Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

23 травня 2025 року ТОВ «Смілаенергопромтранс», через систему «Електронний суд», звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просило стягнути з [PERSON] на його користь борг з оплати послуги з постачання теплової енергії у сумі 394 гривні 74 копійки, абонплату у сумі 211 гривень 14 копійок, 3% річних у сумі 23 гривні 58 копійок, інфляційній збитки у сумі 101 гривня 73 копійки та пеню у сумі 28 гривень 77 копійок, а також судовий збір у сумі 2422 гривні 40 копійок. Позовні вимоги обґрунтувало тим, що до 01 вересня 2022 року позивач був добросовісним постачальником теплової енергії у будинок, в якому знаходиться квартира відповідача за адресою, що підтверджується спільними актами з управителем будинку про подачу теплової енергії кожного опалюваного сезону, які розпочинаються та завершуються згідно до рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради. Нарахування оплати послуги здійснені відповідачу за тарифами, затвердженими рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради №461 від 18 лютого 2017 року. Відповідач був споживачем послуг з постачання теплової енергії згідно ст.1 Закону України «Про теплопостачання» та має незакритий особовий рахунок споживача № [NUMBER] (з 01 вересня 2022 року будинок на автономному опаленні). Оскільки відповідач споживає надані послуги, не відмовився від них у законному порядку, згідно ст.205, 901-903 ЦК України, договір про надання послуг з постачання теплової енергії між сторонами фактично діяв до 01 вересня 2022 року. Відповідач повинен був оплачувати послугу щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, проте свої обов`язки споживача добровільно не виконав. У ході спілкування з позивачем постійно заявляв, що має право на меншу суму нарахувань оплати послуги, оскільки час від часу не проживав по [ADDRESS] . При цьому, з 12 квітня 2019 року до 01 травня 2020 року між сторонами діяв договорів №26 про реструктуризацію заборгованості з оплати централізованого опалення житла, який із запізненням, але був виконаний відповідачем. Також, час від часу відповідач вів переписку з позивачем з [ADDRESS] . Крім того, згідно п.33 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ №830 від 21 серпня 2019 року, ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, граничний розмір якої встановлюється КМУ. Плату за послугу і абонплату споживач повинен здійснювати однією сумою. Нарахування абонплати позивач почав здійснювати своїм споживачам з 01 грудня 2021 року (наказ №40 від 22 листопада 2021 року). Також, постановою КМУ №1405 від 29 грудня 2023 року було відмінено заборону з 01 січня 2024 року на нарахування штрафних санкцій на борги зі сплати за житлово-комунальні послуги, тому, на підставі ст.625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу штрафні санкції на несплачуваний борг за період з 01 січня 2024 року, а саме 23 гривні 58 копійок 3% річних, 101 гривня 73 копійки інфляційні збитки та 28 гривень 77 копійок пені. Відповідач заборгував на день звернення до суду за\~ період з березня 2022 року по квітень 2022 року 394 гривні 74 копійки оплати за теплоенергію, та з березня 2022 року по серпень 2022 року 211 гривень 14 копійок абонплати. З врахуванням продовження строку ст.257 ЦК України на період дії воєнного стану, стверджує, що вимоги заявлені у межах строку позовної даності. 27 березня 2025 року позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідача заборгованості, однак 07 квітня 2025 року суд відмовив позивачу у видачі судового наказу, оскільки згідно Єдиного державного демографічного реєстру відповідач зареєстрований у м. Сміла за іншою адресою. З врахуванням вищевикладених обставин, позивач ТОВ «Смілаенергопромтранс» звернулося до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 29 травня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання, відповідачу роз`яснено право на подання до суду відзиву на позовну заяву та встановлено відповідний строк. 18 червня 2025 року, у встановлений судом строк, на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому останній зазначає, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . В березні 2022 року ТОВ «Смілаенергопромтранс» припинила постачання послуг з теплової енергії, але продовжувала нараховувати абонентську плату на протязі кількох місяців. 25 серпня 2022 року на підставі Протоколу загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Успішний дім+» по вул. Т.Шевченка, будинок №57, від 17 квітня 2022 року, Протоколу засідання постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від системи централізованого опалення від 17 серпня 2022 року №7 та з метою єдиного підходу до регулювання процесу відключення споживачів від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання), а також недопущення порушень безпечної експлуатації внутрішньо будинкових газо-, електропостачання та іншого погіршення санітарно-гігієнічних умов та теплотехнічних характеристик, виконавчий комітет місткої ради прийняв рішення від 25 серпня 2022 року №336 «Про відключення від мережі централізованого опалення будинку [ADDRESS] ». Відтак, квартира відповідача від`єднана від загально будинкової системи опалення. Щодо укладення та в подальшому підписання індивідуального договору про надання комунальних послуг (у паперовому вигляді), звертає увагу на положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правила надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830, ст.626, 638 ЦК України, вказуючи, що позивачем на адресу відповідача проект договору чи заява-приєднання не скеровувалися, але направлялись рахунки за надані послуги, які він оплачував, окрім абонентської плати, нарахування якої він вважає незаконною. Відтак, вважає, що твердження позивача про те, що з 01 грудня 2021 року з відповідачем є фактично укладеним індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії не відповідає дійсності. Повідомляє, що у вересні 2023 року звертався до ТОВ «Смілаенергопромтранс» про незаконність нарахування абонентської плати, у звязку з тим, що він за вказаною адресою фактично не проживає та відсутності індивідуального договору (у паперовій формі) про надання комунальних послуг, згідно якого він змушений сплачувати абонентську плату. 22 вересня 2023 року отримав відповідь, що плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, граничний розмір якої встановлено КМУ. Тому у відповіді позивач знову посилається на індивідуальний договір, з умовами якого він не ознайомлений і який не підписував. При спілкуванні із сусідами будинку [ADDRESS] , йому стало відомо, що із більшістю власників квартир було укладено Договором про надання послуг з постачання теплової енергії у 2020 році (індивідуально з кожним власником). Його ж, ТОВ «Смілаенергопромтранс» навіть не повідомив про ймовірність укладення та ознайомлення з таким видом договору. Вважає, що ігнорування його, як власника квартири [ADDRESS] , та не укладення договору, це неповага у першу чергу та не дотримання норм чинного законодавства. Щодо нарахування з 01 грудня 2021 року вартості послуги з постачання теплової енергії: за теплову енергію на загально будинкові потреби (опалення місць загального користування (МЗК)) та допоміжних приміщень, звертає увагу на те, що позивач в позовній заяві стверджує, що в будинку за вказаною адресою надаються послуги з опалення місць загального користування та допоміжних приміщень. Однак, на його думку, факт включення системи опалення до будинку [ADDRESS] , а також факт того, що він фактично за вказаною адресою не проживає та відповідно не користується вказаними послугами, тому абонентська плата не має бути нарахована. Крім того, звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутній розрахунок з оплати витрати на функціонування системи опалення, платіж за абонентське обслуговування, однак з цього не зрозуміло згідно якого нормативного документа та за якою формулою він здійснювався, внаслідок чого, на думку позивача, утворилась заборгованість на суму 394 гривні 74 копійки. Відтак вважає, що ціна позову є необґрунтованою та матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували таку суму заборгованості, окрім розрахунку, згідно якого неможливо достеменно зрозуміти саме такий розрахунок. Позивач не долучив до позовної заяви копій повідомлень на оплату послуг, які надсилались відповідачу. Також повідомляє, що для залагодження відносин, хоч він там фактично і не проживає та в рахунок погашення заборгованості ним 23 травня 2025 року було внесено оплату на рахунок ТОВ «Смілаенергопромтранс» у розмірі 289 гривень 17 копійок. За вказаних обставин, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 20 червня 2025 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ТОВ «Смілаенергопромтранс» Пилипіва В.Ф., в якій останній просив суд залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 289 гривень 17 копійок основної заборгованості. Ухвалою суду від 23 червня 2025 року задоволено вищевказану заяву представника позивача ТОВ «Смілаенергопромтранс» та позовну заяву ТОВ «Смілаенергопромтранс» до [PERSON] про стягнення боргу за договором про надання послуг в частині стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Смілаенергопромтранс» боргу з оплати послуги з постачання теплової енергії у сумі 289 гривень 17 копійок, залишено без розгляду. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, врахувавши доводи сторін, які викладені у їх заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 серпня 2022 року, виданого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевою О.А. та зареєстрованого в реєстрі за №555, на підставі статті 1261 ЦК України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1930 року народження, який помер [INFO] , є його син [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з квартири [ADDRESS] (а.с.44). Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18 серпня 2022 року за №307714638, державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевою О.А. 18 серпня 2022 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 серпня 2022 року, виданого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевою О.А. та зареєстрованого в реєстрі за №555, проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (а.с.45). Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.5 ст.1268 ЦПК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , хоча і отримав лише 18 серпня 2022 року свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його батька, до складу якої входить квартира [ADDRESS] та у цей же день була проведена державна реєстрація його права власності на вказану квартиру, однак, з урахуванням положень ч.5 ст.1268 ЦК України, саме йому з дня смерті [PERSON] , тобто з 07 грудня 2018 року, одноособово належить вищевказана квартира. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач [PERSON] як споживач комунальних послуг, які надавалися позивачем ТОВ «Смілаенергопромтранс» до квартири [ADDRESS] , має особовий рахунок № [NUMBER] , який не закритий. Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України, власність зобов`язує. Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.. Згідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до п.3 ч.2 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем\~ послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області від 18 жовтня 2017 року №461 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та теплову енергію для ТОВ «Смілаенергопромтранс» вирішено встановити ТОВ «Смілаенергопромтранс» тарифи для населення на послугу з централізованого опалення для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії у сумі 53 гривні 99 копійок за 1 кв.м. (з ПДВ) (а.с.13). Згідно п.11 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання\~ інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та\~ поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Граничний розмір плати за абонентське обслуговування визначений Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами» від 21 серпня 2019 року №808, зі змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №928 від 01 вересня 2021 року. На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживача багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами», генеральним директором ТОВ «Смілаенергопромтранс» видано накази №40 від 22 листопада 2021 року, яким вирішено ввести в дію з 01 грудня 2021 року плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами, що становлять 35,19 гривень з ПДВ. Граничний розмір плати за абонентське обслуговування на місяць з грудня місяця 2021 року 35,19 гривень з ПДВ (а.с.10).\~ Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: 2) виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; 5) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; 6) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; 13) споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Згідно ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. За змістом положень ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до норм ст.641, 642 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, само собою, не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц). Як вбачається з акту про подачу теплової енергії від 01 листопада 2021 року, який складений представниками ТОВ «Смілаенергопромтранс» та головою ОСББ «Успішний дім+», у зв`язку із початком опалювального сезону у м. Сміла було подано теплову енергію споживу за адресою, зокрема до будинку [ADDRESS] , 26 жовтня 2021 року о 15 годині 00 хвилин (а.с.6). Факт подачі теплоносія позивачем ТОВ «Смілаенергопромтранс» у вищевказану дату до будинку [ADDRESS] , в якому знаходить квартира [ADDRESS] , власником якої з 07 грудня 2018 року є відповідача [PERSON] , останнім не заперечується. При цьому, згідно розрахунку боргу по особовому рахунку споживача № [NUMBER] з оплати послуги з постачання теплової енергії, за яким споживачем є відповідач [PERSON] , останній сплачував грошові кошти за надану позивачем ТОВ «Смілаенергопромтранс» послугу з постачання теплової енергії (а.с.15). Відповідно до акту про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку від зовнішніх інженерних систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання)/постачання гарячої води, який складений 31 серпня 2022 року представниками ОСББ «Успішний дім+» та ТОВ «Смілаенергопромтранс», останні підтверджують відключення від систем (мереж) централізованого опалення (постачання) будинку, розміщеного за адресою: [ADDRESS] . Відключення виконано шляхом улаштування видимого розриву уводів у будинок (а.с.49). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , хоча і не уклав договір про надання житлово-комунальної послуги з позивачем ТОВ «Смілаенергопромтранс», однак не відмовлявся від отримання з постачання теплової енергії до квартири [ADDRESS] , отримував її та сплачував кошти за таку послугу, а відтак був споживачем зазначеної послуги у період з 07 грудня 2018 року (день набуття у власність нерухомого майна до якого надавалася послуга) по 31 серпня 2022 року включно (день відключення будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, від централізованого опалення, яке надавалося позивачем). За вказаних обставин та приймаючи до уваги, що під час судового розгляду, шляхом дослідження наявних у матеріалах справи доказів, встановлено, що відповідач [PERSON] , як власник квартири [ADDRESS] , у вищевказаний період часу був споживачем послуги з постачання теплової енергії, яка надавалася ТОВ «Смілаенергопромтранс», суд не приймає до уваги доводи відповідача [PERSON] про те, що позивачем на його адресу проект договору чи заява-приєднання не скеровувалися, а також посилання на ігнорування його, як власника квартири [ADDRESS] , та не укладення договору, що, на його думку, є неповагою у першу чергу та не дотримання норм чинного законодавства. Відповідно до п.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну (передати майно, виконати роботи, надати послуги, оплатити гроші тощо) або утриматися певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1.ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чині відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 та ч.4 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Відповідно до п.32 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року №1022), плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Згідно п.33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року №1022), плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів. Відповідно до п.35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року №1022), розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Як вбачається розрахунку боргу по особовому рахунку споживача № [NUMBER] з оплати послуги з постачання теплової енергії, який складений позивачем ТОВ «Смілаенергопромтранс», відповідач [PERSON] до березня 2022 року мав заборгованість зі сплати послуги з постачання теплової енергії до квартири [ADDRESS] , у сумі 5381 гривня 40 копійок. За отриману відповідачем [PERSON] вищевказану послугу позивачем ТОВ «Смілаенергопромтранс» у період з березня 2022 року по серпень 2022 року включно нараховано: у березні 2022 року 1544 гривні 60 копійок, з яких 35 гривень 19 копійок абонплата, 1509 гривень 41 копійок опалення; у квітні 2022 року 339 гривень 12 копійок, з яких 35 гривень 19 копійок абонплата, 303 гривні 93 копійки опалення; у травні 2022 року 35 гривень 19 копійок абонплата; у червні 2022 року 35 гривень 19 копійок абонплата; у липні 2022 року 35 гривень 19 копійок абонплата; у серпні 2022 року 35 гривень 19 копійок. За період з березня 2022 року по серпень 2022 року в загальному нараховано до сплати 2024 гривні 48 копійок,\~ що разом з заборгованістю, яка виникла до березня 2022 року у сумі 5381 гривня 40 копійок, становить 7405 гривень 88 копійок. У період з березня 2022 року по травень 2024 року відповідачем у загальному сплачено 6800 гривень 00 копійок. Станом на 20 травня 2025 року залишилася несплачена заборгованість за отриману послугу з постачання теплової енергії у сумі 605 гривень 88 копійок (а.