Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 17 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, про що зроблено актовий запис № 154. Від шлюбу спільних дітей не мають. Зазначає, що причиною звернення до суду з вищевказаним позовом є те, що спільне життя з відповідачем не склалось. Через різні погляди на життя, сімейні стосунки та життєві цінності, вони втратили почуття любові один до одного. Подружні відносини сторони не підтримують і не бажають їх поновлювати. Примирення між ними неможливе. Вважає, що шлюб існує лише формально, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити їх інтересам. Майнових претензій одне до одного не мають. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Лохвицького районного суду від 28.05.2025 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з повідомленням сторін. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивачка в судове засідання не з`явилася, одночасно в позові просить справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю і просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відзиву та клопотань до суду не подавав. Відповідач про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення на адресу його зареєстрованого місця проживання кореспонденції, а саме: копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів та повісток про виклик до суду. Однак, вказана кореспонденція 18.06.2025, 25.06.2025 поверталася на адресу суду з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідач про розгляд судової справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно вимог ст. 128 ЦПК України відповідач є таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачеві за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань до суду не направляв, відзиву не подавав, підстав для відкладення розгляду справи немає. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами, встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 154, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , видане 17 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу спільних дітей не мають. Норми права, які застосував суд. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК України). Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить частина перша статті 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно частини другої статті 104 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Мотивована оцінка і висновки суду. Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують і шлюб між ними фактично припинено. Причиною розпаду сім`ї стали відсутність згоди та взаєморозуміння між ними, втрата почуття любові один до одного. А відтак, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено. Оскільки позивачка в заяві не просить відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « [PERSON] ». Щодо розподілу судових витрат. Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивачка в позовній заяві просить не стягувати з відповідача судовий збір, суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача судовий збір. На підставі статей 104, 105, 110, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved