Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

В травні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2018 року по справі №500/5680/17 розірвано шлюб між сторонами та рішенням суду від 18.01.2018 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно. Відповідно до домовленостей протягом останніх років [PERSON] виплачував аліменти в розмірі 3500,00 грн. Однак, з січня 2025 року відповідач припинив сплачувати аліменти. Позивачка вказує, що їй відомо, що з 2022 року відповідач [PERSON] проходить службу як мобілізований військовослужбовець Збройних Сил України. Незважаючи на це, аліменти на утримання доньки ним не сплачуються. Відповідач отримує стабільне грошове забезпечення як військовослужбовець, має задовільний стан здоров`я, не має інших дітей та непрацездатних членів сім`ї. Враховуючи викладене, а також те, що дитина виросла та має більш суттєві потреби, перебуває на диспансерному обліку у нефролога та потребує систематичного проходження медичного обстеження та лікування, має проблемну шкіру на обличчі та руках (фолікулярний кератоз) та потребує особливого догляду, другий рік проходить ортодонтичне лікування (в 2025 році проведено операцію по видаленню 4 зубів вісімок), зважаючи на зростання витрат на утримання та всебічний розвиток дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти, засоби гігієни, ліки, одяг, комунальні послуги, послуги Інтернет-провайдера (для забезпечення онлайн навчання), послуги репетиторів, та інше, позивачка просить суд визначити розмір аліментів у сумі (25 %) від усіх видів доходу відповідача щомісячно - до досягнення дитиною повноліття. З огляду на викладене, просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 1500,00 грн. на (25%) від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з січня 2025 року до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме, погодився щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 4 000,00 грн. щомісяця або 1/14 розміру від його заробітку (доходу). Пояснив, що на даний час він має заборгованість перед банківськими установами, у 2023 року він передав позивачці гараж, інших осіб він на утриманні не має, сплачував аліменти позивачці по 3500,00 грн. щомісяця. Вказав також, що він дійсно військовий, але він проходить службу, а не заробляє. Дитина, на його думку, самостійно має підробляти, а не тільки перебувати на утриманні батьків. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Частиною 1 ст.274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Вислухавши позивачку, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з таких підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 31.03.2011 року (а.с.5). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.01.2018 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти щомісячно у розмірі 1500,00 грн., починаючи з 17.10.2017 року до 29.03.2029 року. Рішення суду набрало чинності 20.02.2018 року (а.с.6). Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 10.07.2025 року [PERSON] станом на 10.07.2025 року має заборгованість перед банком АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 80 268,10 грн. Відповідно до довідки АТ «ТАСКОМБАНК» від 10.07.2025 року [PERSON] станом на 10.07.2025 року має заборгованість перед банком АТ «ТАСКОМБАНК» у розмірі 44800,00 грн. Згідно з виписки по картковому рахунку від 10.07.2025 року в АТ «ОщадБанк» [PERSON] має рахунок з кредитним лімітом 35 429,12 грн., доступна сума 5,52 грн. Відповідно до довідки Громадського об`єднання автолюбителів №6 «Консервщик» від 05.07.2025 року №1/7/25 [PERSON] в період з 05.09.2015 року до 28.10.2023 року являвся членом кооперативу та власником гаражу № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , згідно Протоколу №55 від 05.09.2015 року та Протоколу №48 від 28.10.2023 року. З 28.10.2023 року по теперішній час членом ГОА №6 «Консервщик» та власником гаражу № [NUMBER] являється [PERSON] , згідно Протоколу №48 від 28.10.2023 року. Згідно Виписки по картковому рахунку в АТ «Укрсімбанк» [PERSON] за 2024 рік знято 138 234,63 грн. Згідно Виписки по картковому рахунку в АТ «Райффайзен Банк» [PERSON] за 2024 рік знято 79923,00 грн. Як вбачається з актів про надання медичних послуг ТОВ «Смартлаб» [PERSON] було сплачено вартість послуг 08.08.2024 року у розмірі 5335,50 грн., 05.09.2024 року у розмірі 268,00 грн., 26.11.2024 року у розмірі 283,50 грн., 30.11.2024 року у розмірі 487,50 грн., 11.12.2024 року у розмірі 487,50 грн.20.12.2024 року у розмірі 487,50 грн. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 142 СК України передбачено, що діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, пов`язаних з обов`язком батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Доказів наявності на утриманні відповідача інших дітей та нотаріально посвідченого договору про врегулювання сторонами аліментних відносин суду не надано. Наявність боргових зобов`язань у відповідача не впливає на його обов`язок утримувати свою дитину. Також, суду не надано доказів, що гараж передано відповідачем позивачці в рахунок сплати аліментів. Враховуючи вищевикладене, з огляду на встановлені судом обставини, аналізуючи надані суду докази, суд дійшов висновку, що визначений рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.01.2018 року спосіб стягнення аліментів необхідно змінити та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved