Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 16.11.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем за допомогою Веб-сайту (https:/creditkasa.ua) було укладено Кредитний договір № 1303-1493, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на платіжну карту в розмірі 3900,00 грн. строком користування 300 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало [PERSON] кредит в розмірі 3900,00 грн. на картковий рахунок. Обов`язки, передбачені договором, відповідач не виконує, у зв`язку з чим станом на 27.02.2025 року виникла заборгованість за наданим кредитом в розмірі 38590,50 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом 3900,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами 34690,50 грн. Але позивач, застосовуючи до правовідносин, що виникли з відповідачем, програму лояльності просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за відсотками лише у розмірі 15600,00 грн. В добровільному порядку позичальник заборгованість не сплачує. Тому просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість в загальному розмірі 19500,00 грн та судові витрати у справі. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 10 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] відзив на позов не надав. Інші заяви по суті справи та клопотання від сторін суду не надходили. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В позовній заяві звернувся з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, проти його задоволення не заперечував. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, що в засідання не з`явився. Заслухавши відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16 листопада 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1303-1493. Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором A5785. Згідно п. 4.1. Договору розмір кредитної лінії, тобто розмір наданого кредиту 3900,00 грн. Згідно п. 4.7 та п.4.10. Договору процентна ставка фіксована. Розмір процентів за користування Кредитом складає 3 % від непогашеної суми кредиту за кожен день користування Кредитом (Стандартна ставка). Проценти за користування Кредитом нараховуються з першого дня перерахування Позичальнику Кредиту до моменту повернення Кредиту Кредитодавцю шляхом перерахування Кредиту на рахунок Кредитодавця. Згідно п. 4.8. базовий період складає 21 календарний день з дня отримання кредиту. Згідно п. 4.12. строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику: 300 днів з моменту перерахування кредиту позичальника. Як підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватЮанк» від 25.03.2025 про перерахування коштів, видача кредиту за договором №1303-1493 успішно здійснена на платіжну карту номер [NUMBER] у розмірі 3900,00 грн 16.11.2023. Частиною 1\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з частиною 1\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором 1303-1493 від 16.11.2023 року станом на 27.02.2025, позивач обраховує заборгованість відповідача на загальну суму 38590,50 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 3900,00 грн., за процентами 34690,50 грн. З наведеного розрахунку вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховані в межах строку кредитування, який складає 300 календарних днів (з 16.11.2023 року по 10.09.2024 року). Проте, кредитодавець, застосувавши програму лояльності, частково списав заборгованість відповідача за процентами та звертається до суду з вимогами про стягнення заборгованості за процентами в розмірі 15600,00 грн. Відповідач свого розрахунку заборгованості не надав, як не надав і доказів сплати заборгованості за кредитом та відсотками. Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 19500,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 3900,00 грн., за відсотками 15600,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Як передбачено ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав в повному обсязі, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 1211,20 грн (2422,40 грн. х 50% = 1211,20 грн). При цьому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1211,20 грн (2422,40 грн. х 50% = 1211,20 грн) на відшкодування понесених судових витрат пропорційно до задоволених відносно неї позовних вимог.

Outcome: approved