Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] через свого адвоката Єлісєєва Д.О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 02.12.2016 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, відносини погіршились, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя і примирення є неможливим, а збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, тому просить суд розірвати шлюб та залишити їй прізвище [PERSON] . До позовної заяви додано заяву про розгляд справи без участі позивача та представника. Ухвалою суду від 16.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, судом належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в заяві зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази в межах заявлених позовних вимог та заперечень, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 02.12.2016 року сторони зареєстрували шлюб в Южноукраїнському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено актовий запис №257 /а.с.6/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] /а.с.12/. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, подружнє життя сторін не склалося, примирення неможливе, згоди щодо розірвання шлюбу у добровільному порядку не досягли, про що зазначено у позовній заяві та не заперечується відповідачем. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу, є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище, позивачка просить суд залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved