Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

17 червня 2025 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 квітня 2021 року №187233 в розмірі 2000 грн, судових витрат, мотивуючи вимоги наступним. 10 квітня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір №187233, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 2000 грн. ТОВ «ЗАЙМЕР» зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору, шляхом безготівкового переказу. Відповідач зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість в розмірі 10\~560 грн, з яких: 2000 грн заборгованість за тілом кредиту; 8560 грн заборгованість за відсотками. 17 лютого 2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022, за умовами якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «ЗАЙМЕР», в тому числі і до відповідача за кредитним договором №187233 від 10 квітня 2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив суд проводити розгляд справи за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направив. 23.06.2025 відповідач [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив зупинити провадження по справі, у зв`язку з проходженням ним військової служби в лавах Збройних Сил України «за контрактом» з 26 січня 2016 року. В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 28.07.2025 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.\~509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст.\~526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні ст.\~530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст.\~527 ЦК України). Відповідно до ст.\~1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.\~625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч.\~1 ст.\~1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що на підставі договору про надання фінансового кредиту від 10 квітня 2021 року №187233, додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту від 10 квітня 2021 року №187233 між ТОВ «ЗАЙМЕР» і [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №187233. Сума кредиту становить 2000 грн, строк кредиту 30 днів до 09 травня 2021 року, але в будь якому випадку договір діє до повного виконання сторонами (п.п.\~1.2 п.\~1 договору), процентна ставка 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. ТОВ «ЗАЙМЕР» перерахувало кошти в розмірі 2000 грн на картковий рахунок позичальника № [NUMBER] , що підтверджується інформаційною довідкою. Таким чином, ТОВ «ЗАЙМЕР» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, а останній отримав грошові кошти у порядку та на умовах, що визначені укладеним між ними кредитним договором, додатковою угодою №1, згідно якого сторонами було погоджено всі його істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, умови кредитування. Згідно з договором факторингу від 17 лютого 2022 року №01-17/02/2022, додаткової угоди до договору від 12 жовтня 2022 року, витягу з реєстру боржників, платіжних інструкцій №3668, №3878, №3876, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ЗАЙМЕР» і боржниками. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №187233 від 10 квітня 2021 року, загальна сума заборгованості відповідача станом на 16 квітня 2025 року становить 10\~560 грн, з яких: 2000 грн заборгованість за тілом кредиту, 8560 грн заборгованість за відсотками. 14 квітня 2025 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до відповідача з вимогою про виконання зобов`язань за кредитним договором. Згідно зі ст.\~512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 квітня 2021 року №187233, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів, за прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: 1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі; 2) захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що виключає можливість явки до суду протягом тривалого часу; 3) перебування учасника справи у довгостроковому службовому відрядженні; 4) розшуку відповідача в разі неможливості розгляду справи за його відсутності; 5) призначення судом експертизи; 6) направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому статтею 87 цього Кодексу; 8) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави; 9) прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом; 10) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. Таким чином, служба за контрактом до цього переліку не входить, а тому заява відповідача [PERSON] про зупинення провадження по справі не підлягає задоволенню. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 10 квітня 2021 року №187233, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору. Однак, дослідивши індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту та додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №187233 від 10.04.2021 суд з`ясував, що сума нарахованих процентів за 30 днів мала становити 1200 грн, на підставі фіксованої процентної ставки в розрахунку 2% на добу, що підтверджується п.\~1.3. Договору. Разом з тим, до даної суми позивачем безпідставно додано пеню (у розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов Договору п.\~4.3. Договору) та комісію за користування системою (у розмірі 15% п.\~1.5. Договору), хоча вимог про стягнення пені та комісії позивачем не заявлялося. Таким чином, зважаючи на той факт, що ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» в своїх позовним вимогах просило стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту та за відсотками, суд дійшов до висновку, що з [PERSON] необхідно стягнути 2000 грн заборгованості за тілом кредиту та 1200 грн заборгованості по відсоткам. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст.\~141 ЦПК України. Відповідно до ч.\~1 ст.\~141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. Проте, враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 30,3%, то судовий збір який підлягає стягненню з відповідача становить 733,98 грн. Вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями ст.\~137 ЦПК України. До матеріалів справи позивачем долучено договір про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, додаткову угоду №1 від 27 грудня 2024 року, акт про отримання правової допомоги від 21.07.2025, платіжну інструкцію №39482 від 21.07.2025 на суму 10\~500 грн та рахунок №21.07.2025-31 від 21.07.2025, на підставі яких позивач просить стягнути з відповідача 10\~500 грн витрат на професійну правову допомогу. Згідно з ч.\~2, 3 ст.\~137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.\~8 ст.\~141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Разом з тим, суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи,

Outcome: partial