Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення засобами поштового зв`язку 16.01.2025 (надійшла до суду 17.01.2025), в якій просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю в 1 (один) місяць для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] ; судові витрати у справі залишити за позивачем. \~ \~ \~ \~Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що батьками [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) є [PERSON] та [PERSON] , які з 03.12.1956 перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі. Її рідним братом є [PERSON] . Їх мати [PERSON] померла [INFO] , а батько [PERSON] помер [INFO] . За життя батьки набули у спільну сумісну власність 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 27.08.1993 управлінням ЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів. Після смерті матері [PERSON] спадщину прийняв її чоловік [PERSON] , звернувшись до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори з відповідною заявою. На спадщину у вигляді грошових внесків з усіма компенсаційними виплатами в АТ «Ощадбанк» [PERSON] отримав свідоцтво [INFO] , а у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , постановою нотаріуса від 01.12.2009 йому було відмовлено у зв`язку з невизначеністю часток у праві спільної сумісної власності. Однак, після отримання постанови [PERSON] до суду з приводу прийняття спадщини не звертався, оскільки мав хронічне захворювання хворобу Паркінсона, стан його здоров`я погіршувався, догляд за ним здійснювала [PERSON] . 11.09.2010 [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Лігутою Л.В., яким усе своє майно заповів [PERSON] . Після смерті батька [PERSON] [INFO] , позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину за фактом її реєстрації за однією адресою з батьком, а із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернулася до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори 23.09.2024. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки про свої права на спадщину також заявив син [PERSON] [PERSON] (брат позивача), який будучи пенсіонером, мав право на обов`язкову частку у спадщині, з чим не була згодна [PERSON] . Лише при вирішенні питання оформлення спадщини після смерті батька, [PERSON] стало відомо, що її брат [PERSON] також заявив про свої права на спадщину після смерті батька, як і про смерть брата [INFO] . Оскільки з братом стосунки вона не підтримувала, про його смерть дізналась лише від нотаріуса, тому свідоцтво про смерть [PERSON] отримала лише 24.09.2024. З огляду на відсутність відомостей про наявність спадкоємців першої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини [PERSON] як його рідна сестра звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. Приватним нотаріусом заведено спадкову справу, однак постановою від 17.10.2024 відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини. Як на поважність причин пропуску строку позивач, серед іншого, посилалась на наявність у неї проблем зі здоров`ям з огляду на загострення хронічних захворювань серця та хребта, постійне перебування на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні, проходження обстежень. Крім того, введення в Україні воєнного стану, постійні ракетні обстріли, сигнали повітряної тривоги, перебої з електропостачанням з об`єктивних причин, в сукупності із вищевказаними обставинами, обумовили несвоєчасність її звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті брата, а тому з метою захисту своїх спадкових прав та їх подальшої реалізації вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 24.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду\~від 13.02.2025\~задоволено клопотанняпозивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 13.02.2025 закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду. 03.03.2025 на адресу суду надійшли витребувані докази від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І., а 17.03.2025 із Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори. Після ознайомлення із витребуваними судом доказами, представник позивача подала клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження із вирішенням питання заміни неналежного відповідача виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради на належних співвідповідачів спадкоємців її брата [PERSON] , який помер [INFO] , а саме, його доньок [PERSON] та [PERSON] , із долученням позовної заяви в уточненій редакції зі зміненим колом відповідачів. Крім того, представник позивача просила поновити процесуальний строк на подання клопотання. Ухвалою суду від 25.04.2025 поновлено процесуальний строк, клопотання представника позивача про повернення до стадії підготовчого провадження задоволено; клопотання про залучення належних співвідповідачів залишено відкритим. Ухвалою суду від 25.04.2025 клопотання представника позивача про залучення належних співвідповідачів задоволено: виключено зі складу відповідачів територіальну громаду в особі виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради як неналежного відповідача; залучено до участі у цивільній справі №214/556/25 як належних співвідповідачів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; прийнято до розгляду позовну заяву (в уточненій редакції) [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 18.06.2025 закрито підготовче провадження у справі з призначенням її до судового розгляду по суті. Правом на участь в судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Кафтасьєва Г.В. не скористались, остання подала заяву про проведення судового засідання за їх відсутності. Пред`явлені вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, викликалися неодноразово у встановленому законом порядку, відзив на позов не подали, причини неявки суду не відомі. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідачів, їх неявку та не подання відзиву у встановлений законом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у м.\~Кривому Розі Дніпропетровської обл. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що слідує зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.12.1956 Центральним районним відділом РАЦС м. Кривого Рогу. [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 02.03.2011 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. На момент народження [PERSON] та [PERSON] їх батьки перебували у шлюбі, офіційно зареєстрованому 03.12.1956 Центральним районним відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис №1192 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 03.12.1956). 01.10.1975 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , зареєстрований Центрально-Міським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.10.1975. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке є її дійсним прізвищем згідно з паспортним документом. Мати [PERSON] [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 08.11.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області). [INFO] помер батько [PERSON] [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 16.09.2010 Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області). За життя [PERSON] та [PERSON] набули у спільну сумісну власність 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , що складає квартиру [ADDRESS] загальною площею 50,6 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 22.11.1993 управлінням ЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів. Право спільної сумісної власності зареєстроване за ними КП «Криворізьке РБТІ» ДОР в реєстровій книзі 7П-409, що підтверджується правовстановлюючими документами та архівною довідкою КП «Криворізьке РБТІ» ДОР №210591 від 30.05.2024. Згідно зі ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Дослідженням витребуваних судом копій спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] встановлено таке. 17.05.2005 Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №458/2005 (номер у спадковому реєстрі 36664787) після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за заявою її спадкоємця [PERSON] (чоловіка). За життя заповітів/спадкових договорів [PERSON] складено не було, а тому спадкування належного їй за життя майна здійснювалось в порядку спадкування за законом. Окрім [PERSON] , інші спадкоємці про свої права на спадщину не заявили. На момент смерті [PERSON] , разом з нею значився зареєстрованим лише [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (довідка КЖП-44 від 11.10.2004). На спадщину у вигляді грошових внесків з усіма компенсаційними виплатами в АТ «Ощадбанк» [PERSON] отримав свідоцтво [NUMBER] від 17.05.2005, зареєстроване в реєстрі за №2099. У видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , постановою нотаріуса від 01.12.2009 [PERSON] було відмовлено у зв`язку з невизначеністю часток у праві спільної сумісної власності, що можливо лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні за рішенням суду. Спадкову справу №165/2011 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , було заведено Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою 09.03.2011. За життя [PERSON] склав заповіт ВРА 547950, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Лігутою Л.В. 11.09.2010 та зареєстрований в реєстрі за №2108, за яким усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належать йому на час посвідчення заповіту, а також ті, які належатимуть на день смерті, він заповів [PERSON] . На момент смерті [PERSON] значився зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , разом з ним значилась зареєстрованою його донька [PERSON] (відповідь відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Саксаганському районі управління з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради від 09.05.2024 №02-01-47/3-654). Із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] 09.03.2011 звернувся його син [PERSON] брат позивача, а 23.09.2024 заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом подала [PERSON] . Зважаючи на те, що [PERSON] на момент смерті [PERSON] був пенсіонером та отримував пенсію за віком, тому мав право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України як непрацездатний син спадкодавця. Оскільки спадкоємець [PERSON] заперечувала це не погоджувалась із встановленим порядком оформлення спадини та обсягом спадкового майна, постановою нотаріуса від 23.09.2024 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] було відмовлено та для вирішення питання спадкування після смерті [PERSON] рекомендовано звернутися до суду. У рамках вирішення питання спадкування після смерті [PERSON] у вересні 2024 року позивачеві стало відомо, що її брат [PERSON] помер [INFO] , інформація про що надійшла до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори у відповідь на запит від управління з питань виплат Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Факт смерті [PERSON] 25.08.2022 підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , повторно виданим 24.09.2024 Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 26.09.2024 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кучман І.