Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

у лютому 2025 року позивач [PERSON] , в особі представника - адвоката Мариніч І.Г., звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрій Сергійович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрієм Сергійовичем відкрито виконавче провадження № [NUMBER] щодо виконання Виконавчого напису № 26456 вчиненого 10 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості в розмірі 57 561 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят одна гривна) 40 копійок та 05.10.2021 р. було розпочато виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 26457 вчиненого 10.09.021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості в розмірі 66 850,00 грн. З матеріалів виконавчих проваджень №№ [NUMBER] та [NUMBER] вбачається наступне: - 10 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за номером 26456 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості в розмірі 57 561 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят одна гривна) 40 копійок, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 14 900,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 42 011,40 грн., за кредитним договором № IU5980418 від 06 листопада 2020 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «ІНСТАФІНАНС», за вчинення виконавчого напису 650,00 грн. Кредитний договір № IU5980418 від 06 листопада 2020 року укладений між [PERSON] та ТОВ «ІНСТАФІНАНС» в електронній формі, що підтверджується змістом виконавчого напису, в якому зазначено наступне: «…за Кредитним договором № IU5980418 від 06 листопада 2020 року, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ІТС) компанії IU3345927…». 05 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрієм Сергійовичем відкрито виконавче провадження № [NUMBER] щодо виконання Виконавчого напису № 26456 вчиненого 10 вересня 2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС». - 10 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за номером 26457 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості в розмірі 66200,00 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 17 000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 49 200,00 грн., за кредитним договором № IU5980418 від 06 листопада 2020 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «ІНСТАФІНАНС», за вчинення виконавчого напису 650,00 грн. Кредитний договір № ID4639926 від 07 листопада 2020 року укладений між [PERSON] та ТОВ «ІНСТАФІНАНС» в електронній формі, що підтверджується змістом виконавчого напису, в якому зазначено наступне: «…за Кредитним договором № IU5980418 від 06 листопада 2020 року, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ІТС) компанії I D3468572…». 05 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрієм Сергійовичем відкрито виконавче провадження № [NUMBER] щодо виконання Виконавчого напису № 26457 вчиненого 10 вересня 2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС». На думку позивачки виконавчий напис № 26456 вчинений 10 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості в розмірі 57 561 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят одна) гривна 40 копійок та виконавчий напис № 25457 вчинений 10 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості в розмірі 66200 (шістдесят шість тисяч двісті) гривень 00 коп. підлягають скасуванню. Щодо вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів то відповідно до листа приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрія Сергійовича від 14.08.2023 р. № 01-29/11212 з позивачки в межах ЗВП № [NUMBER] були стягнуті грошові кошти у розмірі 27 505 (двадцять сім тисяч п`ятсот п`ять гривень) 95 копійок. Враховуючи, що підставою отримання відповідачем грошових коштів були виконавчі написи № 26456 та № 26457 вчинені 10 вересня 2021 року, які слід визнати такими, що не підлягають виконанню, сума в розмірі 27 505 (двадцять сім тисяч п`ятсот п`ять гривень) 95 копійок є безпідставно набутою та підлягає поверненню, оскільки правова підстава згідно якої набуті грошові кошти за рішенням суду не існуватиме. Щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою. Для захисту прав та законних інтересів [PERSON] була змушена звернутися за правовою допомогою до адвоката Мариніч Ірини Григорівни, з якою був укладений договір № 07-Ф/2023 про надання правової допомоги від 11 травня 2023 року. Згідно п. 1.2. вказаного договору адвокат надає позивачці правову допомогу в тому числі щодо виконавчого провадження № [NUMBER] та № [NUMBER]. В розділі 3 договору сторони погодили розмір гонорару та умови оплати. Так, відповідно до п. 1.1. клієнт (позивачка) зобов`язується сплатити адвокату гонорар у розмірі, визначеному в додатку № 1 та всі фактичні витрати, в тому числі, але не обмежуючись транспортні витрати, витрати на копіювання / роздруківку документів, судовий збір, що підтверджуються розрахунковими документами (фіскальні чеки, чеки, платіжні доручення, виписки з банку, квитанції про оплату, тощо). Відповідно до додатку № 1 сторони погодили вартість послуг щодо кожного окремого виду послуг. У зв`язку з відсутністю у позивачки будь-яких документів по справі, як по виконавчим провадженням так і кредитним договорам, для надання правової допомоги адвокат здійснила адвокатський запит до приватного виконавця Куземенко А.С. Згідно Додатку 1 складання та направлення адвокатського запиту до приватного виконавця Куземенко А.С. становить 1000,00 грн. Після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу були отримані та проаналізовані копії матеріалів виконавчого провадження, прораховану загальну суму утриманих коштів з позивачки за ЗВП [NUMBER]. Складено позовну заяву. Відповідно до Додатку № 1 до договору № 07-Ф/2023 про надання правової допомоги від 11.05.2023 р. вартість складання позовної заяви становить 3500,00 грн. Таким чином, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить - 4500,00 грн. - на професійну правничу допомогу, 2 422,40 грн. судовий збір за подання позовної заяви, що містить дві немайнові вимоги, 1 211,20 грн. судовий збір за подання заяви, що містить майнові вимоги. З врахуванням вищевикладеного просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 26456 вчинений 10 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості у розмірі 57 561 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят одна гривна) 40 копійок, визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 26457 вчинений 10 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості у розмірі 66 200 (шістдесят шість тисяч двісті) гривень 00 копійок, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 27 505 (двадцять сім тисяч п`ятсот п`ять гривень) 95 копійок, стягнуті в межах зведеного виконавчого провадження № [NUMBER] та судові витрати у розмірі 8133,60 грн., в тому числі витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 633,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. 18 лютого 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 19 лютого 2025 року. Судом в порядку ч. 2 ст. 27 ЦПК України направлявся запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо місцезнаходження юридичної особи. Відповідь на такий запит надійшла до суду 20 лютого 2025 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 лютого 2025 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. Про причини неявки суд не повідомив. Треті особи, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення судової повістки, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. 01 травня 2025 року від Приватного виконавця Куземченко Андрія Сергійовича надійшла заява в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України; повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Заяв та / або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З урахуванням викладеного, ст. ст. 128 - 131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства. Частина 1 ст. 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 10 вересня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №26457, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №ID4639926 від 07 листопада 2020 року у розмірі 66 850,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 17 000,00 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 49 200,00 грн.; плати за вчинення виконавчого напису - 650,00 грн. (а.с. 16). Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченком А. С. 05 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 26457, виданого 10 вересня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. (а. с. 21). 10 вересня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №26456, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №IU5980418 від 06 листопада 2020 року у розмірі 57 561,40 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 14 900,00 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 42 011,40 грн.; плати за вчинення виконавчого напису - 650,00 грн. (а.с. 18). Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченком А. С. 05 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 26456, виданого 10 вересня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. (а. с. 20). Відповідно до постанови [NUMBER] про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка А. С. було об`єднано виконавчі провадження [NUMBER], [NUMBER] у зведене виконавче провадження [NUMBER] (а.с. 23). Згідно з постановою [NUMBER] про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка А. С. було звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] , [INFO] що отримує дохід у АТ «А-БАНК» та Військова частина [NUMBER] (а.с. 22). Згідно з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 червня 2023 року, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », про що складено відповідний актовий запис №236 (а.с. 16). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII (чинною на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, зі змінами та доповненнями до нього. У статті 87 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано, а також: визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.»; зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржувані виконавчі написи вчинені нотаріусом 10 вересня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих написів), нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Тобто, на день вчинення виконавчих написів, редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Суду не надано доказів того, що укладені кредитні договори, які надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису, були посвідчені нотаріально. Тому наявні підстави для визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У постанові від 13.10.2021 року у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.11.2021 року у справі № 758/14854/20, учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Суду не надано доказів того, що укладені кредитні договори, які надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису, були посвідчені нотаріально. Разом із цим з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчих написів боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчих написах, чи направлялась стягувачем вимога боржникові про погашення суми заборгованості за кредитами (усунення порушень вимог кредитних договорів). Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, обґрунтовані та підлягають задоволенню, а виконавчі написи слід визнати такими, що не підлягає виконанню, оскільки при винесенні спірних виконавчих написів не було дотримано норм Закону України «Про нотаріат» та порядку вчинення нотаріальних дій. Судом також досліджено лист приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрія Сергійовича від 14.08.2023 р. № 01-29/11212 в якому зазначається що з позивачки в межах ЗВП № [NUMBER] були стягнуті грошові кошти у розмірі 27 505 (двадцять сім тисяч п`ятсот п`ять гривень) 95 копійок (а.с. 24 - 25). Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до Постанови Верховного суду від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20, судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що грошові кошти, які були стягнуті з позивача на користь відповідача в межах виконавчого провадження ЗВП [NUMBER], відкритого на підставі оскаржуваних виконавчих написів нотаріуса, підлягають поверненню позивачу, а тому, вимога щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» на користь [PERSON] стягнутих грошових коштів у розмірі 27 505 грн. 95 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо стягнення судових витрат, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 133 ПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 633 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією № 4450-8281-6945-2725 від 16 лютого 2025 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 29). У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 3 633 грн. 60 коп. Також, як вбачається з матеріалів справи позивач просить відшкодувати понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 4500 грн. 00 коп., у позовній заяві вказувала попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи у зазначеному розмірі. Однак, станом на момент прийняття рішення у справі матеріали справи містять у собі тільки Договір (угоду) про надання правничої допомоги № 07-Ф/2023 від 11 травня 2023 року та додаток №1 до договору про надання правової допомоги. Будь - які інші докази на підтвердження понесення позивачем відповідних витрат позивачем не надано. Тому суд позбавлений можливості прийняти відповідне рішення в цій частині. При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідно до п. 3 ч.1, ч. 2 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved