Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

30.06.2025 до Віньковецького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09 вересня 2024 року у Віньковецькій селищній раді Хмельницького району Хмельницької області, актовий запис № 41. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 вересня 2024 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Віньковецькій селищній раді Хмельницького району Хмельницької області, актовий запис № 41. Дітей від даного шлюбу сторони не мають. На даний час стосунки між сторонами суттєво погіршилися. Кожен зі сторін має протилежні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства та побуту. Вже тривалий проміжок часу кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Через дані обставини вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Їхня сім`я припинила своє існування, а шлюб має лише формальний характер. Спільно вони не проживають, не пов`язані спільним побутом, не ведуть сімейний бюджет. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, тому просить даний шлюб розірвати. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2025 головуючим у справі суддею визначено Голуба О.Є. На виконання вимог ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України суддя здійснив запит та отримав відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі. Відповідно до ч . 2 ст. 28 ЦПК України та наданих позивачем документів, суд дійшов висновку, що справа підсудна Віньковецькому районному суду Хмельницької області. Ухвалою суду від 03.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено судове засідання на 24.07.2025 о 10 год 30 хв. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 24.07.2025 подала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, шлюб просить розірвати, строк на примирення не надавати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, 11.07.2025 подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, погоджується на розірвання шлюбу, розгляд справи просить проводити за його відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та подані заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.\~104-105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Статтею 109\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, їхній шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім спільним інтересам. Сторони перебувають у шлюбі з 09.09.2024, який зареєстровано Віньковецькою селищною радою, актовий запис № 41, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). При цьому, суд бере до уваги те, що принцип добровільності шлюбу, закладений, зокрема у ст. 16 Конвенції ООН «Про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок», є чинним не лише на стадії його реєстрації, але і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Таким чином, спонукання судом особи до перебування у зареєстрованому шлюбі не допускається і є невиправданим втручанням у здійснення особою своїх особистих, немайнових прав. У даному випадку суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені права позивача та відповідача, а отже, шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, спільного господарства та бюджету не ведуть, втратили один до одного хороші почуття, помиритися не бажають, а тому цей шлюб слід розірвати. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належно обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01.07.2010 у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 30.06.2025 (а.с.3). Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Враховуючи те, що судове засідання було призначено на 24.07.2025 о 10 год 30 хв, відповідач подав заяву про визнання позову 11.07.2025, тобто до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про необхідність повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 605,60 грн та стягнути з відповідача на користь позивача інші 50 відсотків судового збору, що дорівнює 605,60 грн. На підставі ст. 24, 27, 51, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved