Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] , яка подана адвокатом Максименко Оленою Олександрівною, до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить: розірвати шлюбу між сторонами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на початку подружнє життя було сповнено щастя, взаємної поваги та любові, проте протягом двох останніх років сімейні та соціальні стосунки між подружжям погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Спільне шлюбне життя не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між сторонами, байдужості до життя та проблем кожного з подружжя. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, усталений соціально-емоційний зв`язок між ними відсутній. Рішення про розірвання шлюбу позивачем прийнято остаточно і змінювати його він не має намірів, примиритися з дружиною [PERSON] намагався неодноразово, однак позитивного результату досягнути неможливо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і є таким, що суперечить інтересам сторін, а також неповнолітніх дітей подружжя, оскільки вони гостро відчувають психологічне напруження, що існує між батьками. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. 10.03.2025 на адресу суду надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява представника відповідачки - адвоката Єнчевої О.О. про надання строку примирення, в якій просила надати сторонам строк для примирення протягом 6 місяців; зупинити провадження у справі до закінчення строку для примирення, визначеного судом. 13.03.2025 на адресу суду від представника позивача - адвоката Максименко О.О. надійшли сформовані 12.03.2025 в системі «Електронний суд» додаткові пояснення у справі, в яких зокрема зазначила, що заява про надання строку на примирення спрямована на штучне затягування строків розгляду справи судом та суперечить інтересам сторін, оскільки спроби налагодити подружнє життя тривали з 2021 по 2024 роки. Просила відмовити відповідачу у задоволенні заяви про надання строку на примирення 18.04.2025 на адресу суду від представника позивача - адвоката Максименко О.О. надійшла сформована 17.04.2025 в системі «Електронний суд» відповідь на відзив, в якій зокрема зазначила, що позивач наголошує на необхідності розірвання шлюбних відносин, які фактично припинені, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам, а також суперечить інтересам спільних неповнолітніх дітей подружжя через усвідомлення ними умовного шлюбу без спільного проживання батьків та відсутності між ними порозуміння та відчуття любові може вплинути на їх подальший розвиток та сприйняття такої картини світу як усталеної. Примусове залишення в шлюбі не є можливим за умов фактично припиненого шлюбу та окремого проживання сторін з урахуванням відсутності почуттів взаємної поваги, любові та дружніх стосунків між ними. Просила відмовити відповідачу у задоволенні заяви про надання строку на примирення. Ухвалою суду від 26 травня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідачки [PERSON] - адвоката Єнчевої О.О. про зупинення провадження. У судовому засіданні представник позивача \-- адвокат Максименко О.О. позов підтримала та просила його задовольнити, проти надання строку на примирення заперечувала. Представника відповідачки - адвокат Єнчева О.О. проти задоволення позову заперечувала, просила надати строк на примирення. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 березня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 344 (а.с. 11). Сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом № 13075 від 25.12.2014, зробленим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом № 202 від 13.04.2018, зробленим Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській обл., свідоцтво про народження серії [NUMBER] . (а.с. 9,10). Сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін. Заперечуючи проти розірвання шлюбу відповідачка не надала доказів, які б вказували на вчинення нею фактичних дій, направлених на збереження сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги доводи позивача, суд вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved