Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101642498079692 від 18.01.2022 в розмірі 228220,06 гривень та витрати зі сплати судового збору в сумі 2738,64 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до АТ "А-Банк" щодо отримання банківських послуг та підписав анкету-заяву про приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк". 18 січня 2022 року, будучи клієнтом банку, позичальник уклав з банком кредитний договір ABH0CT155101642498079692 щодо надання кредиту в розмірі 97900,00 грн строком на 64 місяці (до 17.05.2027) зі сплатою відсотків у розмірі 75,00 щорічно. Банк свої зобов`язання за договором виконав повністю, надав відповідачу кредит у відповідному розмірі. Натомість останній не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 18.04.2025 він має заборгованість у розмірі 228220,06 грн, яка складається з: 97867,67 грн - заборгованості за кредитом, 130352,39 грн - заборгованості за відсотками. Відповідач відзиву на позов чи інших письмових заяв, клопотань не подавав, хоча ухвала про відкриття провадження у справі була направлена йому рекомендованим поштовим відправленням за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 29), яке повернулося з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 80-81), що, з огляду на позицію Верховного Суду, висловлену у постановах від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), від 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), від 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17)), вважається врученим у день проставлення у поштовому повідомленні такої відмітки. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 01 травня 2025 року на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла позовна заява АТ "АКЦЕНТ-БАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно з ухвалою від 05.05.2025, суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області направив цивільну справу за вказаним позовом за підсутністю до Долинського районного суду Івано-Франківської області. 02 червня 2025 року справа за вказаним позовом надійшла до Долинського районного суду Івано-Франківської області, суддя якого 05.06.2025 залишила позовну заяву без руху та надала позивачу строк для усунення її недоліків, про що постановила відповідну ухвалу. 08 червня 2025 року представник позивача в системі "Електронний суд" сформував заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучив позовну заяву з додатками, які попередньо направив відповідачу рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення. Згідно з ухвалою від 09.06.2025, суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідач уважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, він не скористався. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавав. Враховуючи, що відповідач відзиву на позов не подавав, хоча був у встановленому законом порядку повідомлений про розгляд справи, а позивач не заперечив проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з тим, що, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи проводиться судом за відсутності учасників справи. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: як установлено з матеріалів справи, відповідач звернувся до АТ "А-Банк" та підписав власноручним (цифровим) підписом Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк" від 28.05.2021. Він погодився з тим, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ "А-Банк" становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який є аналогом його власноручного підпису. В анкеті-заяві зазначені його дата народження, місце проживання, серія та номер паспорта, ІПН, які відповідають долученим документам, які ідентифікують його особу (а.с. 14 звор.стор. - 16, 29), що підтверджує звернення до банку саме відповідача (а.с. 7, 50). 18 січня 2022 року [PERSON] ознайомився із Паспортом споживчого кредиту "Швидка готівка", підписавши його за допомогою електронного підпису, відкритий ключ якого відображений в Анкеті-заяві від 28.05.2021 (а.с. 7 звор. - 8 звор., 51). Також 18.01.2022 [PERSON] за допомогою відкритого ключа підписав заяву про надання послуги "Швидка готівка" № АВН0СТ155101642498079692, за умовами якої останній погодив із АТ "А-Банк" такі умови кредитування: сума кредиту 97900,00 грн, строк кредиту 60 місяців з 18.01.2022 до 17.01.2027, процентна ставк - 75 % на рік, розмір щомісячного платежу 6355,04 грн, номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який нараховується сума кредиту 5375235211639321 (а.с. 8, 9, 52). [PERSON] ознайомився із Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яку підписав за допомогою електронного підпису, в якій визначено періоди та визначені до сплати суми (а.с. 9 звор., 53). На підтвердження факту перерахування на користь [PERSON] кредитних коштів у сумі 97900,00 грн позивач надав меморіальний ордер № TR.21490592.21103.65455 від 18.01.2022, де призначенням платежу вказано: видача кредиту згідно договору № АВН0СТ155101642498079692 від 18/01/2022 (а.с. 11 звор., 56). З долучених до матеріалів позову виписки по рахунку та розрахунку заборгованості за договором № АВН0СТ155101642498079692 від 18.01.2022, укладеного між АТ "Акцент-Банк" та клієнтом [PERSON] , установлено, що станом на 18.04.2025 заборгованість за наданим кредитом визначена в розмірі 228220,06 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 97867,67 грн, заборгованість за простроченими відсотками - 130352,39 грн. Мали місце дві сплати: 18.02.2022 на суму 6355,04 грн, 18.07.2022 - 273,23 грн (а.с. 10-11, 12-13, 54-55, 57-58). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного зобов`язання, непогашення відповідачем заборгованості за ним, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 626, 628 ЦК України). За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно із якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, в якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як установив суд, [PERSON] , будучи клієнтом АТ "А-Банк", 18.01.2022 уклав з ним кредитний договір, підписав його, використовуючи згенеровану ключову пару удосконаленого електронного підпису, за умовами якого отримав кредит в сумі 97900,00 грн на строк 60 місяців з 18.01.2022 до 17.01.2027 зі сплатою процентної ставки в розмірі 75 % на рік. Після отримання кредитних коштів 18.02.2022 відповідач здійснив сплату щомісячного платежу в сумі 6355,04 грн, як це визначено в погодженій сторонами Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Вказане свідчить про існування між [PERSON] та АТ "А-Банк" кредитних правовідносин, а відтак до цих правовідносин суд застосовує вимоги ст. 509, 1054 ЦК України. Так, у частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З урахуванням вказаного, позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, на підтвердження чого надав відповідний меморіальний ордер. Доказів протилежного останній не надав. Оскільки [PERSON] не дотримувався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки (здійснив тільки одну повну сплату, інший платіж здійснив частково, пілся чого не вносив жодних проплат), станом на 18.04.2025 його заборгованість перед Банком становить 228220,06 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 97867,67 грн, заборгованість за простроченими відсотками - 130352,39 грн, які нараховані за ставками та в порядку, що визначені умовами кредитного договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позивач надав на обгрунтування своїх вимог належні та допустимі докази, які підтверджують факт укладення кредитного договору, визначення всіх його істотних умов та неналежне виконання умов договору відповідачем, яке призвело до утворення заборгованості. Натомість, доказів належного виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів за вищевказаним договором [PERSON] суду не надав, не долучив до матеріалів справи будь-яких доказів на спростування як користування наданими йому коштами, так і наданого позивачем розрахунку заборгованості, як і не надав контррозрахунку. При цьому суд встановив, що факт отримання відповідачкем кредитних коштів мав місце та останній погодилася на сплату відсотків за користування кредитними коштами. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладеного з позивачем договору № АВН0СТ155101642498079692 від 18.01.2022, у встановленому порядку та строки не погашав кредит та не сплачував проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позовна заява АТ "А-Банк" є обґрунтованою, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 228220,06 грн, складові якої описано вище. Розподіл судових витрат між сторонами: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2738,64 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 1). Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову, то, згідно із ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного, ст. 207, 509, 626, 627, 628, 1054, ЦК України та

Outcome: approved