Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів та просить стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отримані кошти (пенсію) в сумі 3 259,55 грн., а також судовий збір. В обгрунтування позову зазначає, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Управлінням було проаналізовано пенсійну справу відповідача та виявлено, що в нього існує непогашена переплата пенсії, яка утворилась у зв`язку з приведенням до норм чинного законодавства матеріалів пенсійної справи, в розмірі 3 259,55 грн. за період з 01.04.2020р. по 30.04.2020р. Переплата виникла у зв`язку з перерахунком пенсії з 01.04.2020р., а саме: неправильно розраховувався стаж (коефіцієнт страхового стажу), що призвело до неправильного розміру пенсії та її складових в розмірі 7 805,19 грн., замість 4 545,64 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем двічі було направлено відповідачу листи щодо добровільного повернення безпідставно отриманих коштів у сумі 3 259,55 грн., однак у добровільному порядку відповідач зазначені кошти не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача зазначену суму надмірно виплачених коштів у примусовому порядку. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15.05.2025р. відкрито провадження в даній справі, постановлено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Під час судового розгляду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, яка повернулась з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Як вбачається з матеріалів справи, позивачем здійснено перерахування пенсії відповідачу за період з 01.04.2020р. по 30.04.2020р., в результаті якого виявлено переплату в розмірі 3 259,55 грн. Позивач зазначає, що вказана переплата виникла у зв`язку з неправильним розрахунком стажу (коефіцієнту страхового стажу). Позивач звертався до відповідача з листами про добровільне повернення безпідставно отриманих коштів у розмірі 3 259,55 грн., однак відповідач кошти не повернув. Стаття 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. У відповідності до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат. Пункт 2 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014р. за №25-3, переплата пенсії - сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством. Згідно з п. 4 Порядку у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, в разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року у справі №6-91цс14 та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 року у справі №545/163/17. Стороною позивача не доведено належними доказами те, що ним було здійснено переплату пенсії відповідачу з причин рахункової помилки, а також судом не встановлено недобросовісності набувача грошових сум. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги сумлінність поведінки одержувача коштів, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір залишається за позивачем.

Outcome: dismissed