І. за заявою [PERSON] було заведено спадкову справу №258/2024 (номер у спадковому реєстрі 73042891) після смерті [PERSON] . За життя заповітів/спадкових договорів [PERSON] складено не було, а тому спадкування належного йому за життя майна здійснюється в порядку спадкування за законом. Дослідженням матеріалів спадкової справи встановлено, що на момент смерті [PERSON] у шлюбі не перебував, а шлюб, укладений 24.09.1983 між ним та [PERSON] , [INFO] , було розірвано 25.02.2001 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №62. У період перебування у шлюбі у [PERSON] народилося двоє доньок: [PERSON] (дійсне прізвище [PERSON] ), [INFO] , та [PERSON] (дійсне прізвище [PERSON] ), [INFO] . Жоден зі спадкоємців першої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , протягом встановленого законом строку про свої права не заявив, свідченням чому є відсутність в Спадковому реєстрі даних про заведення спадкової справи та виданих свідоцтв про право на спадщину на момент подання [PERSON] заяви у вересні 2024 року. За відомостями з реєстру Криворізької міської територіальної громади, на момент смерті [PERSON] значився зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним значились зареєстрованими: [PERSON] , [INFO] (з 14.05.2002), [PERSON] , [INFO] (з 10.08.2001) та [PERSON] , [INFO] (з 14.07.2002). Відомості про наявність між [PERSON] та вказаними особами родинних стосунків у матеріалах справи відсутні. Як визначено ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини в межах встановленого законом строку. Згідно з ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як визначено ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із системного аналізу вказаних положень законодавства слідує, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у 6-місячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином,\~строк для\~прийняття спадщини\~після смерті\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~почав відлік\~відповідно з\~дати його\~смерті та\~закінчився 25.02.2023.\~Фактично із\~заявою про\~прийняття спадщини\~ [PERSON] \~звернулася до\~приватного нотаріуса\~26.09.2024,\~що встановлено\~з матеріалів\~витребуваної судом\~спадкової справи,\~заведеної після\~смерті [PERSON] . У ході судового розгляду справи також встановлено, що позивач значиться зареєстрованою з 20.07.2006 та проживає в житловому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Її брат [PERSON] значився зареєстрованим та до моменту смерті проживав за адресою: [ADDRESS] , свідченням чому є відомості з Реєстру Криворізької міської територіальної громади. 17.10.2024 постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кучман І.І. позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю доказів факту прийняття спадщини. Таким чином, фактично відмова нотаріуса у оформленні спадкових прав позивача після смерті її рідного брата позасудово обумовлена пропуском нею 6-місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п.п.47-49 постанови від 20.03.2024 у справі №545/1231/23 Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними. Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі № 6-1486цс15, від 23.08.2017 у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №565/1145/17, від 17.10.2019 у справі №766/14595/16, від 30.01.2020 у справі №487/2375/18, від 31.01.2020 у справі №450/1383/18, від 17.08.2023 у справі №626/274/22. Відповідно до ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обґрунтовуючи поважність причин пропуску визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України строку для прийняття спадщини, [PERSON] посилалась на те, що між нею та братом [PERSON] були ускладнені стосунки, а про його смерть вона дізналась від нотаріуса у 2024 році при оформленні спадщини після смерті батька [PERSON] . Крім того, погіршення стану її здоров`я та наявних хронічних захворювань, періодичне перебування на лікуванні, на підтвердження чого позивач надала епікризи, введення в Україні воєнного стану, постійні ракетні обстріли, сигнали повітряної тривоги, перебої з електропостачанням з об`єктивних причин, в сукупності із вищевказаними обставинами, обумовили несвоєчасність її звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті брата. У силу ст.12 ЦПК України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі спадкових. У постанові від 20.03.2024 у справі №545/1231/23 Верховний Суд акцентує увагу на доцільності дотримання принципу пропорційності при вирішенні питань надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Принцип «пропорційності» пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Оцінивши зібрані\~у справі\~докази в\~сукупності,\~враховуючи обставини,\~на які\~посилалася [PERSON] \~та загальновідомі\~факти,\~що стосуються\~введення в\~Україні воєнного\~стану,\~обстрілів України\~з боку\~рф,\~у тому\~числі по\~об`єктам енергетичної\~інфраструктури,\~суд дійшов\~висновку,\~що причини,\~вказані [PERSON] ,\~є тими\~обставинами,\~які перешкоджали\~їй протягом\~шести місяців\~з часу\~відкриття спадщини\~звернутися до\~нотаріуса із\~заявою про\~прийняття спадщини.Наявні\~у неї\~проблеми зі\~здоров`ям,\~проходження стаціонарного\~лікування,\~об`єктивно виключали\~можливість звернення\~з приводу\~прийняття спадщини.\~До того\~ж проживання\~у житловому\~приміщенні,\~частка якого\~є об`єктом\~спадкування після\~смерті [PERSON] , свідчить\~про те,\~що позивач\~має інтерес\~до спадкового\~майна та\~вчиняє дії,\~які свідчать\~про фактичне\~прийняття нею\~спадщини шляхом\~управління,\~володіння таким\~майном.\~З огляду\~на вищенаведене,\~враховуючи принцип\~пропорційності між\~застосованим заходом\~та переслідуваною\~метою,\~якою є\~захист порушених\~прав позивача\~в аспекті\~ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод,\~дотримуючись загальних\~засад цивільного\~законодавства,\~таких як\~справедливість,\~добросовісність та\~розумність,\~та на\~забезпечення виконання\~завдань цивільного\~судочинства щодо\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних прав\~та інтересів,\~надавши належну\~правову оцінку\~наявним у\~справі доказам\~та взаємовідносинам\~сторін,\~суд дійшов\~висновку про\~наявність підстав\~для визначення[PERSON] додаткового строку тривалістю в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , у зв`язку з чим пред`явлені нею вимоги слід задовольнити. Надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини, за відсутності спадкового спору стосовно прийняття спадкового майна, є підставою для оформлення за спадкоємцем спадкових прав у встановленому законом порядку. При розподілі судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує, що позивачем не заявлялася вимога про відшкодування понесених нею витрат по сплаті судового збору та не наводився попередній розрахунок, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідачів.

Outcome: approved