Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Позивач 29.11.2024 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Інни Валеріївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», третя особа: [PERSON] , та просить: - визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер: 74986260 від 11.09.2024 приватного нотаріуса ОМНУ Ткаченко І.В. щодо реєстрації права власності на машино-місце № [NUMBER] , розташоване за адресою: [ADDRESS] , за ТОВ «ФК «Фінрайт»; - скасувати запис в Державному реєстрі речових прав про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 74986260 від 11.09.2024 приватного нотаріуса ОМНУ Ткаченко І.В. щодо реєстрації права власності на машино-місце № [NUMBER] , розташоване за адресою: [ADDRESS] , за ТОВ «ФК «Фінрайт»; - визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав їх обтяжень, індексний номер: 74985195 від 11.09.2024 приватного нотаріуса ОМНУ Ткаченко І.В. щодо реєстрації права власності на машино-місце № [NUMBER] , розташоване за адресою: [ADDRESS] , за ТОВ «ФК «Фінрайт»; - - скасувати запис в Державному реєстрі речових прав про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 74985195 від 11.09.2024 приватного нотаріуса ОМНУ Ткаченко І.В. щодо реєстрації права власності на машино-місце № [NUMBER] , розташоване за адресою: [ADDRESS] , за ТОВ «ФК «Фінрайт». Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.01.2022 між [PERSON] як іпотекодавцем та АТ «АКБ «Конкорд» як іпотекодержателем, укладено іпотечний договір №70.07.000025, за умовами якого позивачем забезпечено виконання позичальником [PERSON] перед банком кредитного договору №20.07.000040 від 17.01.2022. Два машиномісця, які належать позивачці вибули з її власності, поза її відомістю та волею. Позивачці мала направлятися вимога про усунення порушень не менше як за 6 місяців до звернення стягнення на предмет іпотеки, однак така вимога надсилалася за три місяці. Також позивачка вважає, що відповідачем не було надано всіх документів необхідних для реєстрації права власності. Машиномісця визначені у розмірі меншому на момент їх передачі в іпотеку, що свідчить про відсутність оцінки належного позивачу майна. Перереєстрація права власності відбулася під час дії мораторія. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 02.12.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 28.01.2025. Повернуто заявника заяву про забезпечення позову. У зв`язку з неявкою учасників справи у підготовче засідання 28.01.2025 розгляд справи відкладено на 12.03.2025. До суду 12.03.2025 надійшов відзив представника ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» - Погорєлова Ю.А., згідно якого просить відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування відзиву зазначено, що підпис на позові відрізняється від підпису в іпотечному договору, що в сукупності з тим, що за адресою реєстрації позивачка не отримує листи та наявною інформацією про проживання за кордоном, свідчить про те, що позов поданий не встановленою особою. 10.05.2024 ТОВ «ФК «Фінрайт» отримало право вимоги до позивача в результаті укладеного з АТ «АКБ «Конкорд» договору про відступлення прав вимоги. 15.05.2024 позичальнику та іпотекодавцю відправлено письмові повідомлення про відступлення прав вимоги та письмове повідомлення (вимога) про порушення умов кредитного та іпотечного договорів. 13.08.2024 повторно направлено письмове повідомлення (вимога) про порушення умов договорів. У зв`язку з невиконанням забезпеченого іпотекою зобов`язання ТОВ «ФК «Фінрайт» звернуто стягнення на предмет іпотеки на умовах договору та ст.37 Закону України «Про іпотеку». Позивач не заперечує право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання, що спричинило наявність заборгованості. Рішення про реєстрацію права власності за іпотекодавцем прийняте на підставі іпотечного застереження. Підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав позивачем не наведені. Вважає, що позивачка на власний розсуд трактує норму щодо шестимісячного строку між вимогою та подання документів для проведення державної реєстрації. Відповідач додає оцінку майна, яка спростовує всі доводи позивача щодо проведеної оцінки. Приватний нотаріус є неналежним відповідачем у справі. З метою належного сповіщення учасників справи розгляд справи у підготовчому засіданні 12.03.2025 відкладено на 02.04.2025. До суду 31.03.2025 надійшов відзив представника приватного нотаріуса Ткаченко І.В.- Шаркової Н.Р. згідно якого просить відмовити у задоволення позову, оскільки приватний нотаріус є неналежним відповідачем у справі. У зв`язку з відключенням подачі електроенергії до приміщення суду, розгляд справи у підготовчому засіданні 02.04.2025 відкладено на 24.04.2025. Розгляд справи у підготовчому засіданні 24.04.2025 відкладено на 01.05.2025, у зв`язку з отриманням повідомлення про замінування будівлі суду та терміновою евакуацією працівників та відвідувачів суду. У підготовчому засіданні 01.05.2025 проведеному за участі представника ТОВ «ФК «Фінрайт» Горбачової О.А., яка брала участь у засіданні в режимі відеоконференції, було прийнято відзиви відповідачів, відмовлено у задоволенні клопотання Горбачової О.А. про витребування доказів. В результаті проведених підготовчих дій, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 18.06.2025. У судовому засіданні 18.06.2025 проведеному за участі представника ТОВ «ФК «Фінрайт» Горбачової О.А., яка брала участь у засіданні в режимі відеоконференції, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Горбачової О.А. про витребування доказів, представником відповідача надано вступне слово, під час дослідження доказів судом отримано повідомлення про замінування будівлі суду, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 07.07.2025. У судовому засіданні 07.07.2025 представник ТОВ «ФК «Фінрайт» Горбачова О.А., яка брала участь у засіданні в режимі відеоконференції, заперечувала проти позову. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином. [PERSON] 27.01.2025 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.1 ст.244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. Суд, у судовому засіданні 07.07.2025, перейшов до стадії ухвалення рішення та оголосив, що проголошення судового рішення відбудеться 17.07.2025 о 13:30 год. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, заслухавши пояснення представника відповідача, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 17 січня 2022 року між Акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №70.07.000025, за умовами якого договір забезпечує виконання позичальником [PERSON] зобов`язань, що випливають з укладеного між нею як позичальником та АТ «АКБ «Конкорд» кредитного договору №20.07.000040 від 17.01.2022, угод до кредитного договору, які можуть бути укладені в майбутньому. Предметом іпотеки виступило машиномісце №5, загальною площею 17,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:2058119251101 та машиномісце № [NUMBER] , загальною площею 16,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:2058140751101, які розташовані за адерсою: [ADDRESS] . Договір зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М. за №46 (а.с.167 на звороті-169). Згідно п.5.1.1. іпотечного договору №70.07.000025 від 17.01.2022, даний пункт договору надає право Іпотекодержателю звернути стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку шляхом: прийняття іпотекодержателем предмету іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, визначеному ст.37 Закону України «Про іпотеку». 10 травня 2024 року між Акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» укладено договір №GL4N025854 про відступлення прав вимоги, який разом з додатком №1 реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами, свідчать про те, що ТОВ «ФК «Фінрайт» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №20.07.000040від 17.01.2022 та до [PERSON] за іпотечним договором №70.07.000025 від 17.01.2025 (а.с.178 на звороті-179). ТОВ «ФК «Фінрайт» 14.05.2024 надіслало [PERSON] та [PERSON] лист з повідомленням про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, яке щодо позивачки повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.157 на звороті, 158). 30.05.2024 ТОВ «ФК «Фінрайт» надіслало [PERSON] та [PERSON] письмове повідомлення (вимогу), згідно якої вимагав усунення порушення кредитного та іпотечного договорів та попереджало про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не усунення порушень, яке щодо позивачки повернулося з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.183-184, 161). 13.08.2024 ТОВ «ФК «Фінрайт» надіслало [PERSON] та [PERSON] письмове повідомлення (вимогу), згідно якої вимагав усунення порушення кредитного та іпотечного договорів та попереджало про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не усунення порушень, яке щодо позивачки повернулося з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (164-165, 160). 03.09.2024 суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] проведено оцінку майна та складено звіт, згідно якого справедлива (ринкова) вартість машиномісця №5, загальною площею 17,5 кв.м.. складає 201\~300 грн, справедлива (ринкова) вартість машиномісця №15, загальною площею 16,1 кв.м. складає 185\~200 грн (а.с.170-173). 05.09.2024 право власності на предмет іпотеки: машиномісце № [NUMBER] та машиномісце № [NUMBER] , які розташовані за адерсою: [ADDRESS] , зареєстровано за ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» на підставі іпотечного договору, договору про відступлення прав вимоги, вимога іпотекодержателя про усунення порушень, довідки про суму боргу, висновок про вартість майна, рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с.24-27). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частині першій статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами). Отже, у випадку настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором, у тому числі і випадку, передбаченому частиною другою статті 1050 ЦК України, позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша статті 546 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (тут і надалі в редакції, чинній на момент укладення договору іпотеки) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Відповідно до статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений у будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Згідно з частиною першою статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Подібні положення закріплені у Законі України «Про іпотеку» в редакції, чинній на момент звернення стягнення на предмет іпотеки (05.09.2024). Тобто законодавством і на момент укладення іпотечного договору, і на момент звернення стягнення на предмет іпотеки був передбачений спосіб задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки як шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса (у примусовому порядку), так і шляхом позасудового (добровільного) врегулювання згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, зокрема й шляхом передання іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Такі ж правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18 (провадження № 14-45цс20), від 26 липня 2023 року у справі № 759/5454/19 (провадження № 14-81цс22) та у постановах Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 750/10129/18 (провадження № 61-4971св20), від 30 липня 2024 року у справі № 754/17295/20 (провадження № 61-1565св24), від 19 червня 2024 року у справі № 761/14019/19 (провадження № 61-4790св24), 09 квітня 2025 року у справі № 522/1506/22 (провадження № 61-4012св24). Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом договору іпотеки, є не лише окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя, але й відповідне застереження в іпотечному договорі. Згідно з пунктом 61 Порядку № 1127 (у редакції, чинній на час проведення реєстрації права власності, тобто станом на 19 листопада 2021 року) для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) оригінал або засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) оригінал або засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або оригінал або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або оригінал або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, комунікаційної або інформаційно-комунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, або інші документи, передбачені договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, що підтверджують факт належного виконання іпотекодержателем вимог законодавства щодо направлення вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами, або інші документи, передбачені договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, що підтверджують факт належного виконання іпотекодержателем вимог законодавства щодо направлення вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту). Вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, незалежно від обраного іпотекодержателем способу її направлення, передбаченого цим підпунктом, повинна бути надіслана не раніше шести місяців до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації. Отже, у пункті 61 Порядку № 1127 визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і державний реєстратор під час її проведення приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. У постанові Верховного Суду від 11 серпня 2021 року у справі № 715/1788/19 (провадження № 61-6548св20) зазначено, що у разі дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання діє презумпція належного повідомлення іпотекодержателя про необхідність усунення порушень основного зобов`язання, яка може бути спростована іпотекодавцем у загальному порядку. За відсутності такого належного надсилання вимоги відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець не набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Таким чином, недотримання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання унеможливлює застосовування позасудового способу задоволення вимог іпотекодержателя. Метою повідомлення іпотекодержателем іпотекодавця та інших осіб є доведення до їх відома наміру іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Тому іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання лише за умови належного надсилання вимоги, коли іпотекодавець фактично отримав таку вимогу або мав її отримати, але не отримав внаслідок власної недбалості чи ухилення від такого отримання. У пунктах 54-60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17 (провадження № 14-711цс19) зазначено, що належним необхідно вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Якщо такий порядок договором не визначений, відповідно до звичаїв ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку. Належним дотриманням іпотекодержателем процедури повідомлення іпотекодавця та боржника, якщо він є відмінним від іпотекодавця, про вимогу стосовно усунення порушення також необхідно вважати таке повідомлення, що було надіслане належним чином, проте не отримане внаслідок недбалості або ухилення від отримання. Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність (пункт 4 та 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України). Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, ТОВ «ФК «Фінрайт» двічі направив вимогу про усунення порушення з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки: 30.05.2024 та 13.08.2024, які позивачкою не були отримані та повернулися з відміткою «за закінченням строку зберігання», що є належним виконання відповідачем свого обов`язку. При тому, конструкція «вимога повинна бути надіслана не раніше шести місяців до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації» означає, що після відправлення вимоги має пройти не більше 6 місяців до державної реєстрації, в той час як позивачка помилково трактує таку норму, як таку що означає, що має пройти більше 6 місяців між направленням вимоги та проведенням державної реєстрації. Таким чином, іпотекодержатель довів дотримання ним вимог пункту 61 Порядку № 1127, яким врегульовано порядок державної реєстрації речових прав, а саме надав докази повторного направлення (не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць) вимоги про усунення порушення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з цих підстав. Доводи позивача про відсутність оцінки майна спростовуються матеріалами справи, зокрема звітом суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] від 03.09.2024. Згідно п.5-2 Прикінцевих положень Закону України «Про іпотеку» у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія\~статті 37 (у\~частині реалізації\~права іпотекодержателя\~на набуття\~права власності\~на предмет\~іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41,\~47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону. ТОВ «ФК «Фінрайт» зареєструвало за собою право власності на предмет іпотеки відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку», а тому доводи позивача про дію мораторія є безпідставними. Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»). Статтею 263 ЦПК України закріплено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. З огляду на вищевикладене у задоволенні позовних вимог слід відмовити. При тому, суд не враховує доводи представника приватного нотаріуса Ткаченко І.В., яка вважає, що нотаріус є неналежним відповідачем у справі, адже у цій справі оспорюється рішення та запис про державну реєстрацію які здійснені нотаріусом, а посилання відповідача на постанову від 19.01.2021 у справі №227/5540/18 є необґрунтованим, адже обставини постанови щодо неналежності відповідача не релевантні обставинам цієї справи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення позову, судові витрати позивача не підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: dismissed