Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

У березні 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою, зареєстрований 30 жовтня 2004 року місто Харків, відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис №1159. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначив, що з 30 жовтня 2004 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки з відповідачкою припинені з березня 2022 року, з цього часу відповідачка з дітьми виїхала як біженці до Франції у зв`язку з воєнною агресією Росії проти України і перебувають там по теперішній час. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у зв`язку з чим поступово стали чужими людьми, можливості зберегти сім`ю немає, спір про спільне майно відсутній. Ухвалою судді від 10 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху. 11 березня 2025 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 19 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги про розірвання шлюбу з підстав, зазначених у позові. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила відновити їй дошлюбне прізвище. Суд, вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. Сторони по справі з 30 жовтня 2004 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим місто Харків, відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис №1159. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.32). Сторони від шлюбу мають дітей повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21 червня 2006 року місто Харків, відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції (а.с.8); неповнолітню [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції (а.с.5); малолітню [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 30 липня 2014 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.6). Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стали припинення шлюбно-сімейних відносин, проживання окремо один від одного, наявність різних поглядів на сімейне життя та обов`язки, примирення між сторонами неможливе. За змістом ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.\~56\~СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідач просила відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалася остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається в зв`язку із задоволенням позову на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved