Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 26207000497862 від 22.07.2021 у розмірі 16257,13 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 22.07.2021 Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] уклали кредитний договір № 26207000497862, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» зі змінами та доповненнями, затверджений банком і розміщений на офіційному сайті банку: www.creditdnepr.com.ua (далі УДБО) та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір (далі кредитний договір). Клієнт акцептував УДБО шляхом підписання відповідної Заяви-згоди про приєднання, у якій він підтвердив, що: до моменту підписання цієї Заяви-згоди ознайомлений з умовами, викладеними в УДБО, що розміщені на веб-сайті банку, Тарифами, проектом Заяви-договору та підтверджує, що має можливість та зобов`язується самостійно відстежувати всі зміни та доповнення, які будуть вноситись до УДБО; погоджується отримувати банківські послуги на умовах, що зазначені в УДБО та підтверджує, що всі умови йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; згоден з порядком зміни Тарифів та УДБО, який передбачений в УДБО та з порядком повідомлення про такі зміни відповідно до УДБО, погоджується виконувати свої зобов`язання, у т.ч. стосовно оплати заборгованості, нарахованої відповідно до Тарифів, діючих на дату здійснення операції. Кредитний договір разом з УДБО та Заявою-згодою складають єдиний договір. Кредитний договір та документи до нього укладено в паперовій формі у відділенні банку шляхом підписання з боку клієнта власноручним підписом, а з боку банку шляхом нанесення на нього типографськими засобами відбитка печатки банку та підпису уповноваженої особи банку (факсиміле). За умовами кредитного договору він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. Сторони про укладенні кредитного договору погодили всі істотні умови, що є необхідними для цього виду договорів. У подальшому банку свої зобов`язання перед клієнтом за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши ліміт кредитної лінії на рахунку клієнта і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами в межах кредитного ліміту, визначеного кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписках з його рахунку. Свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості, сплати відсотків та комісії (за наявності) за користування кредитною лінією відповідач виконав не в повному обсязі. Останній платіж на погашення заборгованості здійснено відповідачем 16.01.2024. У зв`язку з вищенаведеним у [PERSON] сформувалась заборгованість перед банком: 8453,48 грн. залишок по тілу кредиту, 7803,65 грн. залишок по відсотках, що разом становить 16257,13 грн. 11.04.2024 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу № 11/04/2024. Таким чином ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги до боржників за кредитними договорами, серед яких право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 26207000497862 від 22.07.2021. Всі нарахування, що відбулися до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» станом на день відступлення права вимоги 11.04.2024. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 29.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» у судове засідання не з`явився, у позові просив про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подав. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 22.07.2021 [PERSON] підписав Заяву-згоду № 1145389 на укладання Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», якою акцептував публічну пропозицію банку на укладання Універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» із змінами та доповненнями (далі УДБО), яка розміщена на веб-сайті банку www.creditdnepr.com.ua та підтвердив, що беззастережно приєднується до умов УДБО та в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при акцептуванні УДБО, так і послуг, що можуть бути надані клієнту в процесі обслуговування і погоджується з тим, що він може обрати будь-які послуги, які передбачені УДБО, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (а.с. 101). 22.07.2021 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено договір № 26207000497862 про встановлення кредитного ліміту (а.с. 90), який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» зі змінами та доповненнями, затверджений банком та розміщений на офіційному сайті банку www.creditdnepr.com.ua та індивідуальної частини, якою є цей кредитний договір. Пунктом 1.1 кредитного договору визначено, що банк здійснює кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта № [NUMBER] , відкритого в банку (далі рахунок), операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі кредитна картка) шляхом встановлення ліміту кредитної лінії у вигляді відкличної кредитної лінії без забезпечення (далі кредит) з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку. Згідно з п. 1.2 кредитного договору кредитне обслуговування рахунку здійснюється на наступних умовах: 1.2.1 Максимальний ліміт кредитної лінії на дату укладення цього договору становить 1000000,00 грн.; 1.2.2 Строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту. Подовження строку дії кредитного ліміту може здійснюватися необмежену кількість разів, якщо така умова передбачена в кредитному договорі на той же строк і на тих же умовах. У разі небажання клієнта продовжувати термін дії кредитного ліміту на новий строк клієнт має звернутись до відділення банку із відповідною не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення чергового строку дії кредитного ліміту; 1.2.3 Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі на строкову заборгованість за кредитом 48% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56% річних. Розмір процентної ставки протягом пільгового періоду складає 0,01 % річних. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору банк нараховує проценти за користування кредитом у валюті кредиту на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році при цьому, враховується перший і не враховується останній день користування кредитом. Базою для нарахування процентів є фактична заборгованість за кредитом станом на кінець кожного операційного дня банку. Кредитний договір діє до повного виконання сторонами обов`язків за Договором. (п. 5.7 кредитного договору). У графі договору «Клієнт» містяться персональні дані [PERSON] , зокрема: паспортні дані, адреса зареєстрованого місця проживання, РНОКПП, номер телефону, а також власноручний підпис. [PERSON] ознайомився та підписав Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка з пільговим періодом, індивідуальний розгляд», що містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зокрема, про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші важливі правові аспекти (а.с. 106). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 11.04.2024 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (клієнт) та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» (фактор) укладено договір факторингу № 11/04/24, у відповідності до умов якого клієнт передає (відступає) фактору права вимоги до боржників, які виникли у клієнта внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів, та які входять до портфелю заборгованості. Права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності даним договором та підписання акту приймання-передачі прав вимоги, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (а.с. 21-24). Відповідно до акту приймання-передачі прав вимоги за договором факторингу № 11/04/24 від 11.04.2024, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» передало, а ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» прийняло права грошових вимог станом на дату підписання сторонами договору згідно з реєстром боржників та додатком 1 до цього акту. Сторони підтверджують, що права грошових вимог передані у повному обсязі. Сторони підтверджують відсутність будь-яких взаємних вимог та претензій щодо/чи внаслідок передачі чи прийняття прав грошових вимог (а.с. 30). У переліку прав грошових вимог, переданих відповідно до договору факторингу № 11/04/24 від 11.04.2024, який є додатком № 1 до акту приймання-передачі грошових вимог за договором факторингу № 11/04/24 від 11.04.2024, під № 711 значиться [PERSON] , кредитний договір № 26207000497862, сума грошових вимог 16257,13 грн. (а.с. 86, 88). Згідно з актом приймання-передачі реєстру боржників від 11.04.2024 до договору факторингу № 11/04/24 від 11.04.2024, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» передало, а ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» прийняло реєстр боржників від 11.04.2024, складений за формою згідно з додатком № 1 до договору (а.с. 30). Відповідно до витягу з реєстру боржників, що є додатком № 1 до договору факторингу № 11/04/24 від 11.04.2024, ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , номер кредитного договору 26207000497862, дата укладання договору 22.07.2021, дата закінчення договору 27.09.2023, валюта UAH, заборгованість загальна 16257,13 грн., прострочена заборгованість по тілу 8453,48 грн., прострочена заборгованість за відсотками 7803,65 грн., кількість днів прострочення 611 (а.с. 79). Досліджені докази підтверджують, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до [PERSON] за кредитним договором № 26207000497862 від 22.07.2021. Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). З виписки по особовому рахунку за період з 22.07.2021 по 10.04.2024 видно, що відповідач 26207000497862 користувався кредитними коштами, здійснював часткове погашення заборгованості (а.с. 31-78). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 26207000497862 від 22.07.2021 видно, що станом на 10.04.2024 за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 16223,88 грн., яка складається з наступного: залишок простроченого кредиту 8453,48 грн., залишок прострочених відсотків 7770,40 грн. (а.с. 84-85). Заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8453,48 грн. та відсотками у розмірі 7770,40 грн. відповідачу нарахована обґрунтовано, тож підлягає стягненню у повному обсязі. При цьому суд враховує, що у позові хоча й заявлено до стягнення заборгованість по відсотках у розмірі 7803,65 грн., проте за змістом розрахунку залишок несплачених відповідачем прострочених відсотків складає 7770,40 грн. Виходячи із встановлених судом обставин, позов у частині стягнення прострочених відсотків підлягає частковому задоволенню. Відомостей про добровільне виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 26207000497862 від 22.07.2021 матеріали справи не містять. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18 зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності. Оскільки [PERSON] не сплатив обґрунтовано нараховану заборгованість, суд вважає позовні вимоги ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 854 від 21.03.2025 (а.с. 117). Таким чином з відповідача на користь позивача, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі: (2422,40 грн. х 16223,88 грн.) / 16257,13 грн. = 2417,44 грн. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Згідно з приписами ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як встановлено судом, у межах розгляду даної цивільної справи ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» надавалась професійна правнича допомога адвокатом Маслюженком М.П. на підставі договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024, укладеного між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» (а.с. 11-14) та ордеру на надання правничої допомоги серії АЕ № 1310920 від 19.08.2024, виданого адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» адвокату Маслюженку М.П. (а.с. 18). До позовної заяви також додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3332, виданого Маслюженку М.П. на підставі рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області № 74 від 25.04.2017 (а.с. 17). Згідно з актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 16.12.2024, адвокатське об`єднання «АЛЬЯНС ДЛС» надало ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ правові послуги у зв`язку з розглядом даної цивільної справи на загальну суму 7200,00 грн. У даному акті зазначено перелік послуг та їх вартість (а.с. 80). Суд вважає безпідставним включення до переліку послуг «проведення юридичного та фінансового аналізу боржника» (вартість 1200,00 грн.), адже відсутні підстави вважати ці послуги були необхідними та пов`язаними із стягненням заборгованості за кредитним договором № 26207000497862 від 22.07.2021. Фактично зазначення такої послуги лише спрямоване на штучне збільшення позивачем витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині суд констатує, що відсутні підстави зменшувати розмір витрат на правничу допомогу, оскільки заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу співмірні із: складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, як того вимагає ч. 4 ст. 137 ЦПК України. З урахуванням вищенаведеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені та обґрунтовано нараховані, пропорційні та співмірні судові витрати на професійну правничу допомогу, але пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто у розмірі: (6000,00 грн. х 16223,88 грн.) / 16257,13 грн. = 5987,72 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial