Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

12.03.2025 року АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № А311СТ15510991342 від 22.07.2020 року у розмірі 45\~786 грн. 04 коп. станом на 11.03.2025 року та судові витрати у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. Позов мотивує тим, що [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 22.07.2020 року, будучи клієнтом банку, [PERSON] уклала з банком кредитний договір № А311СТ15510991342 щодо надання кредиту в розмірі 45\~500,00 грн. строком на 36 місяців (тобто до 21.07.2023 року) зі сплатою процентів у розмірі 50% щорічно та комісії в розмірі 0 грн. Кредитний договір складається із Заяви клієнта та Графіку погашення кредиту. Позивач зазначив, що в порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала належним чином. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість станом на 11.03.2025 року в розмірі 45\~786 грн. 04 коп., що складається з: 29\~760 грн. 07 коп. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 16\~025 грн. 97 коп. загальний залишок заборгованості за процентами. Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав АТ «А-Банк», тому позивач змушений звернутися до суд з відповідним позовом. Ухвалою суду від 12.03.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, одночасно з позовними вимогами просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце судового засідання. Причину неявки не повідомила та не подала відзив на позовну заяву. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Ухвалою суду від 22.07.2025 року зазначену позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. ст. 12, 81 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 року у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Кредитний договір складається із Заяви клієнта та Графіку погашення кредиту. 22.07.2020 року, будучи клієнтом банку, [PERSON] уклала з позивачем АТ «А-Банк» кредитний договір № А311СТ15510991342 за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 45\~500,00 грн. з процентною ставкою (фіксована) 50 %, на строк 36 місяців з 22.07.2020 року по 21.07.2023 року включно; загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісії становить (загальна вартість кредиту) 88\~699 грн. 87 коп. Положеннями Анкети-заяви визначено, що [PERSON] погодилася, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг становлять договір про надання банківських послуг умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Згідно з заявою клієнта № А311СТ15510991342 від 22.07.2020 року [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» та просила надати кредит за послугою «Швидка готівка» на вказаних умовах: вид кредиту послуга «Швидка готівка», мета отримання кредиту придбання Товару/здійснення платежу/оплата послуг, сума кредиту 45\~500,00 грн., строк кредиту 36 місяців, процентна ставка (фіксована) 50%, комісія за надання фінансового інструменту 0 грн., розмір щомісячного платежу 2\~480 грн. 87 коп., номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 5169157003788480. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За умовами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Норми статей 610, 611 ЦК України вказують на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 615ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої, другої ст. 551 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером № TR.14758895.25179.983 від 22.07.2020 року, де зазначено призначення платежу видача кредиту згідно з договором № А311СТ15510991342 від 22.07.2020 року. Згідно з випискою по кредиту АТ «АКЦЕНТ-БАНК» від 11.03.2025 року, клієнт: [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , інформація по кредиту № А311СТ15510991342, період: 22.07.2020 року 10.03.2025 року, заборгованість (станом на 11.03.2025 року) становить 45\~786 грн. 04 коп. Згідно з наданим розрахунком заборгованості за договором № А311СТ15510991342 від 22.07.2020 року, укладеним між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та клієнтом [PERSON] , станом на 11.03.2025 року, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 29 760 грн. 07 коп.; загальний залишок заборгованості за процентами 16 025 грн. 97 коп.; загальний залишок заборгованості за комісією 0,00 грн.; загальний залишок заборгованості за пенею 0,00 грн. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25.01.2023 року у справі № 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідачем наведений розрахунок, не заперечено, власного не проведено, доказів його неправильності не надано. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунку, а тому такий беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Враховуючи те, що відповідач, отримавши кредитні кошти, порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилився від сплати заборгованості за таким, належних та допустимих доказів на підтвердження їх повернення, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, останній не надав та не спростував розмір заборгованості, заявлений до стягнення позивачем, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 45\~786 грн. 04 коп. Враховуючи наведене, позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2 422 грн. 40 коп., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved