Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

10 січня 2025 року до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська надійшов позов Акціонерного товариства «Сенс банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 501334475 від 29.06.2021 року в розмірі 144394 гривень, а також витрати з оплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29.06.2021 року між АТ «Альфа Банк» (12.08.2022 року змінено найменування на АТ «Сенс Банк») та [PERSON] було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501334475, за умовами якої, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Представник позивача вказує, що свої зобов`язання за договором щодо надання позичальнику кредиту банк виконав в повному обсязі. Однак, відповідач покладені на неї зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 12.03.2024 року має заборгованість в розмірі 144394,00 грн., з яких: 92885,81 гривень прострочене тіло кредиту; 21438,47 гривень відсотки за користування кредитом; 28370,75 гривень тіло кредиту; 1698,97 гривень відсотки за прострочене тіло кредиту. З метою досудового врегулювання спору, на адресу позичальника було направлено вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, однак, відповідачем дану вимогу залишено без реагування. Враховуючи, що відповідач не виконує умови кредитного договору № 501334475 від 29.06.2021 року, та має непогашену заборгованість, АТ «Сенс Банк» вимушене звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 13 січня 2025 року цивільну справу № 202/349/25 за позовом АТ «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, передано на розгляд Борзнянського районного суду Чернігівської області. Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2025 року цивільну справу № 202/349/25 передано на розгляд Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів № 4273-IX від 26.02.2025 року, який набрав чинності 25.04.2025 року, найменування Індустріального районного суду міста Дніпропетровська змінено на Індустріальний районний суд міста Дніпра. 14 травня 2025 року цивільна справа № 202/349/25 надійшла до Індустріального районного суду міста Дніпра та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2025 року для її розгляду визначено суддю Мачуського О.М. Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра Мачуського О.М. від 14 травня 2025 року позов цивільну справу 205/349/25 та відкрито провадження у справі в прядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористалась. Представник позивача АТ «Сенс Банк» Альховська І.Б. у судове засідання не з`явилась, натомість в матеріалах справи наявна заява останньої про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. натомість надала до суду квитанції про часткове погашення заборгованості від 22.05.2025 року на суму 10000,00 гривень, від 24.06.2025 року на суму 3000,00 гривень, від 21.07.2025 року на суму 1500,00 гривень. Враховуючи відсутність клопотань сторони відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 29 червня 2021 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Альфа Банк» була підписана Оферта на надання угоди про надання кредиту № 501334477 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії, Паспорт споживчого кредиту, анкета-заява про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит. Сума доступного кредиту (кредитної лінії) на момент складання оферти 12000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом 21,99 % річних., строк кредиту 12 місяців. Згідно з Витягу з Державного реєстру банків та відповідно до Протоколу позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» від 12 серпня 2022 року, затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «Альфа банк») на Акціонерне товариство «Сенс банк» (скорочене найменування - АТ «Сенс Банк»), внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. За положеннями ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини другої статті 1056-1\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Стаття 652\~ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Підписуючи паспорт споживчого кредиту, Оферту на надання угоди про надання кредиту № 501334477 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії, Паспорт споживчого кредиту, анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», які є складовими частинами кредитного договору, [PERSON] , відповідно до статей 3, 627 ЦК України, добровільно погодилась на такі умови кредитного договору. Отже, після підписання зазначених документів, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банка виник обов`язок надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача, у разі використання наданих коштів, виникло зобов`язання повернути кредитні кошти й оплатити інші погоджені сторонами платежі, що виникають в результаті укладеного між сторонами договору. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти, шляхом встановлення на поточний рахунок кредитного ліміту, який неодноразово було змінено (останній раз, 02.08.2022 року збільшено до 70531,64 гривень), що підтверджується випискою по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 29.06.2021 року по 12.03.2024 року. З даної виписки по рахунку встановлено, що відповідач використала кошти Банку та частково погашала заборгованість, що свідчить при визнання [PERSON] правовідносин між нею та Банком. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Разом з тим, всупереч умов кредитного договору [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснювала щомісячно погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим за останньою утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 12.03.2024 року становить 144394,00 гривень, з яких: 92885,81 гривень прострочене тіло кредиту; 21438,47 гривень відсотки за користування кредитом; 28370,75 гривень тіло кредиту; 1698,97 гривень відсотки за прострочене тіло кредиту. Позивач звертався до відповідача із досудовою вимогою про виконання договірних зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати заборгованості по кредиту у загальному розмірі, яку відповідно до реєстру згрупованих відправлень направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією. Проте, дана вимога залишилась без належного реагування. Відповідно до\~ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є\~правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має\~право вимагати\~від\~боржника\~виконання його обов`язку. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~статті 530 ЦК України\~встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти\~(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~статтею 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від\~відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як встановлено судом, відповідач одержала та використала за цільовим призначенням кредитні кошти, про що свідчить розрахунок загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, виписка по рахунку та розрахунок заборгованості. Однак, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала, у зв`язку з чим допустила виникнення заборгованості по кредиту. Факт укладання кредитного договору, отримання [PERSON] кредитних коштів, наявність заборгованості за кредитом та її розмір, в ході розгляду справи по суті, відповідачем не оспорювалось. При цьому, судом враховується, що після пред`явлення АТ «Сенс Банк» позову та відкриття провадження у справі, відповідач здійснила погашення заборгованості за Кредитним договором № 501334475 від 29.06.2021 року, в загальному розмірі 14500,00 гривень, , що підтверджується квитанціями до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.4382297329.1 від 22.05.2025 року на суму 10000,00 гривень, № 0.0.4427710872.1 від 24.06.2025 року на суму 3000,00 гривень, № 0.0.4468763597.1 від 21.07.2025 року на суму 1500,00 гривень. З урахуванням наведеного, на час розгляду справи, непогашена заборгованість відповідача за кредитним договором № 501334475 від 29.06.2021 року складає 129894,00 гривень, з розрахунку 144394,00 гривень (загальний розмір заборгованості) 14500,00 гривень (сума погашеної заборгованості після відкриття провадження у справі). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором № 501334475 від 29.06.2021 року в сумі 129894,00 гривень Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. За звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується меморіальним ордером № 463680 від 2422,40 року. Згідно з положеннями\~статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2179,14 гривень.

Outcome: partial