Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

І.Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся із позовом до Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] у с.Тишиця Березнівського району Рівненської області померла позивача бабуся [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСГП «Перемога» с.Тишиця та житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті бабусі [PERSON] позивач прийняв, як спадкоємцем за заповітом, який подав заяву про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Тишицькою сільською радою Березнівського району Рівненської області 20 листопада 2006 року за реєстровим №159, яка долучена до спадкової справи №286/2007, заведеної Березнівського районною державною нотаріальною контрою. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі [PERSON] нотаріус відмовив у зв`язку з тим, що заповіт від імені спадкодавця, посвідчений Тишицькою сільською радою Березнівського району Рівненської області 20 листопада 2006 року за реєстровим №159 у Спадковому реєстрі не зареєстрований. Для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на сьогоднішній день не має можливості внести відомості про реєстрацію заповіту до Спадкового реєстру, адже Тишицька сільська рада Березнівського району Рівненської області, яка посвідчувала заповіт 20 листопада 2006 року зареєстровий №159 не має на сьогоднішній день таких повноважень щодо подачі заяви про внесення відомостей до Спадкового реєстру. Отже, зареєструвати у Спадковому реєстрі заповіт 20 листопада 2006 за № 159 не має можливості. У зв`язку із вищевказаними обставинами позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на спадкове майно, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а саме: - на земельну ділянку (пай), право спадкодавця на яке посвідчене сертифікатом серії РВ №0168723 із земель колективної власності КСГП «Перемога», розміром 1,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який вданий [PERSON] , яка померла [INFO] ; - будинок садибного типу, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 45,4 кв. м, житловою площею 29,5 кв. м, в порядку спадкування. ІІ. Клопотання, процесуальні дії у справі. 07 квітня 2025 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився; представник позивача адвокат Люшин Л.П. письмовою заявою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просить задовольнити та розглянути справу без її присутності та присутності позивача. Представник відповідача Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, у якому просить розглянути вказану справу без участі їх представника, не заперечує проти задоволення вимог позивача. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 03 квітня 2007 року встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с.Тишиця Березнівського району Рівненської області. Відповідно до копії свідоцтва про народження батька позивача, виданого 27 вересня 1963 року, серії [NUMBER] , встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] . Його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Із копії свідоцтва про народження позивача, виданого 24 вересня 1988 року, серії [NUMBER] , встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] . Його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Сертифікат на право на земельну частку (пай), серії РВ №016872,3 виданий на підставі рішення Березнівської районної державної адміністрації від 29 листопада 1996 року №391, яка перебуває у колективній власності КСГП «Перемога» розміром 1,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), - [PERSON] . Технічний паспорт на будинок садибного типу в [ADDRESS] (Інвентаризаційна справа №1091) виготовлений на ім`я [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої старостинським округом №10 Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області за №34 від 03.02.2025 року, встановлено, що дійсно згідно запису земельно-кадастрової книги с.Тишиця за №487 земельна ділянка, яка розташована в [ADDRESS] обліковується за померлою [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд в розмірі 0,12 га. Також, згідно виписки із по господарської книги за 2024 рік с.Тишиця Рівненського району Рівненської області, виданої старостинським округом №10 Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області за №33 від 03.02.2025 року, згідно по господарської книги №4 особовий рахунок № [NUMBER] будинок [ADDRESS] рахується за [PERSON] ,1928р.н., померлою [INFO] [PERSON] , [INFO] до дня смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В будинку станом на 03.04.2007 року вона була зареєстрована сама (повідомлення на запит адвоката Люшин Л.П. №51 від 19.12.2024р «Про надання відомостей про склад зареєстрованих осіб» на дату смерті [PERSON] , старостинського округу №10 (с.Тишиця) Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 23.12.2024р. №332). Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 03.05.2025 року за №198/0/6-25 [PERSON] повідомлено, щовідповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), на підставі розпорядження голови Березнівської районної державної адміністрації від 19.11.1996 за №391, громадянці [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) від 28.04.1997 серії РВ №0168723, реєстраційний № 5762. Розмір земельної частки (паю) - 1,54 умовних кадастрових гектарів. Інформація про видачу державного акта на право власності на земельну ділянку громадянці [PERSON] на території Рівненського (колишнього Березнівського) району Рівненської області, в Головному управлінні Держгеокадастру у Рівненській області відсутня. Постановою приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Скоропад В.В. від 18 лютого 2025 року, вих. №117/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті бабусі, [PERSON] , яка помела [INFO] , у зв`язку з відсутністю реєстрації заповіту у Спадковому реєстрі. Відповідно до заповіту, посвідченого 20 листопада 2006 року секретарем Тишицької сільської ради Березнівського району Рівненської області Панасюк Т.Г., зареєстрованого в реєстрі за №159, [PERSON] все належне їй майно з чого б воно не складалося б і де б воно не находилося б і взагалі все те, що буде їй належати по закону заповіла [PERSON] ,1988 року народження. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої Здолбунівською державною нотаріальною конторою Рівненської області №80976874 від 29.04.2025 р., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа №286 від 21.09.2007р. у спадковому реєстрі №46149920. Із копії спадкової справи №286/2007 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті баби [PERSON] . Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №11121570 від 21 вересня 2007 року, параметри пошуку « [PERSON] » у Спадковому реєстрі знайдено інформацію про те, що Тишицькою сільською радою Березнівського району Рівненської області 12 січня 2000 року зареєстрованим №8 та 19 березня 2004 року за реєстрованим №34 від імені спадкодавця було посвідчено заповіти. (Спадкова справа 286/2007 до майна померлої [INFO] [PERSON] ) У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має у шестимісячний термін подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що заповіт, посвідчений 20 листопада 2006 року секретарем Тишицької сільської ради Березнівського району Рівненської області Панасюк Т.Г., зареєстрований в реєстрі за №159 у Спадковому реєстрі не зареєстрований. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом чи іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (частини третя та четверта статті 1247 ЦК України). Тлумачення норм цивільного законодавства свідчить, що несвоєчасне здійснення державної реєстрації посвідченого заповіту в Спадковому реєстрі не зумовлює його нікчемність. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку». (Постанова Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19). Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, визначений у статті 16 ЦК України, не є вичерпним, про що прямо зазначено у вказаній статті. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають ураховувати його ефективність. Це означає лише те, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права - постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі №662/397/15-ц. Відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а також такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved