на суму 6 000,00 грн; випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно Адвокатського бюро «Анастасії Міньковської». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 2422,40 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог та витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Outcome: approved