с.15). У позовній заяві ТОВ «Смілаенергопромтранс» зазначено, що заборгованість відповідача [PERSON] з оплати послуги з постачання теплової енергії у сумі 605 гривень 88 копійок складається з: 394 гривні 74 копійок заборгованість з постачання теплової енергії у період з березня 2022 року по квітень 2022 року, 211 гривень 14 копійок заборгованість з абонплати за період з березня 2022 року по серпень 2022 року. Після звернення ТОВ «Смілаенергопромтранс» до суду з даним позовом відповідач [PERSON] сплатив, на підставі рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії за квітень 2025 року, згідно якого борг станом на 01 квітня 2025 року становив 605 гривень 88 копійок, на рахунок позивача ТОВ «Смілаенергопромтранс» грошові кошти у сумі 289 гривень 17 копійок, що підтверджується відповідним рахунком та чеком 002399 від 23 травня 2025 року (а.с.37). З урахуванням здійсненої відповідачем [PERSON] вищевказаної справи частини заборгованості за надані йому ТОВ «Смілаенергопромтранс» послуги з постачання теплової енергії, останнє звернулося до суду з заявою про залишення позовної заяви в частині стягнення з відповідача 289 гривень 17 копійок основного боргу, яка задоволена ухвалою суду від 23 червня 2025 року, та просив стягнути з відповідача на його користь 140 гривень 76 копійок боргу з оплати теплової енергії спожитої за квітень 2022 року, 175 гривень 95 копійок абонплати за квітень-серпень 2022 року, 23 гривні 58 копійок 3% річних, 101 гривня 73 копійки інфляційних збитків, 27 гривень 77 копійок пені та 2422 гривні 40 копійок судового збору. До заяви про залишення позовної заяви в частині стягнення основного боргу позивачем ТОВ «Смілаенергопромтранс» додано розрахунок по особовому рахунку споживача № [NUMBER] з оплати послуги з постачання теплової енергії, який складений позивачем ТОВ «Смілаенергопромтранс» станом на 20 червня 2025 року за отриману відповідачем [PERSON] вищевказану послугу останній має заборгованість у сумі 316 гривень 71 копійка (а.с.56).\~\~ Доказів повного або часткового погашення відповідачем [PERSON] вищевказаного боргу позивачу ТОВ «Смілаенергопромтранс», матеріали справи не містять та відповідачем не надано. При цьому, суд звертає увагу, що від`єднання 31 серпня 2022 року будинку [ADDRESS] , в якому розташована квартира [ADDRESS] , яка на праві власності належить відповідачу [PERSON] , від мережі централізованого опалення, внаслідок якого позивач\~ ТОВ «Смілаенергопромтранс» припинив надавати відповідачу [PERSON] послугу з постачання теплової енергії до вказаної квартири та нараховувати плату за таку послугу, не звільняє відповідача [PERSON] від виконання обов`язку, який виник до від`єднання вказаного будинку від централізованого опалення, по оплаті отриманої ним від позивача ТОВ «Смілаенергопромтранс» такої послугу та за абонентське обслуговування. Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 30 березня 2022 року за №98 «Про завершення опалювального\~ сезону 2021-2022 років в житлових будинках, дошкільних навчальних закладах загальної середньої освіти» вирішено завершити опалювальний сезон 2021-2022 років в житлових будинках, дошкільних навчальних закладах, закладах загальної середньої освіти 06 квітня 2022 року (а.с.43). Доказів припинення надання позивачем ТОВ\~ «Смілаенергопромтранс» послуги з постачання теплової енергії, зокрема до квартири [ADDRESS] , власником якої є відповідача [PERSON] , до 06 квітня 2022 року, матеріали справи не містять та відповідачем не надано, внаслідок чого суд не приймає до уваги твердження відповідача [PERSON] про те, що в березні 2022 року ТОВ «Смілаенергопромтранс» припинила постачання послуг з теплової енергії. Крім того, доводи відповідача [PERSON] про те, що позивачем висловлено твердження, що з 01 грудня 2021 року з відповідачем є фактично укладеним індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, яке, на думку відповідача, не відповідає дійсності, суперечать підставам позову, які викладено у позовній заяві, оскільки позивач ТОВ «Смілаенергопромтранс» не посилався, як ні підставу заявлених позовних вимог, на фактичне укладення 01 грудня 2021 року з відповідачем індивідуального договору. Плата за абонентське обслуговування встановлена зокрема Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року №1022), які як у період з березня 2022 року по серпень 2022 року, так і на даний час є чинними, внаслідок чого посилання відповідача [PERSON] на незаконність здійснення позивачем ТОВ «Смілаенергопромтранс» нарахування йому плати за абонентське обслуговування не приймаються судом до уваги. Факт не проживання відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності, не звільняє його від обов`язку, як споживача послуги з постачання теплової енергії до вказаної квартири, яка надавалася позивачем ТОВ «Смілаенергопромтранс», сплати абонентської плати та не є підставою для не нарахування позивачем ТОВ «Смілаенергопромтранс» такої плати, оскільки законодавство України передбачає нарахування плати за абонентське обслуговування саме споживачу послуги, яким у даному випадку є саме відповідач [PERSON] .\~\~\~\~\~\~\~\~ Також, доводи відповідача [PERSON] на те, що позивач в позовній заяві стверджує, що в будинку за вказаною адресою надаються послуги з опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, суперечать підставам позову ТОВ «Смілаенергопромтранс», так вищевказаного твердження ТОВ «Смілаенергопромтранс» у своїй позовній заяві не висловлював. Крім того, посилання відповідача [PERSON] на факт відключення системи опалення до будинку [ADDRESS] , як на одну з обставин, які, на його думку, свідчить про відсутність підстав для нарахування плати за абонентське обслуговування, суд не приймає до уваги, оскільки ТОВ «Смілаенергопромтранс», як виконавець послуги щодо надавалася споживачу [PERSON] , здійснив нарахування плати за абонентське обслуговування до від`єднання будинку [ADDRESS] , від системи централізованого опалення, яке і просить стягнути з відповідача на його користь, з урахування вже оплаченої відповідачем частини наданої відповідачу послуги. Відповідач [PERSON] вказуючи на відсутність в матеріалах справи розрахунку з оплати витрати на функціонування системи опалення, платіж за абонентське обслуговування, а також посилаючи на необґрунтованість ціни позову та відсутність в матеріалах справи доказів, які б підтверджували суму заборгованості, не навів жодної обставини, яка б свідчила про неправильність здійснених позивачем ТОВ «Смілаенергопромтранс» нарахувань за послугу з постачання теплової енергії, до складу якої входить плата за абонентське обслуговування, своїх контррозрахунків не здійснив та до матеріалів справи не додав. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що розрахунки боргу відповідача [PERSON] за послугу з постачання теплової енергії, у тому числі плати за абонентське обслуговування, які складені позивачем ТОВ «Смілаенергопромтранс» станом на 20 травня 2025 року та на 20 червня 2025 року є належними та допустимими доказами у даній справі. Також, суд звертає увагу, що відповідач [PERSON] посилаючи на те, що позивач не долучив до позовної заяви копій повідомлень на оплату послуг, які надсилались відповідачу, не навів норм чинного законодавства України, які б зобов`язували позивача ТОВ «Смілаенергопромтранс» додати до позовної заяви такі документи, а також жодним чином не обґрунтовував, які обставини такі документи підтверджують або спростовують та яким чином неподання позивачем вказаних документів впливає на вирішення спору по суті. Крім того, за змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч.1 ст.509 ЦК України, вимагати сплату грошей за надані послуги. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання ним грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання. Відповідно до п.40 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року №1022), у разі несвоєчасного здійснення платежів за послуги споживач сплачує пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Як вбачається з розрахунку штрафних санкцій по особовому рахунку споживача № [NUMBER] ( [PERSON] ) станом на 20 травня 2025 року, ТОВ «Смілаенергопромтранс» нарахувало відповідачу [PERSON] , за несвоєчасне здійснення платежів за послуги з постачання теплової енергії,\~ 3% річних у сумі 23 гривні 58 копійок, інфляційні збитки у сумі 101 гривня 73 копійки та пеню у сумі 28 гривень 77 копійок\~ (а.с.16). Оцінюючи подані позивачем розрахунки штрафних санкцій з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такі були проведені із застосуванням відповідних розрахунків, належним чином обґрунтовані та мотивовані. Згідно ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Смілаенергопромтранс» підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 квітня 2025 року у справі №703/1682/25, 2-н/703/171/25 вирішено відмовити ТОВ «Смілаенергопромтранс» у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу з оплати послуги з постачання теплової енергії. Посилання відповідача [PERSON] на положення п.13 ч.1 ст.5 Закону України як на підставу для звільнення від сплати судового збору та подання копії посвідчення, пред`явник якого має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, суд не приймає до уваги, оскільки дана справа не пов`язана з захистом його прав як ветерана війни учасника бойових дій.\~ Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, у відповідності до вимог ст.141, 164 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422 гривні 40 копійок судового збору.

Outcome: approved