Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Зміст позовних вимог Позивач у квітні 2025 року звернувся до суду із указаним позовом мотивуючи вимоги тим, що 26 листопада 2021 між АТ «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви №300011846 про акцепт публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД», відповідно до умов якого відповідачці було відкрито поточний рахунок та надано кредит у сумі 10000,00 грн на строк 731 день. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитним договором №300011846 від 26 листопада 2021 року становить 12117,43 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 7033,37 грн; заборгованість за відсотками 1,06 грн; заборгованість за комісією 5083 грн. 25 липня 2024 АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» уклали договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого АТ «БАНК\~ФОРВАРД» передало (відступило) ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до [PERSON] за кредитним договором №300011846 від 26 листопада 2021 на суму 12117,43 грн. Таким чином відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за кредитним договором №300011846 від 26\~листопада 2021 у розмірі 12117,43 грн. ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» надіслало відповідачці досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, однак заборгованість не погашена. У зв`язку із зазначеним вище, позивач просить суд стягнути на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» із [PERSON] заборгованість за кредитним договором №300011846 від 26\~листопада 2021 в розмірі 12117,43 грн, сплачений судовий збір в сумі 2442,40 грн. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 01 травня 2025 року відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судовий розгляд на 03 червня 2025. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у заяві зазначив, що просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, у випадку неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Довідкою 03 червня 2025 відкладено до 24 червня 2025 у зв`язку із замінуванням суду. Протокольною ухвалою суду від 24 червня 2025 розгляд справи відкладено до 18 липня 2025 у зв`язку із клопотанням відповідачки про вирішення питання мирним шляхом. Відповідачка до початку розгляду справи по суті позов визнала та заявила клопотання про розстрочення виконання рішення суду через важке матеріальне становище. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом установлено, що 26 листопада 2021 між АТ «БАНК\~ФОРВАРД» та [PERSON] укладено анкету-заяву №300011846 про акцепт Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «БАНК ФОРВАРД», відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит в сумі 10000,00 грн, строком на 731 день, з 26 листопада 2021 по 26 листопада 2023 з річною відсотковою ставкою 0,01%, щомісячною комісією 299,00 грн та платою за пропущені платежі: перший пропуск 350 грн, другий пропуск 350 грн, третій пропуск 400 грн, четвертий пропуск та кожний наступний 400 грн (а.с.4зв.-7). Також сторони погодили графік платежів, який є додатком № 1 до Угоди №300022892 від 11 липня 2022 (а.с. 8зв.-9). До позовної заяви позивачем додано паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною договору (а.с. 7зв.-8). Договір власноручно підписано [PERSON] . Відповідачка [PERSON] не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 12117,43\~грн,\~а саме:\~заборгованість за\~тілом кредиту\~ 7033,37\~грн;\~ заборгованість\~за відсотками\~ 1,06\~грн;\~ заборгованість\~за комісією\~ 5083,00\~грн (а.с. 11-11зв.). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальниця [PERSON] погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання власноруч договору наданого банком у паперовому варіанті. Разом з тим, суд не приймає як складову частину кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачем паспорт споживчого кредиту, доданий позивачем до позовної заяви, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 у справі № 393/126/20. Відтак, зміст укладеного сторонами договору та умови кредитування відображені у анкеті-заяві №300011846 від 26 листопада 2021 про акцепт Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «БАНК ФОРВАРД», яку підписала [PERSON] . Свої зобов`язання за указаним договором АТ «БАНК\~ФОРВАРД» виконало та перерахувало обумовлену суму коштів на наданий картковий рахунок позичальниці, яка користувалася наданими їй коштами та частково погашала заборгованість, що вбачається із виписки по особовому рахунку за період з 26 травня 2020 по 10 червня 2023 (а.с. 12-24). 25 липня 2024 між АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №GL1N426202/1, відповідно до якого АТ «БАНК ФОРВАРД» відступило ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» право вимоги до відповідачки за кредитним договором №300011846\~від 26\~листопада 2021\~ на загальну суму 12117,43 грн (а.с. 26зв.-29). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи досліджені судом докази, а також встановлені обставини та положення зазначених вище норм права, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений 26\~листопада 2021\~ між [PERSON] та первісним кредитором АТ «БАНК ФОРВАРД». Всупереч умов кредитного договору відповідачка не виконала свої зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка на момент відступлення прав вимоги складала суму у розмірі 12117,43\~грн,\~а саме:\~заборгованість за\~тілом кредиту\~ 7033,37\~грн;\~ заборгованість\~за відсотками\~ 1,06\~грн;\~ заборгованість\~за комісією\~ 5083\~грн (а.с. 29зв.). ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» нарахувань за кредитним договором не здійснювало. Таким чином відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за договором акцептом Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД» №300011846 від 26 листопада 2021 на загальну суму 12117,43 грн. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно статей 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості по кредитному договору ні на рахунки ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», ні на рахунки попереднього кредитора. Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення суду за клопотанням відповідача, суд приходить до наступного. Згідно з частинами 1, 3, 4\~статті 435 ЦПК України\~за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. В той же час, згідно з частиною 5\~статті 435 ЦПК України\~розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10\~постанови від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року №8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду. Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 4 червня 2019 року в справі №916/190/18. Відповідно до положень частини 1\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачка в судовому засіданні заявила клопотання про розстрочення виконання рішення суду через важке матеріальне становище, проте не надала жодного доказу в підтвердження вказаних обставин, а тому суд в задоволенні клопотання відмовляє. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачкою належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача, як нового кредитора про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Судові витрати Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні з цим позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, оскільки відповідачка визнала позов, з останньої на користь позивача слід стягнути 50% суми судового збору, яка підлягає відшкодуванню позивачці у розмірі 1211 грн 20 коп., решту суми слід компенсувати позивачу з держаного бюджету.

Outcome: approved