Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

21 травня 2025 року [PERSON] (далі - позивач) через свого представника - адвоката Максименко Світлану Вікторівну звернулися до Миколаївського районного\~суду Миколаївської\~області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що 23 квітня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції у Миколаївській області за відповідним\~актовим записом№ 20. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення позивача до суду стало те, що протягом тривалого часу подружжя спільно не проживає, спільне життя у сторін не склалось з різних поглядів на життя та постійні непорозуміння. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Подальше збереження сім`ї та примирення неможливе. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та\~відкрито провадження у цивільній справі. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до розгляду по суті у судовому засіданні. У судове засідання позивач та її представник не з`явились; при цьому, подали через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився; відзив на позовну заяву не подавав. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти порядку заочного розгляду справи. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , перебувають у шлюбі, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що 23 квітня 2016 року складено відповідний актовий запис за № 20. Подружжя має спільну дитину - сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 вересня 2016 року Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївської області Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Наразі сторони спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать їх інтересам, сенсу підтримувати сімейні відносини позивач наміру немає. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Крім того, частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У ст. 110 СК України закріплено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З матеріалів позовної заяви вбачається, що подружні відносини сторони припинили, і їх відновлювати позивач не має наміру, наполягає на розлученні. Відповідач заперечень на позов не подав. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Статтею 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок, яка сплачена позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved