Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 14 липня 2007 року Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 159. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що протягом останніх років життя між сторонами погіршувались подружні стосунки, між ними виникали постійні суперечки, що негативно впливало на психічний стан усіх членів родини. У зв`язку з цим шлюбно-сімейні відносини сторони припинили у червні 2024 році, спільного бюджету не мають та спільне господарство не ведуть. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Ухвалою судді від 19.05.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу було запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії даної ухвали суду подати відзив на позовну заяву. Відповідачем подано письмове клопотання про надання строку на примирення, у зв`язку з чим ухвалою судді від 02.07.2025 здійснено перехід з розгляду без виклику сторін до розгляду справи з викликом сторін на 15.07.2025. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 14 липня 2007 року Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 159. Після одруження прізвище дружини « [PERSON] ». Копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (видано повторно) свідчить про те, що [INFO] в них народився син [PERSON] , де в графі батьки міститься запис: батько дитини [PERSON] , мати [PERSON] . Копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (видано повторно) свідчить про те, що [INFO] в них народився син [PERSON] , де в графі батьки міститься запис: батько дитини [PERSON] , мати [PERSON] . Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною другою ст. 36 СК України передбачено, що шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статей 104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач вважає, що збереження шлюбу з відповідачем суперечитиме його інтересам, оскільки він вже має іншу родину та намірів для поновлення шлюбних відносин не має. Суд зважає на прохання відповідача надати сторонам строк для примирення. Однак, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.12.2020 у справі № 456/848/16-ц, в якій зазначено, що згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Крім того, ст. 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину або чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved