Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, діючи в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстровану за адресою: [ADDRESS] , відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , по 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , по 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , по 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , по 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , по 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відомості про батьків дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. У зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків діти перебувають на обліку міської служби у справах дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 15.08.2012 року, [PERSON] з 10.14.2013 року, [PERSON] з 02.07.2020. Родина проживає за адресою: [ADDRESS] , в гуртожитку. В приміщенні не дотримано санітарно-гігієнічних норм проживання, мати має низький батьківський потенціал, не має впливу на дітей. З родиною неодноразово працювали фахівці з соціальної роботи, надавали необхідні соціальні послуги для покращення ситуації в родині, мінімалізації складних життєвих обставин, в тому числі гуманітарну допомогу, продуктові набори, тощо. Вказують на те, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дітей, зокрема, не створила належних умов для проживання дітей, не привила їм норм поведінки в школі, поваги до старших, доброзичливі відносини між собою, тощо. Вона неодноразово попереджалася про наслідки ухилення від виконання батьківських обов`язків, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, висновків не зробила, не бажає змінювати свою поведінку, тому її слід позбавити батьківських прав. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.02.2025 відкрито загальне провадження у справі (а.с.87 - 88). Протокольною ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.04.2025 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду (а.с. 123-124). Представник органу опіки та піклування Бердичівської міської ради в судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка пред`явлені до неї позовні вимоги протягом розгляду справи не визнавала, однак 15.07. 2025 року в судовому засіданні подала заяву про визнання позову та зазначила, що діє лише в інтересах дітей. Представник відповідачки адвокат Потапова Т.М. підтримала заву відповідачки про визнання позовних вимог. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомила,що 05.09.2024 року до гімназії № 5 надійшов лист, що діти не приступили до навчання. 17.09.2024 року також надійшло повідомлення про зникнення [PERSON] . Вказала, що діти часто запізнювалися на уроки, відповідачка говорила, що не може заставити їх ходити до школи. З [PERSON] були постійні проблеми, він проявляв агресію, виражався нецензурною лайкою до вчителів, конфліктував. До школи діти приходили неохайні, [PERSON] приходив інколи до школи лише з одним телефоном. [PERSON] втікав з уроків. Їй відомо, що, інколи, по вечорам, діти продавали в місті квіти, зокрема [PERSON] торгував квітами о 21 год. 45 хвилин. Свідок [PERSON] повідомила, що соціальні служби почали працювати з даною родиною з 2015 року. Було виявлено складне матеріальне становище родини, у відповідачки - низький материнський потенціал, не можливо було знайти з нею порозуміння. В помешканні де проживала родина постійно брудно, поламані меблі, діти були немиті. Відповідачка ніде не працювала, отримувала соціальні послуги, соціальні виплати та мала сезонні підробітки. В 2013 року їй допомогли та надали дошки для ремонту підлоги, фарби, шпалери. В 2020 році діти пішли до гімназії № 5 м. Бердичева Житомирської області. Відповідачка не сплачує за комунальні послуги, має велику заборгованість. В 2021 року їй матеріально допомогла благодійна організації ЮНІСЕФ, вона кошти витратила на лікування зубів. В 2024 році діти не приступили до навчання. Діти агресивні, мають поведінкові розлади, в школу інколи приходять брудні. Діти перебувають на обліку в ювенальній поліції. [PERSON] дуже погано читає та пише. Відповідачка немає впливу на дітей, вони її не поважають та не слухаються. Свідок [PERSON] вказала, що є кумою відповідачки, вони вчилися в одній школі. П"ять років тому вона почала з нею спілкуватися. Діти відповідачки до неї агресії не проявляють. Умови для проживання дітей могли б дійсно бути кращими. Вказала, що відповідачка хороша мати, діти її люблять. вона постійно намагається заробити кошти на їх утримання, можливо вона нецільово використовує кошти. В помешканні, де проживає відповідачка і діти, вона була близько року тому, в квартирі були обдерті шпалери, підлогу можна б було замінити. Дітей відповідачка ніколи не била, тільки могла на них прикрикнути. Відповідачка скаржилася на поведінку [PERSON] та [PERSON] . Їй відомо, що у [PERSON] проблеми з читання і письмом. З відповідачкою вона спілкується по телефону часто. Свідок [PERSON] ( працює гімназія № 5) вказала, що в всі діти навчаються в гімназії № 5 м. Бердичева. Усі діти мають труднощі з навчанням. У відповідачки частково відсутній зв"язок з педагогами. Після того, як дітей забрали у відповідачки і вони почали жити в родині дядька, їх поведінка змінилася на краще. [PERSON] навчається в 6 класі, він не вміє читати та писати належним чином, відповідачка знала про це і нічого не робила. З [PERSON] також працював психолог. Вона не помічала, щоб діти були дружні. [PERSON] вже 2 роки не живе з відповідачкою, а живе у дядька. Відповідачка приходила до школи лише тоді коли були проблеми у поведінці дітей, але після розмови з нею ніяких змін у їх поведінці не було. Діти інколи приходили в школу брудні. Відповідачка немає виховного впливу на дітей, між нею та дітьми втрачений зв"язок. Їй відомо, що [PERSON] пізнім вечором торгував квітами в місті, він був сам, без відповідачки. Діти навчаються на середньому рівні, відповідачка не контролювала виконання ними домашніх завдань, діти не мають мотивації в навчанні, не відвідують жодні гуртки. Відповідачці було рекомендовано пройти обстеження з [PERSON] та [PERSON] в інклюзивному центрі, однак відповідачка проігнорувала дані рекомендації. Свідок [PERSON] повідомила, що з лютого 2025 року всі діти, окрім [PERSON] , проживають в її родині. Діти змінилися, стали більш самостійними, вона допомагає робити уроки лише [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] перейшов на індивідуальне навчання. У неї 2 дітей і 4 племінників проживають разом з її родиною, у всіх є окремі ліжка, місце для уроків. Зазначила, що відповідачка, не погана мати, але вона не вміє наказувати дітей, вона їх жаліє, діти її не слухаються. В їх квартирі все побито та зламано. Відповідачка не має впливу на дітей. [PERSON] живе в її родині вже 4 роки, у [PERSON] погані відносини з [PERSON] . [PERSON] їй повідомив, що не буде слухати матір. Вона водила в інклюзивний центр [PERSON] , йому в школі буде допомагати асистент вчителя. З [PERSON] вона також буде проходити обстеження. На її думку дітям краще в її родині, так говорить і її чоловік ( рідний барт відповідачки). Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, вислухавши думки дітей, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 КУпАП, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 30.10.2008 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00049101246 від 30.01.2025 (а.с. 8-10). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 КУпАП, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 15.09.2009 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00049113643 від 31.01.2025 (а.с. 11-14). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 КУпАП, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 30.12.2011 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00049113163 від 31.01.2025 (а.с. 15-17). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 КУпАП, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 04.04.2013 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00049106829 від 30.01.2025 (а.с. 18-20). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 КУпАП, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 25.07.2017 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00049105189 від 30.01.2025 (а.с. 21-23). У зв`язку з ухиленням [PERSON] від виконання батьківських обов`язків діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] перебувають на обліку міської служби у справах дітей з 15.08.2012 року, що підтверджується Наказом начальника Служби у справах дітей від 15.08.2012 № 113 (а.с.24). У зв`язку з ухиленням [PERSON] від виконання батьківських обов`язків діти: [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку міської служби у справах дітей з 10.04.2013, що підтверджується Наказом начальника Служби у справах дітей від 10.04.2013 № 49 (а.с.25). У зв`язку з ухиленням [PERSON] від виконання батьківських обов`язків діти: [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку міської служби у справах дітей з 02.07.2020, що підтверджується Наказом начальника Служби у справах дітей від 02.07.2020 № 76 (а.с.26). З родиною неодноразово працювали фахівці з соціальної роботи Бердичівського міського центру соціальних служб, надавали необхідні соціальні послуги для покращення ситуації в родині, мінімалізації складних життєвих обставин, в тому числі гуманітарну допомогу, продуктові набори, тощо (а.с.28 - 29,33,37). Фахівцями Служби у справах дітей неодноразово проводилися бесіди з [PERSON] щодо належного виховання її дітей, про що свідчать протоколи бесід від 02.07.2020, від 11.01.2022, від 21.12.2023, а також проводилося обстеження умов проживання родини, про що свідчать Акти обстеження умов проживання від 11.03.2021 від 10.08.2023 (а.с.27,32,34,38-41,68). Згідно повідомлення гімназії №5 м. Бердичева 28.03.2024 №92/01-32 Міську службу у справах дітей сповіщено про те, що учень 5 класу гімназії [PERSON] , [INFO] використовує ненормативну лексику до вчителів та учнів, програмний матеріал засвоює на початковому рівні, систематично не виконує домашні завдання, на заняття приходить без зошитів та підручників, на уроках не уважний, запізнюється, неохайний приходить до школи, мати не має впливу на його поведінку (а.с.42). Працівниками міської служби у справах дітей здійснено відвідування родини за місцем проживання. З матір`ю дитини проведено бесіду щодо належного виконання батьківських обов`язків. 11.04.2024 року на засіданні міждисциплінарної команди, за участю працівників гімназії №5 м. Бердичева, дитини [PERSON] , [INFO] , матері, переглянуті індивідуальні плани соціального захисту дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах. З [PERSON] та [PERSON] проведено профілактичну роботу щодо дотримання правил поведінки учня на уроках, виконання домашніх завдань, матір попереджено про відповідальність за належне виконання батьківських обов`язків (а.с.43). 01.05.2024 року міською службою у справах дітей, КУ «Центр надання соціальних послуг» проводилася робота з [PERSON] , у зв`язку з надходженням звернення на «гарячу» урядову лінію про неналежне виконання нею батьківських обов`язків від 24.04.2024. Родину в черговий раз взято під соціальний супровід КУ «Центр надання соціальних послуг» (а.с.44-60). 04.09.2024 до міської служби у справах дітей надійшло повідомлення гімназії №5 м. Бердичева №229/01-32 про те, що діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] не приступили до навчання (а.с.61). В ході проведеної роботи встановлено, що мати дітей проживала у м. Житомирі, мала намір забрати дітей, проте повернулася до м. Бердичева, не співпрацює з фахівцями з соціальної роботи, конфліктує, не має впливу на дітей, не займається їх здоров`ям, зокрема не обстежила [PERSON] , тощо (а.с.62 - 63). Малолітня [PERSON] , [INFO] поставлена на облік Бердичівського РВП, у зв`язку з двома та більше випадками самовільного залишення місця проживання (а.с. 64). Наказом В.о. начальника міської служби у справах дітей №211 від 11.12.2024 [PERSON] , [INFO] поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з безпритульністю (залишення постійного місця проживання) (а.с.65-67). Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області [PERSON] неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, про що свідчать постанови суду від 05.10.2012, 22.02.2016, 18.01.2019, 02.04.2021, 17.08.2023, 21.05.2024 (а.с.69-76, 169-117). Питання про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 23.12.2024, проте вона не з`явилася, тому розгляд питання було перенесено на 15.01.2025. На засідання комісії з питань захисту прав дитини 15.01.2025 [PERSON] повторно не з`явилася. Членами комісії прийнято рішення про підготовку до суду висновку та позову про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей. Ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей підтверджується висновком виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, як органу опіки та піклування від 28.01.2025 року №11, з якого вбачається, що мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дітей, зокрема, не створила належних умов для їх проживання, не привила їм норм поведінки в школі, поваги до старших, доброзичливості відносин між собою. Неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, висновків не зробила, не бажає змінювати свою поведінку (а.с.77-81). Допитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] , 2009 р.н. суду пояснив, що його не влаштовують умови проживання, в квартирі було не прибрано, обдерті шпалери на стінах. В матері не було до них твердості, в тітки йому жити краще. Якби матір зробила в квартирі ремонт, то він можливо повернувся б жити до неї. Мати не має у нього авторитету. Допитана в судовому засіданні малолітня [PERSON] , 2011 р.н. суду повідомила, що вона проживає в бабусі в м. Бердичеві ( по батьковій лінії). Раніше вона проживала не в дуже добрих умовах, в квартирі був бардак, порвані шпалери, вона хоче жити з мамою. Мама зараз їй не допомагає. Вона хоче жити в тітки, бо там живуть її брати. Вона втікала з дому, бо були непорозуміння з мамою. Коли вони жили в м. Житомирі, то в школу їх відвозила інколи мама, інколи вони їздили самі туди і назад, інколи ночували в м. Бердичеві. Вона не завжди допомагала мамі, скоріше не слухалася її. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією Організації Об`єднаних Націй про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція ООН про права дитини) про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з частиною першою статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до статті 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Як вбачається з обставин справи, звернувшись до суду, орган опіки та піклування стверджував про ухилення відповідачки [PERSON] від виконання нею батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання їх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення у справі «Мамчур проти України» заява № 10383/09, від 16 липня 2015 року). Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення у справі «Ньяоре проти Франції», заява № 39948/16, від 18 грудня 2008 року). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (рішення у справі « Скоццарі та Дж`юнта проти Італії», заяви № 39221/98, 41963/98, від 13 липня 2000 року). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в позові про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування(якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] свідомо, на протязі тривалого часу не піклується про своїх дітей, не створила для них належні умови для життя та розвитку, не забезпечувала належним доглядом, зокрема : не привила їм норм поведінки в школі, поваги до старших, доброзичливості відносин між собою. Неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, висновків не зробила, не бажає змінювати свою поведінку. Під час розгляду справи відповідачка намагалася запевнити суд, що вона в майбутньому виправиться, змінить своє відношення до дітей, приведе квартиру до належних умов для проживання, однак суд звертає увагу на те, що у відповідачки було достатньо часу щоб усвідомити, що доля дітей залежить цілковито від її поведінки. Суд погоджується з доводами представника позивача, що однієї материнської любові для виховання та утримання дітей недостатньо, про дітей потрібно піклуватися, займатися їхнім розвитком та вихованням. Так, приймаючи рішення про позбавлення відповідачки батьківських прав, суд виходить з того, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідатиме інтересам дітей, суд приймає рішення про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її дітей ставлячи їх інтереси вище інтересів відповідачки, суд вважає, що так дітям буде безпечніше, ними будуть опікуватися люди, яким вони не будуть байдужі, вони будуть проживати та зростати в належних для життя та розвитку умовах. Суд роз"яснює відповідачці, що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни їх поведінки. Виходячи зі встановлених обставин, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно роз`яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може, на вимогу позивача або з власної ініціативи, вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим і індивідуальним. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст. 184 цього кодексу. Суд стягує із відповідачки на особовий рахунок кожної дитини аліменти у розмірі, заявленому у позові, тобто 2000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі пункту першого частини першої статті 430 ЦПК України судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved