Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

17 квітня 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до повноліття дитини. Позов обґрунтований тим, що позивач [PERSON] з 15.01.2022 перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає разом із матір`ю. З вересня 2024 року шлюбні та сімейні відносини між сторонами були припинені. З вказаного часу мешкають окремо та спільного господарство не ведуть. Відповідач офіційно не працює, коштів на утримання дитини не надає. Розвиток дитини та матеріальне забезпеченням всім необхідним вимагає значних фінансових витрат, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою від 18.04.2025 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився двічі, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся судом в установленому законом порядку шляхом надсилання судових повісток рекомендованим листом з повідомленням. Про причини неявки суду відповідач не повідомив, заяв про відкладення або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав, що відповідно до ст. 280 ЦПК України в сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що 29.07.2025 судом була постановлена відповідна ухвала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 12,\~13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 15.01.2022 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), шлюб розірвано заочним рішенням Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 07.07.2025, ЄУН № 335/3652/25. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 03.06.2020, актовий запис № 444. Позивач [PERSON] разом з сином [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 1004843-2022 від 15.02.2022. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до загальних норм права ст.ст.180, 181СК України обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. В силу вимог ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того із батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Позивач просить стягнути аліменти у мінімальному розмірі. Відповідач є працездатною особою, дані про наявність у нього інвалідності або хвороби, внаслідок якої він не може надавати допомогу сину, у матеріалах справи відсутні. Суд враховує, що відповідач не надав доказів на підтвердження понесених ним витрат на утримання сина з дня звернення позивачем до суду з даною позовною заявою. При ухваленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Беручи до уваги, що позивач при поданні до суду позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, та враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 7, 181, 182, 191, 199-202 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved