Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи 19.05.2025 до Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позовної заяви позивач вказала, що між сторонами існували фактичні шлюбні відносини, разом з тим шлюб між сторонами зареєстрований не був. Зазначає, що [INFO] у сторін народилась дитина [PERSON] . Посилається на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину, відмовляється добровільно надавати кошти на утримання. Позивач просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем по суті справи заяви не подано. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2025 цивільну справу передано для розгляду судді Дзюбинському А.О. Ухвалою судді від 23.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 24.07.2025. У судове засідання 24.07.2025 з`явився позивач. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви по суті справи не надав. Ухвалою суду від 24.07.2025 постановлено провести заочний розгляд цивільної справи. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Інші заяви та клопотання від учасників справи не надходили. У судовому засіданні 24.07.2025 позивач підтримала позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду Відповідно до частини восьмої ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить такого висновку. Відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьком та матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Зазначена обставина встановлена на підставі свідоцтва про народження від 17.04.2014 серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис про народження № 256 від 17.04.2014, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, а також на підставі тієї обставини, що відповідно до актового запису про народження № 256 від 17.04.2014 у графі відомості про батька внесено інформацію щодо прізвища, імені, по батькові батька, відповідача у цій справі - [PERSON] , його громадянства України, РНОКПП [NUMBER] , та дати народження - [INFO] . Так, відповідно до Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, які затверджено наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 (у редакції станом на 14.01.2014) розділу III. Державна реєстрація окремих актів цивільного стану, глави 1. Державна реєстрація народження фізичної особи та її походження, а саме пунктів 10, 12, 16, у разі якщо мати дитини не перебуває у шлюбі з батьком та немає спільної заяви батьків про визнання батьківства, відомості про батька вносяться за вказівкою матері, і в такому випадку не зазначаються дата народження, місце проживання та РНОКПП батька. У графі «Для відміток» у такому разі зазначається: «Відомості про батька внесені за вказівкою заявника». Натомість, у даному актовому записі зазначені повні персональні дані відповідача як батька, що є можливим виключно у випадку надання спільної заяви батьків або наявності зареєстрованого шлюбу між ними. Згідно з ч. 1 ст. 135 СК України у разі, коли мати дитини не перебуває у шлюбі, походження дитини від батька визначається за спільною заявою матері та чоловіка, який визнає себе батьком дитини. Крім того, відповідно до пункту 12 підпункту "в" глави 1 розділу III вищевказаних Правил, до заяви про державну реєстрацію народження дитини додається документ, який є підставою для внесення відомостей про батька дитини, зокрема спільна заява батьків про визнання батьківства, про що в актовому записі обов`язково зазначається як підстава внесення відповідних даних. Також, відповідно до пункту 1 глави 1 розділу III, державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження. Походження дитини визначається виключно відповідно до Сімейного кодексу України, що виключає довільне внесення відомостей про батька. Таким чином, з огляду на наявність в актовому записі про народження повних ідентифікаційних даних відповідача як батька, а також відсутність підстав для внесення таких даних «зі слів матері» відповідно до статті 135 СК України та пункту 18 Правил №?52/5, суд дійшов висновку, що батьківство було визнане відповідачем добровільно на підставі спільної заяви, а отже, він є юридично встановленим батьком дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ та набула чинності для України 27.11.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду від 11.03.2020 у справі №759/10277/18). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог ст. 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. При цьому, згідно зі ст. 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітньої [PERSON] , враховуючи вік дитини, працездатний вік відповідача, суд дійшов висновку про повне задоволення вимог позивача та необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягненню нею повноліття. Згідно зі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому стягнення аліментів слід призначити з 19.05.2025, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем не надано доказів здійснення судових витрат. Позивач при зверненні до суду не сплачувала судовий збір, оскільки звільнена від його сплати у справах про стягнення аліментів відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, зважаючи на задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved