Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07 березня 2018 року, судових витрат, а також витрат на професійну правову допомогу, мотивуючи вимоги наступним. 07 березня 2018 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якого [PERSON] отримала ліміт кредитної лінії у розмірі 200\~000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 35,99%. АТ «Альфа-Банк» зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору, шляхом безготівкового переказу. Відповідач зобов`язання щодо повернення коштів не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість в розмірі 33\~681,28 грн. 20 вересня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» і ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №3, за умовами якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками АТ «Альфа-Банк», в тому числі і до відповідача за кредитним договором від 07 березня 2018 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про судовий розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 36). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи належно повідомлена, причину своєї неявки суду не повідомила, як і не надіслала заяв чи клопотань про розгляд справи у її відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направляла (а.с. 34, 38-39). Згідно з ч.\~2 ст.\~191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 18.07.2025 про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.\~509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст.\~527 ЦК України). Відповідно до ст.\~1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.\~625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч.\~1 ст.\~1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що на підставі оферти на укладення угоди про надання кредиту, анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, паспорта споживчого кредиту, 07 березня 2018 року між АТ «Альфа-Банк» і [PERSON] укладено кредитний договір. Ліміт кредитної лінії становить 200\~000,00 грн, процентна ставка 35,99%, обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн (а.с. 4-5). АТ «Альфа-Банк» надало відповідачу кредитний ліміт, що підтверджується випискою по рахунку за період з 07.03.2018 по 20.09.2021 (а.с. 7-12 зворот). Таким чином, АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, а остання отримала грошові кошти у порядку та на умовах, що визначені укладеним між ними кредитним договором, згідно якого сторонами було погоджено всі його істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, умови кредитування. Згідно з договором факторингу від 20 вересня 2021 року №3 ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 7-12). Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників від 20 вересня 2021 року до договору факторингу №3 від 20 вересня 2021 року, платіжного доручення від 20 вересня 2021 року №559, розрахунку заборгованості за кредитом ТОВ ФК «Еліт Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору від 07 березня 2018 року, загальна сума заборгованості по якому станом на 20 вересня 2021 року становить 33\~681,28 грн (а.с. 14-20). Згідно зі ст.\~512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07 березня 2018 року, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасила, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту та зі сплати процентів. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 07 березня 2018 року, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідно до ч.\~1 ст.\~141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн 00 коп. (а.с. 26), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати за сплату судового збору у вказаному розмірі. Згідно з положенням п.\~1 ч.\~3 ст.\~133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.\~2 ст.\~137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Правнича допомога позивачу надавалася адвокатом Литвиненко\~О.І. на підставі договору про надання правової допомоги від 03 липня 2024 року №03-07/24 (а.с. 21-22). Вартість послуг згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 15 липня 2024 року №1 складає 9\~200 грн 00 коп. (а.с. 23), тому суд дійшов висновку про стягнення витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 9\~200 грн 00 коп.

Outcome: approved