Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

12.05.2025 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони 29.10.2006 уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис 3103. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2024, вказаний шлюб розірвано. Від шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Діти на момент звернення до суду проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; допустити судове рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2025 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А., справа була передана судді 13.05.2025. Відповідно до відповіді № 1370039 від 13.05.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, згенерованої судом, про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Ухвалою суду від 13.05.2025 вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрите провадження та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Суд двічі направляв відповідачу [PERSON] позовну заяву з додатками та копію ухвали суду від 13.05.2025 за місцем реєстрації рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Поштова кореспонденція суду була повернута відділенням АТ «Укрпошта» з зазначенням причини повернення "за закінченням терміну зберігання" 02.06.2025 та 30.06.2025 (а. с. 14 15, 16 17). Відповідач відзив на позовну заяву суду не надав, також до суду від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, інших заяв та клопотань. Враховуючи вище викладене та положення ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені нижче зазначені юридичні факти, які є підставою виникнення сімейних правовідносин між сторонами щодо утримання батьками неповнолітніх дітей, які регулюються нормами Сімейного кодексу\~України (надалі - СК України). Сторони є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON] [INFO] . Батьківство підтверджується копією свідоцтва про народження дитини ( а. с. 4). Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2024 шлюб між сторонами розірвано (а. с. 3). Як вбачається з витягу з Реєстру територіальних громад, виданого Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] , цю ж адресу зазначає позивач, як адресу свого проживання (а.с.7). Відповідач має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Письмових доказів виконання батьком обов`язків щодо утримання неповнолітньої дитини матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст.\~141\~СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що передбачено ч. 3\~ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, визначаючи розмір частки заробітку (доходу), яка має бути стягнута з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує, що позивачем та відповідачем не надані суду письмові докази щодо стану здоров`я дитини, її матеріального становища, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності у нього на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також докази щодо інших обставин, що мають істотне значення для справи. Визначаючи розмір аліментів, суд також враховує положення ч. 2\~ст. 182 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, у суду відсутні докази, що відповідач має вади здоров`я чи має на утриманні інших дітей чи інших осіб, яких за законом зобов`язаний утримувати. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, який зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Пред`явлення позивачкою позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дитину та розміру аліментів. Враховуючи вище зазначене, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 12.05.2025. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи викладене, з відповідача відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211, 20 грн на користь держави.

Outcome: approved