Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

28.01.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фінтраст Капітал (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь загальну суму заборгованості у розмірі 92 749 грн. 46 коп., з яких: 9 999 грн. 99 коп. - сума основного боргу (сума кредиту); 63 249 грн. 47 коп. - сума процентів за користування кредитом нараховані первісним кредитором; 19 500 грн. 00 коп. - нараховані позивачем проценти за 78 календарних днів. Позов обґрунтований тим, що 17.01.2024р. між ТОВ Лінеура Україна та [PERSON] укладено кредитний договір у електронному вигляді № 4306357 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 97407, відповідно до ст. 12 Закону України Про електронну комерцію, при укладенні якого сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов. Відповідно до умов кредитного договору: тип кредиту - кредит; сума кредиту - 10 000 грн.; строк кредиту - 360 днів (з 17.01.2024р. до 11.01.2025р.); періодичність платежів - кожні 30 днів; спосіб надання кредиту - безготівковий, шляхом перерахування на банківський рахунок за реквізитами електронного платіжного засобу № [NUMBER] , який вказано особисто відповідачем. ТОВ Лінеура Україна свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 10 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ Універсальні платіжні рішення. Згідно з п. 3.1 договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. Пунктом 1.4.1 договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 договору. Пунктом 1.4.2 договору передбачено знижену процентну ставку, яка становить 0,01 % в день та застосовується на наступних умовах, зокрема якщо клієнт до встановленого строку, зазначеного в п. 1.4.2 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. У період з 17.01.2024р. до 25.10.2024р. первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами у сумі 63 277 грн. 47 коп. В цей же період відповідачем здійснено оплату в рахунок тіла кредиту у розмірі 0 грн. 01 коп. та оплату в рахунок процентів у розмірі 28 грн. 00 коп. 25.10.2024р. ТОВ Лінеура Україна на підставі договору факторингу № 25/10/24 за плату відступило, а ТОВ ФК Фінтраст України набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 73 249 грн. 46 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 9 999 грн. 99 коп., заборгованість за процентами - 63 249 грн. 47 коп. 25.11.2024р рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фінтраст Україна змінено найменування товариства на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фінтраст Капітал. Відповідно до умов кредитного договору строк його дії 360 днів, з 17.01.2024р. до 11.01.2025р. Станом на дату укладення договору факторингу від 25.10.2024р. строк дії кредитного договору не закінчився та до його закінчення залишалося 78 днів (з 26.10.2024р. до 11.01.2025р.), а тому позивачем здійснено нарахування процентів за стандартною ставкою в сумі 19 500 грн. (9 999 грн. 99 коп. * 2,5% = 250 грн. * 78 календарних днів). Станом на дату звернення до суду, заборгованість по кредитному договору не сплачена, ні на рахунки первісного, ні на рахунки нового кредитора, а тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у заявленому в позові розмірі. Також позивач просив стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп. Представниця позивача Городніщева Є.О. у судові засідання 25.03.2025р., 15.05.2025р., 25.06.2025р., 25.07.2025р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду. Водночас, у прохальній частині позовної заяви представниця позивача просила проводити судове засідання без участі представника позивача та дала згоду на заочне рішення. Відповідач в судові засідання 25.03.2025р., 15.05.2025р., 25.06.2025р., 25.07.2025р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком рекомендованим листом судової повістки за адресою реєстрації місця проживання, які повернуті на адресу суду з відміткою про невручення адресату, в зв`язку з відсутністю по місцю проживання, а також викликався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, з клопотаннями чи заявами на адресу суду не звертався. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 25.07.2025р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові докази, судом встановлено наступне. 17.01.2024р. о 18:38:57 [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 63683 підписано Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит). 17.01.2024р. між ТОВ Лінеура Україна та [PERSON] було укладено договір № 4306357 про надання споживчого кредиту (далі - договір № 4306357). Укладення договору здійснювалося сторонами за допомогою інформаційно-комунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток Credit7. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході його в особистий кабінет в порядку передбаченому законом України Про електронну комерцію, в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача вказаний ним при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Договір підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 97407 в дату та час 17.01.2024р. о 18:38:57 (п. 1.1 розд. 1 та розд.10 договору № 4306357). На умовах встановлених договором № 4306357 товариство надає клієнту кредит у гривні, а клієнт зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним. Сума кредиту - 10 000 грн. 00 коп. Строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка 2,50% в день та застосовується у межах всього строку кредиту, вказаного в пункті 1.3 цього Договору. Знижена процентна ставка 0,01% в день та застосовується якщо клієнт до 15.02.2024р., або протягом 3-х календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить коти в сумі, не менше суми першого платежу, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. В іншому випадку нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою (п.п. 1.2-1.4.2 розд. 1 договору № 4306357). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою - 99923,40% річних та за стандартною ставкою з врахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 14297,67%. (п. 1.5 - 1.5.2 договору № 4306357). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить за стандартною ставкою за ввесь строк користування кредитом - 100 000 грн. 00 коп. та за стандартною процентною ставкою з врахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 92 530 грн. 00 коп. (п.1.6-1.6.2 договору № 4306357). Мета отримання кредиту - споживчі потреби (п. 1.8 договору № 4306357). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу № [NUMBER] (п. 2.1 договору № 4306357). Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, за методом факт/факт (п. 3.1 договору № 4306357). У розділі 5 договору № 4306357 сторони погодили, що клієнт має право, зокрема: - достроково повернути кредит як в повному обсязі так і частинами; - відмовитися від укладення договору, про що повідомити товариство не пізніше 14 календарних днів з моменту підписання та отримання його примірника, шляхом його направлення на електронну чи поштову адресу, та повернути отримані кошти протягом 7 днів з дня направлення товариству повідомлення. При цьому, у випадку неповернення споживачем загальної суми кредиту/процентів у зазначений строк відмова споживача від договору вважається такою, що не здійснювалася та договір продовжує діяти на тих же умовах. Внесення змін та доповнень до договору оформлюється шляхом підписання сторонами додаткових договорів (угод) (п. 7.1 розд. 7 договору № 4306357). У п.п. 9.3, 9.7 розд. 9 договору № 4306357 визначено, що цей договір укладений строком на 365 днів. Він укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет/мобільний застосунок споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора який формується автоматично для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІКС товариства. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Підписуючи договір клієнт підтвердив, зокрема і те, що перед укладенням договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація про фінансову послугу та про її надавача,яка розміщена на веб-сайті, та що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в т.ч. на умовах фінансового кредиту ТОВ Лінеура Україна розміщені на веб-сайті, повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватися (п. 9.9 договору № 4306357). Всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі (в т.ч. електронній) або через особистий кабінет. Також у додатки до позовної заяви надано Додаток № 1 до договору № 4306357 - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з визначенням періоду кредитування починаючи з 15.02.2024р. по 10.01.2025р. (360 днів), суми кредиту як 10 000 грн. 00 коп. та процентів за користування кредитом - 82 530 грн. Та додано Правила надання коштів у позику, у т.ч. і на умовах фінансового кредиту ТОВ Лінеура Україна затверджені наказом № 101-ОД від 20.11.2023р. 12.03.2019р. між ТОВ Універсальні платіжні рішення та ТОВ Лінеура Україна (клієнт) було укладено Договір про переказ коштів, предметом якого є надання замовником послуг партнеру з переказу коштів. Згідно листа ТОВ Універсальні платіжні рішення вих. № 377-0111 від 01.11.2024р. - номер транзакції в системі iPay.ua 332805016. Сума коштів - 10 000 грн. Дата та час - 17.01.2024р. о 18 год. 40 хв. Призначення платежу - зарахування коштів на картку № [NUMBER] . Обставини перерахування відповідачу коштів за кредитним договором № 4306357 підтверджуються довідкою АТ КБ ПриватБанк № 20.1.0.0.0/7-250221/17224-БТ від 26.02.2025р., згідно з якою відповідачу емітовано картку № [NUMBER] , на яку 17.01.2024р. зараховано кошти в сумі 10 000 грн., від платника iPay Credit Visa1. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 4306357 виготовленого ТОВ Лінеура Україна станом на 25.10.2024р. за період з 17.01.2024р. до 25.10.2024р., вбачається що боржнику [PERSON] нараховані відсотки: 1) виходячи із відсоткової ставки 0,01% у період з 17.01.2024р. до 15.02.2024р. на непогашену заборгованість за тілом кредиту 10 000 грн. 00 коп., у сумі 30 грн. 00 коп., частково погашені у сумі 28 грн. 13.02.2024р.; 2) за ставкою 2,5% у період з 16.02.2024р. до 25.10.2024р. на непогашену заборгованість за тілом кредиту 9999 грн. 99 коп., у сумі 63 247 грн. 00 коп., які погашені не були. Загалом сума заборгованості по процентам склала 63 249 грн. 47 коп. З цього ж розрахунку вбачається, що окрім погашення процентів по кредитному договору у сумі 28 грн. 00 коп., що мало місце 13.02.2024р., також 13.02.2024р. відбулося погашення тіла кредиту у сумі 0 грн. 01 коп. Інші платежі на погашення заборгованості відповідачем не вносилися. 25.10.2024р. між ТОВ ФК Фінтраст Україна та ТОВ Лінеура Україна було укладено договір факторингу № 25/10/2024 відповідно до умов якого, п. 1.1 розд.1, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав, або виникне в майбутньому, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом (проценти). Перелік боржників та підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог зазначаються у Реєстрі Боржників. Згідно платіжної інструкції № 3475 від 01.11.2024р. проведено розрахунки за договором факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024р. між його сторонами. У додатку № 1 до договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024р. Витязі з реєстру боржників під порядковим номером 575 значиться боржник [PERSON] , сума боргу 73 249 грн. 46 коп., з яких тіло кредиту 9 999 грн. 99 коп. та 63 249 грн. 47 коп. - відсотки. Про відступлення права вимоги до ТОВ ФК Фінтраст Україна боржників повідомлено в особистих кабінетах, зокрема щодо договору № 4306357 - 28.10.2024р. о 11:12:25 (Інформація ТОВ ФК Фінтраст Україна від 28.10.2024р.). Згідно розрахунку ТОВ Фінтраст Україна за 78 календарних днів (з 26.10.2024р. до 11.01.2025р.) вбачається, що позивачем нараховані відповідачці відсотки за 78 календарних днів, в межах строку договору, відповідно до п.п. 1.3, 1.4., 1.4.2, 1.4.3, 3.1 договору, за стандартною процентною ставкою 2,50% в день від непогашеної суми кредиту 9 999 грн. 99 коп., всього у сумі 19 500 грн.: 9 999 грн. 99 коп. х 2,50% х 78 днів. Відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення ним кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та які б спростовували правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості. 10.12.2024р. між адвокаткою Городніщевою Є.О. та позивачем укладено договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги відповідно до якого (розд. 2) адвокат прийняв на себе зобов`язання з виконання наступних дій з надання правової допомоги: представляти інтереси клієнта у судових органах усіх рівнів, збирання відомостей про факти, які можуть бути використані як докази у зв`язку з виконанням доручення, вчинення інших дій передбачених законодавством. У розділі 4 договору визначено порядок оплати послуг адвоката у формі гонорару, у фіксованій сумі або ж у процентному відношенні до ціни позову. Факт надання послуг підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт. У заявці на виконання доручення № 6305 до договору № 10/12-2024 визначено переліг послуг - саме в рамках цивільного судочинства про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4306357 укладеного з боржником [PERSON] . Згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 14.01.2024р. за договором № 10/12-2024 від 10.12.2024р., [PERSON] надано наступну юридичну допомогу: 1) зустріч для надання первинної консультації та роз`яснень у часі 0,5 години вартість 440 грн.; 2) дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи у часі 1 година вартість 840 грн.; 3) аналіз практики ВС, судів апеляційної інстанції у часі 0,5 години вартість 440грн.; 4) підготовка декількох позицій з вивченого питання для ефективного захисту, узгодження позиції з клієнтом у часі 1 година вартість 840 грн.; 5) письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на законодавство, судової практики у часі 1 година вартість 840 грн.; 6) проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання письмових доказів, складання, оформлення та направлення адвокатських запитів - у часі 1 година вартість 840 грн.; 7) складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором та подання її до суду у часі 2 години вартість 1 640 грн.; 8) складання та оформлення інших судових документів (додатків до позову, у часі 1 година вартість 840 грн.; 9) складання і оформлення процесуальних документів для розгляду справи в суді (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви, клопотання) у часі 2 години вартість 1 640 грн.; 10) представництво інтересів клієнта під час судового розгляду у часі 2 години вартість 1 640 грн. 00 коп. У вказаному ж Акті погоджено порядок оплати вартості наданих послуг - протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду по справі законної сили. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фінтраст Україна [PERSON] від 25.11.2024р. змінено найменування товариства на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фінтраст Капітал. Реєстраційні дії щодо зміни найменування позивача проведені державним реєстратором Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації 10.12.2024р., згідно виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадський формувань № 1000681070010062201 від 10.12.2024р. Встановив вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України Про електронну комерцію № 675-VІІІ від 03.09.2015р. (далі - Закон № 675-VІІІ). У п. п. 5, 6, 7, 12 ст. 3 Закону № 675-VІІІ зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі логін-пароль, або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 11 Закону № 675-VІІІ електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VІІІ електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону № 675-VІІІ в редакції на час виникнення спірних правовідносин,- визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За такого, суд вважає доведеними обставини укладення між відповідачем та ТОВ Лінеура Україна договору про надання споживчого кредиту № 4306357 від 17.01.2024р. в електронній формі та перерахування позичальнику кредитних коштів згідно його умов 10 000 грн. 00 коп. та обставини погодження сторонами у договорі умов та порядку сплати процентів за зниженою 0,01% та за стандартною процентною ставкою 2,50% в межах строку кредиту 360 днів, відповідно до п.п. 1.4, 1.4.1, 1.4.2 та 1.5.1, 1.5.2 розд. 1, 3.1 розд. 3 договору № 4306357, їх правомірне нарахування первісним кредитором у розмірі 63 249 грн. 47 коп. Первісний кредитор виконав умови договору, відповідач отримав кредитні кошти та використав їх, допустивши при цьому заборгованість, а позивач набув право вимоги до нього, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту) у розмірі 9 999 грн. 99 коп., а також 63 249 грн. 47 коп. - нараховані проценти за користування кредитом станом на дату відступлення прав вимоги. ТОВ ФК Фінтраст Капітал у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором, а відповідач в порушення умов цього кредитного договору не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а тому права кредитора порушені та підлягають захисту. Відповідно до пункту 3.1 Договору № 4306357 нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредитування, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. Строк кредитування за договором № 4306357 передбачено сторонами 360 днів (пункт 1.3 Договору). Таким чином встановлено, що проценти нараховані первісним кредитором в межах строку кредиту саме на дату передачі прав вимоги, а позивачем заборгованість за процентами нарахована вже після передачі прав вимоги до позичальника, проте в межах строку дії договору з 26.10.2024р. по 11.01.2025р. Таким чином вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) у розмірі 9 999 грн. 99 коп., а також 63 249 грн. 47 коп. - нараховані проценти за користування кредитом станом на дату відступлення прав вимоги, розрахунок яких виконаний первісним кредитором ТОВ Лінеура Україна, 19 500 грн. 00 коп. - нараховані позивачем проценти за 78 календарних днів. Позивач також просить стягнути з відповідачки на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VІ від 05.07.2012р. (далі - Закон № 5076-VІ) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VІ). У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі Схід / Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Представницею позивача на підтвердження понесених витрат надано договір від № 10/12-2024 про надання правової допомоги з заявкою на виконання доручення та актом прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) за договором № 10/12-2024 від 10.12.2024р., якими підтверджується розмір вказаного виду витрат саме як 10 000 грн. Таким чином враховуючи вищевикладене, предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в акті прийому-передачі виконаних робіт, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу надану в суді у сумі 10 000 грн. 00 коп. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved