Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05.10.2020 року в розмірі 41\~211,81 грн. та 3 028,00 грн. судових витрат. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 05.10.2020 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 05.10.2020 року. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 34 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом, якого є платіжна картка. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У [PERSON] прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу станом на 29.06.2023 року за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань. 29.06.2023 року банком було направлено повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу». Таким чином, АТ «Універсал Банк» просить стягнути кредитну заборгованість станом на 08.04.2025 року в розмірі 41 211,81 грн. Ухвалою суду від 19.06.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач відзив на позов не подав. Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору. За вимогами ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З ч.1 ст. 634 ЦК України вбачається, що Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства. Судом належними доказами встановлено, що на підставі анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 05.10.2020 року та Витягу з Умов обслуговування рахунків фізичної особи [PERSON] видано кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом в розмірі 34 000,00 грн. Проте на порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань станом на 08.04.2025 заборгованість відповідача становить 41 211,81 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), що стверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Крім того, відповідачем не подано відзиву проти позову та не надано будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем за вищевказаним договором, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з його вини. В зв`язку з чим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, оскільки відповідно згідно ст. 526, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства та зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як було встановлено, що відповідач за ст. 525, 526, 530 ЦК України був зобов`язаний виконати належним чином та у встановлений строк даний договір. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, а у встановлений договором строк відповідач договірних зобов`язань не виконував. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3028,00 грн. (судовий збір) судових витрат. На підставі наведеного та

Outcome: approved