Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

У січні 2025 року представник\~ банку з використанням системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, просив стягнути заборгованість за договором б/н від 30 грудня 2021 року у сумі 116 814,81 грн. Обґрунтовано позов тим, що відповідач звернулась до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву від 30 грудня 2021 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в редакції, що діяла на дату підписання заяви та розміщена на сайті банку. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитну картку з кредитним лімітом, строк дії до 06/27. Також, 30 грудня 2021 року відповідач підписала паспорт споживчого кредиту та заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, на підставі яких погодила відповідні умови. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 05 березня 2025 року відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. У судове засідання представник позивача не з`явилася, направила суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщався завчасно і належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 30 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала за допомогою OTP паролю заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 06/27, тип Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку та довідкою про видані картки. 03 вересня 2019 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. Відповідач підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: 1) Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.1.2. Договору); 2) Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3) Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); 4) Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 Договору); 5) Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6) Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7) Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 06/27, тип -Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку та довідкою про видані картки. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції. Відповідач порушує зобов`язання за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 29 грудня 2024 року має заборгованість - 116814,81 грн., яка складається з наступного: 94751,10 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 22063,71 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договорами та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Доказів, які б спростовували зазначені обставини та розмір заборгованості, відповідач суду не надав. За вказаних обставин, враховуючи, що відповідач ознайомився з умовами кредитування, однак взятих на себе зобов`язань за договорами не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, що свідчить про порушення прав позивача, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved