Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 13 червня 2025 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Володимирський відділ державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про звільнення від заборгованості по сплаті аліментів - відмовлено. На адресу суду 26 червня 2025 року від представника відповідача адвоката Немченко Л.А. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Від представника позивача адвоката Машевської Л.А. 27.06.2025 року надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, обґрунтовані тим, що зазначена сума витрат є значно завищеною та не співмірною зі складністю справи та виконанням адвокатом робіт. Також зазначає, що документи, на підтвердження суми понесених відповідачем витрат на правничу допомогу не досліджувались в судовому засіданні, а тому не можуть братись до уваги під час ухвалення додаткового рішення. Крім цього вважає, що стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу призведе до залишення позивача без засобів існування. Просить залишити вказану заяву без задоволення. В судовому засіданні представник відповідача Немченко Л.А. вимоги заяви підтримала з підстав, наведених у ній. Просила ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з позивача на користь відповідача витрати, понесені відповідачем на правничу допомогу. Представник позивача Машевська Л.А. вимоги заяви не визнала з підстав, наведених у відзиві. Просила суд відмовити у заяві про ухвалення додаткового рішення. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення суду щодо витрат на професійну правничу допомогу такого змісту. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч.1\~ст. 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу. Як вже зазначалося судом вище, сторона позивача скористалася своїм правом, передбаченим ч.8 ст.141 ЦПК України, до ухвалення рішення зробила відповідну заяву та надала суду докази понесених судових витрат з надання професійної правничої допомоги протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Далі, відповідно до частин третьої п`ятої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як слідує з матеріалів справи, у відзиві на позовну заяву відповідачем було заявлено про понесення судових витрат в майбутньому по оплаті послуг адвоката в розмірі 10 000 грн., в порядку ст.141 ЦПК України ( т.1 а.с. 116 123). Таким чином представником відповідача виконані вимоги ч.1 ст.134 ЦПК України, щодо зазначення попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які відповідач очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Крім цього згідно із заявою про стягнення судових витрат, поданою представником відповідача 17.12.2024 року, подано докази щодо понесення відповідачем судових витрат на правничу допомогу, зокрема, копії договору про надання правової допомоги, акта приймання-передачі виконаних робіт, додаткової угоди, квитанції до прибуткового касового ордера (т.1 а.с. 194 199). Отже, вказані документи подані стороною відповідача до початку судових дебатів, що відповідає вимогам ч.8 ст. 141 ЦПК України, а тому суд вважає заявлені витрати на правничу допомогу поданими у встановлений процесуальним законом строк та такими, що підлягають розгляду по суті. Таким чином, оскільки стороною відповідача були дотримані всі формальні підстави для вирішення питання про присудження на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, які передбачені ч.1 ст.134, ч.8 ст.141 ЦПК України, це питання слід вирішити по суті шляхом ухвалення додаткового рішення. Визначаючи розмір судових витрати відповідача на професійну правничу допомогу суд виходить з наданих ним документів, а саме: ордеру на надання правничої (правової) допомоги, договору про надання правової допомоги, актом здачі-прийняття наданих послуг, Зважаючи на те, що в позові відмовлено повністю, а відповідач заявила про те, що понесені витрати в майбутньому за надання правничої допомоги, вона очікує понести в розмірі 10\~000 грн., саме таку суму слід стягнути з позивача в користь відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved