Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Представник позивача адвокат Марченко П.В., діючи в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту проживання однією сім`єю. Позов обґрунтовано тим, що позивач перебувала з 2019 року у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] загинув, причина смерті: ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків. Позивача було повідомлено про те, що її чоловік - старший солдат [PERSON] [INFO] загинув мужньо виконуючи військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу та незалежність, а тому вона має законне право на отримання одноразової грошової допомоги, як дружина - член сім`ї загиблого солдата [PERSON] , який загинув внаслідок участі у бойових діях, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Позивач з її чоловіком жили душа в душу, однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та взаємні права і обов`язки, притаманні подружжю, між ними склалися та мали місце, протягом вищевказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю, вони купували майно для спільного користування, брали спільно участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надавали один одному взаємну допомогу, ці факти засвідчують реальність сімейних відносин. Позивач має багато спільних фото зі своїм чоловіком, на яких зображено як вони разом відпочивали, проводили родинні свята, фото з побуту, та є навіть фото та переписка, що підтверджують зроблену пропозицію одружитися, яка на жаль так і не мала продовження, у зв`язку з раптовою смертю чоловіка. За даними цивільної анкети військовослужбовця, в якій військовослужбовці вказують контактні дані членів сім`ї на випадок необхідності зв`язатися з ними, саме позивача було зазначено. Рішенням начальника організаційного відділу апарату виконавчого комітету Канівської міської ради позивача, як дружину було запрошено на вручення посмертної нагороди [PERSON] "За заслуги перед містом [PERSON] ". 17 вересня 2024 року Протоколом передачі державної нагороди України та документа про нагородження сім`ї нагородженого, начальником [INFO] полковником [PERSON] передано Ордер "За мужність" ІІІ ступеня (посмертно) № 400258 серія OK №089436 померлого, нагородженого Указом Президента України від 25.01.2024 № 23 [PERSON] , дружині [PERSON] . [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , саме тому їй була передана нагорода як дружині померлого. Станом на день подання позовної заяви позивач не взяла інший шлюб та продовжує проживати у житловому будинку, де проживала з покійним цивільним чоловіком [PERSON] . Встановлення факту спільного проживання разом однією сім?єю без реєстрації шлюбу, породжує юридичні наслідки, а саме їх підтвердження необхідне для отримання грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця та інших виплат, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Просить суд встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю як чоловіка та жінки з 2019 року по день смерті останнього - [INFO] . У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії: Ухвалою суду від 20.12.2024 позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків. Ухвалою суду від 24.12.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 22.01.2025 витребувано докази у справі. 12.03.2025 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою від 12.05.2025 поновлено судовий розгляд у справі, після чого ухвалою від 12.05.2025 витребувано докази у справі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Марченко П.В. позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Вважає, що витребувані судом докази про встановлення кола осіб, які звернулися з заявами про отримання одноразової грошової допомоги після загибелі старшого солдата [PERSON] є недоцільними, не стосуються предмету спору та не впливають на розгляд даної справи. У судове засідання 17.07.2025 відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Бовшик М.Ю. не з`явилися по невідомим для суду причинам, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. На попередніх судових засіданням позов не визнавали, заперечували щодо факту проживання позивача з [PERSON] сім`єю як чоловік та дружина. У задоволенні позову просили відмовити. Крім того, адвокатом Бовшиком М.Ю. у судовому засіданні було зауважено про те, що до участі у справі не залучено співвідповідача матір загиблого [PERSON] , яка також звернулася з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) [PERSON] , оскільки даний спір також впливає на права останньої. А також не залучено до участі у справі орган, який проводить виплату, пов`язану із загибеллю (смертю) військовослужбовця. Представник третьої особи\~ - Канівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явилася, направила до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, щодо спору покладається на розсуд суду. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що солдат [PERSON] , [INFO] з 17.05.2022 призваний на військову службу до військової частини [NUMBER] на період дії воєнного стану та з метою забезпечення оборони держави, що підтверджується довідкою ВЧ № [NUMBER] від 07.06.2022 №1874 (а.с.19). Згідно повідомлення Черкаського РТЦК №2/46 від 27.01.2023, позивача [PERSON] повідомлено, що її чоловік старший солдат [PERSON] [INFO] загинув н.п. Курахово Покровського району Донецької області, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність (а.с.20). Згідно довідки експертної установи №131 від 31.01.2023, причиною смерті [PERSON] , [INFO] є ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків (а.с.21). Факт смерті [PERSON] , 1994 р.н. підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.02.2023 (а.с.22). Позивачем було надано спільні фото із загиблим [PERSON] , оригінали яких були оглянуті в судовому засіданні за допомогою мобільного телефону позивача (а.с.25-53). Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (абзац 1 частини\~другої\~статті\~3 СК України). Згідно ч.ч.1,2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 36 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Підставою для звернення позивача до суду з даним позовом є виникнення у позивача права на отримання грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби та наявність спору між отримувачами допомоги. Крім того, наявність спору про право у позивача підтверджено ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/503/24 від 14.11.2024, якою заяву [PERSON] , заінтересовані особи: [INFO] , Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [PERSON] , про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу залишено без розгляду. Роз`яснено заявнику, що вона має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах (а.с.57-60). Заперечуючи щодо задоволення даного позову, представником відповідача адвокатом Бовшиком М.Ю. вказано про те, що даний спір порушує права матерів [PERSON] , до участі у справі яку позивачем не залучено. Так, для перевірки осіб, які мають право на допомогу, ухвалою суду від 12.05.2025 витребувано з Міністерства оборони України відомості інформацію про осіб, які звернулися з заявами про отримання одноразової грошової допомоги після загибелі старшого солдата [PERSON] . Згідно повідомлення Головного управління соціальної підтримки Міністерства оборони України №36368/с від 12.06.2025, встановлено, що з заявами про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю [PERSON] звернулися батько військовослужбовця [PERSON] , та мати [PERSON] . Черкаським обласним ТЦК у доповіді про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за одноразовою грошовою виплатою у зв`язку з загибеллю [PERSON] зазначено , що до кола таких осіб належить також [PERSON] . За результатом розгляду даних документів Комісією Міністерства оборони України прийнято рішення про призначення батьку та матері [PERSON] одноразової грошової допомоги у розмірі 2/3 частини 15\~000 000 грн, в сумі 10\~000 000,00 грн. у рівних частках кожному (а.с.227). Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням наведеного, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Згідно зі статтю 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за цим позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Разом з тим, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 також вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 203/2/19, провадження № 61-6983св20, від 17 травня 2021 року у справі № 309/2340/15-ц, провадження № 61-16776св20. Таким чином, судом встановлено, що у позивача наявний спір про право, який пов`язаний із розподілом одноразової грошової допомоги після загибелі [PERSON] . Даний спір стосується інтересів позивача [PERSON] та інших осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги - батьків загиблого [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . Однак позивачем визначено в якості відповідача лише батька [PERSON] [PERSON] , хоча про наявність матері [PERSON] [PERSON] (як особи право якої можу бути порушене) позивачу було відомо навіть під час розгляду справи про встановлення факту проживання однією сім`єю (а.с. 57-60). Підставами для відмови у позові є неналежний суб`єктний склад учасників справи, оскільки заявлені у цій справі вимоги стосуються прав та інтересів не тільки батька [PERSON] - [PERSON] , а і його матері [PERSON] . Незалучення зазначеної особи до участі у справі позбавляє її права на вчинення процесуальних дій, які передбачені законом лише для відповідача, зокрема, можливості подання відзиву на позовну заяву, зустрічного позову, заяви про застосування позовної давності тощо. За вказаних обставин у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed