Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ "Райз-схід" про стягнення заборгованості за договором оренди землі в сумі 15 099,25 грн. На обґрунтування поданого позову зазначив, що є власником земельної ділянки з кадастровим номером 7125486500:01:000:0348, загальною площею 2,3127 га, розташованої в адміністративних межах Тіньківської сільської ради Черкаського району Черкаської області. 09.12.2015 між ТОВ «Агрофірма Тіньки» та батьком позивача [PERSON] був укладений договір оренди землі, відповідно до якого [PERSON] надав в оренду на 7 років земельну ділянку з кадастровим номером 7125486500:01:000:0348, загальною площею 2,3127 га. На підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.06.2019 право власності на вказану земельну ділянку перейшло до позивача. У зв`язку зі зміною орендаря, 14.11.2019 року між ТОВ «Агрофірма Тіньки», ТОВ «Райз-схід» та позивачем укладена додаткова угода № 2 до договору оренди землі від 09.12.2015 про зміну орендаря, заміну сторони орендодавця, оновлення нормативної грошової оцінки землі, зміну розміру орендної плати, уточнення строку дії договору. Пунктом 4.3 додаткової угоди до договору встановлений строк дії договору до 14.03.2024. Тобто строк дії договору оренди землі закінчився 14.03.2024. Натомість, в порушення умов укладеного договору відповідач не здійснив виплату орендної плати за 2023 рік. Відповідно до п. 4.7 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначенні цим договором, справляється пеня 0,001 % від несплаченої суми за кожний день прострочення. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду, тому просить суд стягнути з ТОВ «Райз-схід» на користь [PERSON] заборгованість за договором оренди землі в сумі 14\~406,84 грн, 3 % річних в сумі 614,56 грн та пеню в сумі 77,85 грн, а всього 15\~099,25 грн. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 06.06.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, справа призначена до підготовчого засідання. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.06.2025 у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку проведений повторний автоматизований розподіл справи та визначений головуючий суддя Попельнюх А. О. Ухвалою суду від 25.06.2025 справа прийнята суддею до свого провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 08.07.2025 закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті. У визначений судом день та час судового розгляду учасники не з`явилися. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач ТОВ «Райз - схід» участь уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Загальні положення про договір, його поняття та умови, порядок укладення, зміни і розірвання, врегульовані Розділом ІІІ Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). На підставі статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Спеціальним законом до спірних правовідносин є Закону України «Про оренду землі» (Закон № 161-XIV). Надане у статті першій Закону № 161-XIV визначення оренди землі передбачає, що це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону № 161-XIV). Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону № 161-XIV). До істотних умов договору оренди землі у статті 15 Закону № 161-XIV законодавцем віднесена у тому числі орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Іншими нормами вказаного Закону орендодавцеві надано право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку та покладено на орендаря обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (ст. ст. 24, 25 Закону № 161-XIV). Зі змісту статті 21 Закону № 161-XIV вбачається, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Під час розгляду справи судом установлено, що між батьком позивача [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Тіньки» був укладений договір оренди землі від 09.12.2015, відповідно до умов якого він передала у строкове платне володіння і користування земельну ділянку з кадастровим номером 7125486500:01:000:0348, загальною площею 2,3127 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 7 років. Відповідно до п. 2.6. вказаного договору нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки становить 59 860,00 грн. Окремо сторони договору узгодили розмір орендної плати та порядок її обчислення і виплати, зокрема орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в сумі 4\~190,20 грн за рік оренди (п. 4.1. договору), обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). При цьому коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше) (п. 4.4. договору). На підставі пункту 4.5 договору орендна плата вноситься орендарем у строк до 31 грудня кожного року шляхом перерахування грошових коштів орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря, та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] , вказану земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11 червня 2019 року, виданим приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу Костенко Н. В., зареєстровано в реєстрі за № 424. Після спадкування позивач [PERSON] став власником земельної ділянки з кадастровим номером 7125486500:01:000:0348, загальною площею 2,3127 га, яка розташована в адміністративних межах Тіньківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, та відповідно у зв`язку із правонаступництвом став її орендодавцем. Відомості про належність вказаної земельної ділянки позивачеві внесені до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно. Додатковою угодою № 2 від 14.11.2019 до договору оренди землі від 09.12.2015, укладеною між орендодавцем [PERSON] , орендарем ТОВ «Агрофірма Тіньки» та новим орендарем ТОВ «Райз - схід» сторони узгодили, що орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені договором оренди (п. 1 додаткової угоди). Вказане відступлення прав та обов`язків орендарем на користь нового орендаря відбувається безоплатно (п. 2). Крім того, підписанням такої додаткової угоди сторони додатково узгодили внести зміни до договору оренди від 09.12.2015, зокрема викласти пункт 4.1. договору у новій редакції та визначити новий розмір орендної плати 8\~619,84 грн за рік оренди. Також сторонами вказаного правочину внесені зміни до договору оренди землі від 09.12.2015 у частині нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, яка визначена у розмірі 58\~404,62 грн. Строк дії договору продовжено до 14.03.2024. Інші умови договору змінені не були та залишилися дійсними і обов`язковими для виконання сторонами (п. 6 додаткової угоди № 2). Оцінюючи твердження позивача щодо наявності заборгованості з орендних платежів, яка складається із заборгованості зі сплати оренди за період з 01.01.2023 до 31.12.2023 суд ураховує таке. Поняття зобов`язання надано законодавцем у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України, з якого вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що регламентовано статтею 599 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У свою чергу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Порядок та строки виконання відповідачем зобов`язання з виплати орендної плати урегульовано сторонами у пункті 4.5. договору, зі змісту якого вбачається, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату у строк до 31 грудня кожного року, і таке зобов`язання може бути припинено лише після його виконання належним чином, зокрема перерахуванням грошових коштів на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплатою через касу орендаря, та/або здійсненням виплати засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами договору. Ураховуючи наведене та заявлені [PERSON] позовні вимоги суд констатує, що безспірним є порушення відповідачем умов договору у частині внесення орендної плати за 2023 рік в сумі 14 406,84 грн та погоджується із проведеними позивачем розрахунками такої заборгованості. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Неустойкою (штрафом, пенею) в силу положень ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 4.7. договору оренди землі від 09.12.2015 сторони узгодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,001 % несплаченої суми за кожний день прострочення. Суд погоджується із твердженнями позивача, що у спірних правовідносинах має місце прострочення виконання зобов`язання відповідачем у частині сплати орендної плати за 2023 рік, що є підставою для нарахування та стягнення пені за порушення умов договору в частині своєчасності розрахунків та 3% річних. При цьому суд не погоджується із проведеними позивачем розрахунками заборгованості з пені в сумі 77,85 грн та проводить власний розрахунок, згідно з яким розмір пені становить 74,77 грн (14 406,84 грн х 0,001 % / 100 % х 519=74,77). Водночас, суд погоджується з проведеним позивачем розрахунком заборгованості 3 % річних в сумі 614,56 грн. До загальних принципів цивільного судочинства законодавцем віднесений принцип диспозитивності, який передбачає \~розгляд судом справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Суд ураховує, що законодавцем до основних засад (принципів) цивільного судочинства віднесено принцип змагальності, який визначає обов`язок кожної сторони доведення обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 2, 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Аналізуючи наведене суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені умови укладеного договору у частині перерахування на користь позивача орендної плати за 2023 рік та проведення індексації орендних платежів, що є порушенням прав [PERSON] і таке порушене право підлягає судовому захисту шляхом стягнення наявної заборгованості з відповідача. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного цивільного права відповідає положенням статті 16 Цивільного кодексу України. За таких обставин позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог (99,97 %), стягненню з відповідача на користь держави підлягають витрати зі сплати судового збору в сумі 1\~210,84 грн. Такі твердження відповідають вимогам п. 1.1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», оскільки при зверненні до суду позивач відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону був звільнений від його сплати на підставі довідки до акту огляду МСЕК серії 6ЧК № 111764 від 04.07.2007, оскільки є особою із інвалідністю ІІ групи. На підставі викладеного,

Outcome: partial