Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 25.04.2024 укладено Кредитний договір №25.04.2024-100001423. Відповідно до договору позичальнику надано кредит у розмірі 11000,00 грн. строком на 140 днів. Але відповідач належним чином свої зобов`язання не виконав, кошти позивачу не повернув. Внаслідок цього утворилася заборгованість у розмірі 34100,00\~грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором у розмірі 34100,00\~грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2024 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідач відзив на позов не надав. Інші клопотання та заяви по суті справи сторонами суду не подавалися. В судове засідання представник позивача не з`явився. В тексті позовної заяви звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання втретє поспіль не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи через його хворобу. Вирішуючи клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд керується положеннями ч. 4 ст. 223 ЦПК України, відповідно до якої у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, третя поспіль неявка відповідача в судове засідання, незалежно від причин його неявки, не перешкоджає розгляду справи. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 25.04.2024 уклали Кредитний договір №25.04.2024-100001423 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору, заявки кредитного договору, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), що є невід`ємною частиною даного Договору (а.с. 12-15). Відповідно до умов Кредитного договору №25.04.2024-100001423 від 25.04.2024 та заявки позичальнику надано кредит у розмірі 11000,00 грн., що підтверджується квитанцією про електронний переказ коштів від 25.04.2024 (а.с.11). Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №25.04.2024-100001423 від 25.04.2024 утворилася заборгованість у складі: заборгованість по тілу кредиту 11000,00 грн., заборгованість по процентах 15400,00 грн. При цьому проценти нараховано за період з 25 квітня 2024 року по 11 вересня 2024 року; комісія 2200,00 грн, неустойка 5500,00 грн (а.с. 8). Відповідно до умов Договору та Заявки Позичальнику надано кредит у розмірі 11000,00 грн. строком на 140 днів. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 6. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 0,87% = (13450,06 / 11000)/140 ? 100%). Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 20% від суми Кредиту та дорівнює 2200 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Згідно\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.ч. 1,2\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами\~встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч.2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Закон України «Про електронні довірчі послуги»\~(надалі - Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 Закону\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частиною третьою\~статті 11 Закону\~встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6\~ст. 11 Закону\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною дванадцятою\~статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1\~ст. 12 Закону\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. [PERSON] 25.04.2024 електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, паспорт кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 11000,00 грн., а отже акцептовано умови Договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. На порушення норм закону та умов договору відповідач [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по тілу кредиту у розмірі 11000,00 грн., по комісії - 2200 грн. Звертаючись з позовом до суду, позивач просить стягнути з відповідача також проценти за користування кредитом у розмірі 15400.00 грн, що не відповідає умовам договору №25.04.2024-100001423 від 25.04.2024. Так, згідно умов договору відповідач зобов`язався сплатити проценти за користування кредитом у загальному розмірі 13450,06 грн. Сплата процентів у більшому розмірів договором не передбачена. Тому заборгованість за процентами підлягає до стягнення у розмірі 13450,06 грн. Як передбачено умовами договору №25.04.2024-100001423 від 25.04.2024, неустойка за даним договором: 110 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Позивач обраховує неустойку за договором у розмірі 5500,00 грн, та просить стягнути її з відповідача на його користь. Але, як передбачено пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вимоги про стягнення з відповідача неустойки суперечать наведеним нормам закону, тому задоволенню не підлягають. За таких обставин, розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить: заборгованість по тілу кредиту - 11000,00 грн, заборгованість по процентах - 13450,06 грн, заборгованість по комісії 2200,00 грн, а всього 26650,06 грн. На підставі викладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Оскільки позов судом задоволено частково, а саме на 78%, відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог підлягають до стягнення судові витрати у розмірі 1889,47 грн (2422,40 грн / 100 х 78).

Outcome: partial