Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Борщагівської сільської ради, Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про припинення стягнення аліментів, звільнення від заборгованості по сплаті аліментів, повернення виконавчого листа, який в ході розгляду було уточнено. В обґрунтування останньої редакції позовної заяви позивач зазначив, що з 11.08.2007 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.11.2012 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу спочатку дитина залишилась проживати з матір`ю. На підставі виконавчого листа суду №2/422/5876, виданого 08.01.2013 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська, відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER], згідно яким з нього в примусовому порядку на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Після повномасштабного вторгнення відповідач виїхала за кордон. Син вирішив проживати з ним, а тому лишився в Україні та приблизно з серпня 2022 року постійно проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Мати дитини повертатися в Україну не планує, фактично самоусунулась від виховання та утримання сина. На теперішній час син навчається в Фаховому коледжі Вищого навчального закладу «Університет економіки та права «КРОК» (м.Київ), що розташований за його фактичним місцем мешкання в м.Києві. Відповідно до п.3 договору №41209-К від 29.07.2023 року загальна вартість навчання, витрати на яке несе позивач, складає 88800,00 грн. Відповідно до довідки про доходи №18/12-23 від 18.12.2023 року, виданої за місцем роботи ТОВ «Мінеральні Води України», із його заробітної плати за період з липня 2018 року по листопад 2023 року утримано аліменти у розмірі 314915,62 грн на утримання сина, який починаючи з весни 2022 року фактично постійно проживає з ним та перебуває на його утриманні. Окрім того, відповідно до договору оренди житлового приміщення, укладеного 07.07.2023 року він винаймає житло в м.Києві для проживання в ньому разом з сином, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , на що також несе щомісячно витрати у розмірі 17000 грн. З урахуванням цих обставин підстави для сплати аліментів на утримання їхнього неповнолітнього сина на користь відповідача відпали. На підставі викладеного просить суд припинити стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , призначених за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2/422/5876, скасувавши заборгованість в сумі 217 580,00 грн. Після набрання цим рішенням законної сили відкликати виконавчий лист по справі № 2/422/5876, виданий на виконання рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська в справі № 2/422/5876, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 27.11.2012 року до досягнення нею повноліття. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2024 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення в мотивувальній частині ухвали недоліків. 23.10.2024 року представником позивача адвокатом Скочко О.А. подану суду заяву про усунення недоліків з долучення нової редакції позовної заяви. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2024 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення в мотивувальній частині ухвали недоліків. 05.11.2024 року представником позивача адвокатом Скочко О.А. подану суду заяву про усунення недоліків з долучення нової редакції позовної заяви. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2024 року залучено до участі у даній справі в якості третьої особи Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.01.2025 року задоволено клопотання представника позивача про виклик свідка [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.01.2025 року за клопотанням представника позивача витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетинання державного кордону України громадянкою України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , яка зареєстрована за адреса: [ADDRESS] , за період з 01.10.2021 року по теперішній час. 20.01.2025 року на виконання вищевказаної ухвали суду від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України до суду надано витяг з наявною у базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 01.10.2021 року по 13.01.2025 року громадянкою України [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25.04.2025 року, з 30.04.2025 року змінено найменування Ленінського районного суду міста Дніпропетровська на Новокодацький районний суд міста Дніпра. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Скочко О.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просили задовольнити, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Водночас надіслана судом на адресу відповідача кореспонденція повернулася до суду без вручення з відмітками уповноваженого працівника Укрпошти «за закінченням терміну зберігання». Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подала, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подала. Представники третіх осіб органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Борщагівської сільської ради, Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явились, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що є сином позивача та відповідача, раніше до повномасштабного вторгнення рф проживав як з батьком так і з матір`ю, з середини 2022 року проживає з батьком та перебуває на повному його утриманні. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 11.08.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.11.2012 року (а.с.5-5 зворот). [INFO] народилась дитина - [PERSON] , батьками якої у свідоцтві про народження зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , видане 15.02.2008 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №158 (а.с.6). З виконавчого листа №2/422/5876/2012, виданого 08.01.2013 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська вбачається, що 17.12.2012 року судом розглянута цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та ухвалено рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 27.11.2012 року до досягнення нею повноліття (а.с.48). Зазначений виконавчий лист перебуває на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), що підтверджується постановою про прийняття виконавчого провадження ВП [NUMBER] від 02.09.2021 року (а.с.37 - 37 зворот) та відомостями з сайту Автоматизованої системи виконавчого провадження (а.с.38). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню [NUMBER] від 13.05.2025 року, наданого старшим державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Півенного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ковальовою Ю.О., [PERSON] має заборгованість в розмірі 217580 грн. З копії договору №41208-К про надання освітніх послуг від 26.07.2023 року, вбачається, що неповнолітній [PERSON] навчається в Фаховому коледжі Вищого навчального закладу «Університет економіки та права «КРОК» (м.Київ), що розташований за адресою: м.Київ, вул.Табірна, 30-32, на денній формі навчання за спеціальністю «Комп`ютерні науки» (а.с.10 -10 зворот). Згідно з копією договору найму житлового приміщення від 07.07.2024 року та додаткової угоди до договору найму житлового приміщення від 07.07.2023 року, судом встановлено, що позивач разом з неповнолітнім сином фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-9, 39). Відповідно до інформації щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України, наданою Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України встановлено, що відповідач [PERSON] 05.08.2022 року перетнула державний кордон України у пункті пропуску «Чоп (Тиса)» та повернулась 27.01.2023 року; 28.02.2023 року перетнула державний кордон України у пункті пропуску «Чоп (Тиса)» та повернулась 27.03.2023 року; 07.05.2023 року перетнула державний кордон України у пункті пропуску «Малий Березний» та повернулась 04.06.2023 року; 09.06.2023 року перетнула державний кордон України у пункті пропуску «Чоп (Тиса)» та повернулась 22.12.2024 року; 05.01.2025 року перетнула державний кордон України у пункті пропуску «Лужанка» та до теперішнього часу не поверталася (а.с.81). Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ст. 181 СК України вбачається, що право на пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини належить тому з батьків, з ким проживає дитина. При цьому, відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За ч. 3 ст. 181, ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Таке тлумачення цієї норми міститься також у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до положень ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно зі ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави звільнення від сплати. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або дитина проживає з батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь відповідача на утримання спільної дитини сторін, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів. Позивач посилався як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати аліментів та заборгованості за аліментами, на те, що змінились обставини, а саме відповідач з серпня 2022 року перетнула кордон України, а неповнолітній син виявив бажання залишитись в Україні та проживати разом з батьком. Дитина дійсно навчається у Фаховому коледжі Вищого навчального закладу «Університет економіки та права «КРОК». Відповідач [PERSON] не бере участі у виховані дитини, на теперішній час перебуває за кордоном. Судом достовірно встановлено факт проживання неповнолітнього [PERSON] з позивачем за адресою: [ADDRESS] , та факт того, що син перебуває на утриманні батька. Отже, проживання та перебування неповнолітнього сина разом з батьком є підставою для звільнення [PERSON] від сплати аліментів та заборгованості за аліментами. Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на встановлені у справі обставини, беручи до уваги досліджені на їх підтвердження докази, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення його позовних вимог та звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка нарахована на підставі виконавчого листа №2/422/5876 від 08.01.2013 року, виданого Ленінським районним судом м.Дніпропетровська на виконання рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.12.2012 року у справі №2/422/5876/2012, та від сплати аліментів за вказаним виконавчим листом, припинивши їх стягнення у виконавчому провадженні [NUMBER]. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved