Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

20.02.2025 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя за підсудністю надійшла справа за позовною заявою [PERSON] поданою через представника адвоката Заруднього І.В. до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 10 березня 2000 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що 10 березня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району Запорізької області, складено відповідний актовий запис за № 16. Далі в позові зазначила, що від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З позову слідує, що протягом останнього часу сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ним шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, у зв`язку з розбіжністю світогляді. Більш ніж два роки позивач та відповідач однією сім`єю не проживають, ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. В результаті позивач прийшла до висновку, що поновлення шлюбних відносин між нею та відповідачем неможливе, почуття кохання втрачено. Прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 10 березня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району Запорізької області, відповідний актовий запис за № 16. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про час і місце його проведення повідомлені належним чином. В заяві від 14.07.2025 та 04.08.2025 зазначили про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи чи надання подружжю строку для примирення до суду не надавав. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з чим, на підставі ст.\~247,\~280,\~281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 10.03.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району Запорізької області, між гр. [PERSON] , [INFO] , уродженцем с. Чапаєвка Пологівського району Запорізької області, громадянином України, та [PERSON] , [INFO] , уродженкою м. Макіївка, Донецька область, громадянкою України, зареєстровано шлюб, про що 10.03.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району Запорізької області, відповідний актовий запис за № 16. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.15). Відповідно до паспорту громадянки України серії [NUMBER] виданого Пологівським РВ УМВС України в Запорізькій області від 12.09.2000, гр. [PERSON] народилась [INFO] в м. Макіївка, Донецька область, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] (а.с.6-14). Відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Пологівським РВ УМВС України в Запорізькій області від 27.01.2000, гр. [PERSON] , народився [INFO] в с. Чапаєвка Пологівського району Запорізької області має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] (а.с. 18-20). Сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між сторонами припинилися більш ніж за два роки до звернення позивача з позовом до суду. На теперішній час, відносин, які притаманні подружжю, сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, фактично мешкають за різними адресами. На час розгляду справи, сторони не намагаються зберегти сім`ю. Відповідач, зазначені обставини у справі не оспорював, відзиву на позов не надавав. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, не клопотали про надання строку для примирення, відповідних заяв не надавали. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Тому, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач прохала після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач прохала судові витрати покласти на відповідача. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч.4 ст.268 ЦПК України. Згідно ч.5 ст.272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Outcome: approved