Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування надмірно виплаченої пенсії, посилаючись на те, що на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області перебуває [PERSON] , пенсія якому призначена відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 27.03.2018 року по пенсійній справі автоматично здійснено масовий перерахунок по стажу згідно абзацу 3 частини 4 статті 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пораховано стаж по 31.07.2010, в результаті чого розмір його пенсії становив 3704,27 грн. У зв`язку з некоректністю роботи підсистеми ІКІС ППВП коефіцієнт стажу даного перерахунку розраховано з урахуванням кратності 1.35, що призвело до безпідставного збільшення розміру пенсії. Коефіцієнт стажу повинен бути 0,40917 замість 0,55238. Розпорядженням від 31.01.2019 особовий рахунок [PERSON] № [NUMBER] з 01.04.2018 приведено у відповідність, внаслідок чого розмір пенсії зменшився до 2800,37 грн. Таким чином за період з 01.04.2018 по 28.02.2019 виникла переплата пенсії у розмірі 9943,90 грн. На даний час переплату пенсії відповідачем не повернуто. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] надмірно виплачену пенсію в сумі 9943,90 грн. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2024 року справу передано на розгляд за підсудністю до Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач з клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не звертався, відзиву на позов не надав. Інших заяв по суті справи та клопотань сторони суд не подавали. В судовому засіданні представник позивача Маслій А.А. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, росила їх задовольнити. При цьому посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який в засідання не з`явився. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є пенсіонером, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області. Згідно протоколу призначення пенсії [PERSON] від 27.03.2018 з 01 квітня 2018 року йому нараховано пенсію у розмірі 3704,27 грн. При цьому застосовано коефіцієнт стажу 0,40917 (а.с. 25-32). В подальшому здійснено перерахунок пенсії відповідача. Згідно протоколу призначення пенсії [PERSON] від 31.01.2019 розмір його пенсії за період з 01 квітня 2018 року визначено у розмірі 2800,37 грн (а.с. 14-21). Згідно перерахунку пенсії по о/р [NUMBER] [PERSON] згідно розпорядження від 31.01.2019 року за період з 01.04.2018 по 28.02.2019 виникла переплата пенсії у розмірі 9943,90 грн. Претензією від 22.03.2022 року позивач повідомив [PERSON] про переплату його пенсії внаслідок невірного обчислення коефіцієнту стажу та запропоновано повернути надміру виплачену йому пенсію у розмірі 9943,90 грн (а.с.6,7). На час розгляду справи відповідачем кошти переплаченої пенсії повернуті не були. Заявою від 25.03.2019 року [PERSON] повідомив, що кошти переплати пенсії погашати не буде, оскільки його вина в цьому відсутня (а.с.10). Згідно\~ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом, яке здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до пункту 1\~ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. За приписами\~ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відповідно до ч.2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Відповідно до ч.1 та 2 ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Таким чином, положеннями ч. 2 ст.\~101\~і ч. 2 ст.\~102 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~зайво виплачені суми коштів визначені саме як завдана шкода. Аналіз даних норм свідчить, що суми надміру виплачених пенсій стягуються з пенсіонера в судовому порядку тільки у випадку виникнення переплати внаслідок зловживання пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних щодо призначення пенсій. Але, як вбачається з матеріалів справи, переплата пенсії [PERSON] у розмірі 9942,90 грн утворилась внаслідок застосування невірного коефіцієнта його стажу у період з 01 квітня 2018 року по 28 лютого 2019 року. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 1215 Цивільного кодексу України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Оскільки позивач не довів факту недобросовісного набуття [PERSON] отриманих коштів у розмірі 9942,90 грн, які є пенсійною виплатою, призначеною управлінням, як не довів й наявності рахункової помилки, то відповідно до\~ст. 1215 ЦК України\~поверненню зазначена сума не підлягає. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. В задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі. Оскільки судом відмовлено в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати покладаються на нього та не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: dismissed