Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

23.06.2025 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання в розмірі 245 000 грн без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач посилається\~на те,\~що позивач протягом тривалого\~часу з\~13\~листопада 2006\~року по\~19\~квітня 2012\~року та\~з 17\~липня 2013\~року по\~01\~вересня 2023\~року працював\~на різних\~посадах у\~різних структурних\~підрозділах Державного\~підприємства «Східний\~гірничо-збагачувальний\~комбінат»01 вересня 2023 року позивача звільнено з роботи. Всі вказані вище обставини про роботу позивача та його звільнення підтверджуються його трудовою книжкою. За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав хронічне професійне захворювання. \~ \~ \~ \~П. 7 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 08 травня 2024 року (копія додається), встановлено наявність у позивача професійних захворювань: - радикулопатія попереково-крижова L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), періартрозу ліктьових суглобів та остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня). - хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня. \~ \~ \~ \~Згідно п. 17 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: тривалий термін роботи в умовах впливу шкідливих факторів: тяжкої фізичної праці та підвищеного рівня пилу, показник якого перевищує нормативний, що обумовлено технологічним процесом на Новокостянтинівській та Смолінській шахтах ДП «СхідГЗК», з застосуванням засобів індивідуального захисту. \~ \~ \~ \~Згідно п. 18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: рівень фізичного навантаження: час перебування в робочій позі (% від зміни) незручній та фіксованій 28,4-30,6-38,8% при нормі 25%, у вимушеній 12,0% при нормі 10%, в позі стоячи 65,3% при нормі 60%, кількість нахилів корпусу (вимушених, більше 300) за зміну 118-150-200 при нормі до 100. Запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), у тому числі вміст кремнію діоксид кристалічний SiO2 від 10 до 70% ІІІ клас небезпечності 2,2 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3. \~ \~ \~ \~За час роботи на підприємстві відповідача з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується актом №2 НК-10 форми Н-5 розслідування нещасного випадку від 07 листопада 2010 року та актом форми Н-1 про нещасний випадок пов`язаним з виробництвом (копії додаються). \~ \~ \~ \~П. 3 акту форми Н-5 вказує на обставини, за яких стався нещасний випадок, а саме: [PERSON] керував навантажувачем, а [PERSON] слідкував, щоб пневморукав не потрапив під його колеса. Приблизно о 12.45 [PERSON] знаходившись на небезпечній відстані ззаду від машини не попередивши [PERSON] , не зупинивши виконання робіт, почав поправляти пневморукав і частково наступив правою ногою на затоплену рейкову колію, а в цей момент [PERSON] подав ПКШ назад при цьому і було травмовано праву ногу [PERSON] . Отримавши травму [PERSON] зупинив виконання робіт, повідомивши [PERSON] про отриману травму і поки [PERSON] зупиняв машину пішов за допомогою до дорожньо-колійних робітників. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 6 акту форми Н-5 комісія вирішила, що нещасний випадок вважати пов`язаним з виробництвом. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 9 акту форми Н-1 позивачу було встановлено діагноз: відкриті краєві переломи нігтьових фаланг 1,2 пальців правої стопи, рвано-скальповані рани 1,2,3 пальців правої стопи, травматична ампутація нігтьових пластинок 1,2,3 пальців правої стопи. \~ \~ \~ \~Згідно виписки із акту огляду МСЕК від 03 липня 2012 року серія 10 ААА № 062433 позивачу первинно встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 20% (копія додається). \~ \~ \~ \~Згідно виписки із акту огляду МСЕК від 03 вересня 2013 року серія 10 ААА № 263053 позивачу повторно встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 20% (копія додається). \~ \~ \~ \~Згідно виписки із акту огляду МСЕК від 19 вересня 2014 року серія 10 ААА № 251560 позивачу повторно встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 20% (копія додається). \~ \~ \~ \~Згідно виписки із акту огляду МСЕК від 30 листопада 2016 року серія 12 ААА № 011023 позивачу повторно встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 15% (копія додається). \~ \~ \~ \~Згідно виписки із акту огляду МСЕК від 12 грудня 2017 року серія 12 ААА № 011391 позивачу повторно встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 15% (копія додається). \~ \~ \~ \~Згідно виписки із акту огляду МСЕК від 10 червня 2024 року серія 12 ААА № 138340 позивачу повторно безстроково встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 65%, з яких: первинно: 40% - радикулопатія, 10% - ХОЗЛ, повторно: 15% - трудове каліцтво (копія додається). \~ \~ \~ \~Згідно виписки із акту огляду МСЕК від 10 червня 2024 року серія 12 ААГ № 842514 позивачу первинно безстроково встановлено третю групу інвалідності (копія додається). \~ \~ \~ \~Позивач має постійні скарги на стан свого здоров`я, змушений проходити лікування, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 700 та випискою із медичної карти стаціонарного хворого №648 (копії додаються). \~ \~ \~ \~Відповідно до виписки № 1130/278 із медичної карти стаціонарного хворого (копія додається) позивач має скарги на біль в шийному і п/кр. від. хребта, з іррадіацією в праву ногу, біль і обмеження руху в ліктьових, плечових і колінних суглобах, загальну слабкість, задишку при незначному фіз.. навантаженні, кашель сухий, біль за грудиною, відчуття серцебиття, втому. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, на думку позивача, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання. Позивач вважає виваженим та справедливим розмір відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 245 000 грн, які він просить стягнути з відповідача, без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 червня 2025 року по справі було відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав. Представнику відповідача ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» відповідно до вимог ЦПК України, направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін від відповідача не надходило. 03.07.2025\~року на\~адресу суду\~подано відзив\~на позов.\~Представник відповідача\~зазначає,\~що ДП «СхідГЗК» вважає недоведеним спричинення позивачу моральної шкоди, провину відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий зв`язок між винними діями відповідача з порушення вимог ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» та настанням у позивача негативних наслідків - втрати професійної працездатності встановленої у розмірі 65%. У ДП «СхідГЗК» відсутні підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди у зв`язку з недоведеністю наявності у позивача моральної шкоди, та відсутністю будь-яких доказів наявності зміни психічного стану, підтвердження факту звернення позивача до фахових лікарів, висновків лікаря щодо виявленого діагнозу, який був би встановлений як наслідок фізичних та душевних страждань, а також відсутністю причинного зв`язку між отриманим позивачем професійним захворюванням та порушенням відповідачем умов праці, оскільки у п. 17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, визначено, що хронічне професійне захворювання виникло в умовах впливу шкідливих факторів несприятливого мікроклімату (охолоджуючого), підвищеного рівня пилу та виробничого шуму, показники яких перевищують нормативні, що обумовлено технологічним процесом Новокостянтинівської та Смолінських шахт ДП «СхідГЗК», в свою чергу відповідач створив всі можливі умови, які від нього залежали, як від роботодавця, для того, щоб місце роботи позивача було, як можна безпечнішим і нешкідливим, як це передбачено ст. 153 КЗпП, оскільки повне усунення\~шкідливих умов\~праці неможливе\~через технологічний\~процес,\~про що\~працівника було\~повідомлено при\~прийняті на\~роботу,\~а згодом\~відповідні повідомлення\~про шкідливі\~умови праці\~проводилися щоразу,\~коли здійснювалася\~атестація робочих\~місць,\~про що\~робилися відповідні\~записи до\~трудової книжки\~відповідача.\~Виходячи з\~зазначеного позивач\~усвідомлював умови\~своєї праці\~і повинен\~був передбачати\~негативні наслідки\~для свого\~здоров`я в\~майбутньому,\~оскільки за\~відповідні шкідливі\~умови праці\~він отримував\~відповідні компенсації\~та пільги,\~зокрема збільшену\~заробітну плату\~і право\~на пільгове(дострокове)\~призначення пенсій\~за особливі\~умови праці.\~Тому посилання\~відповідача,\~що у\~зв`язку з\~професійним захворюванням\~порушено та\~порушуються його\~нормальні життєві\~зв`язки,\~він позбавлений\~можливості реалізовувати\~свої звички\~та бажання\~є необґрунтованими,\~оскільки йому\~було відомо\~про умови\~праці на\~робочому місці\~і він\~усвідомлював або\~мав би\~усвідомлювати можливі\~негативні наслідки\~для його\~здоров`я в\~майбутньому.Позивачем також не надано доказів того, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини відповідача, яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня пилу гірничої маси на робочому місці позивача, показників важкості праці, про що позивач пише у позовній заяві, посилаючись на висновками комісії при розслідуванні хронічного професійного захворювання, на підставі яких складено Акти розслідування, в яких навпаки спростовуються доводи позивача про відповідальність підприємства, зокрема в п. 20 зазначеного Акту вказано, що особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи відсутні, таким чином відсутні правові підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок професійного захворювання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Суд встановив. \~ \~ \~ \~Позивач протягом тривалого\~часу з\~13\~листопада 2006\~року по\~19\~квітня 2012\~року та\~з 17\~липня 2013\~року по\~01\~вересня 2023\~року працював\~на різних\~посадах у\~різних структурних\~підрозділах Державного\~підприємства «Східний\~гірничо-збагачувальний\~комбінат»01 вересня 2023 року позивача звільнено з роботи. Всі вказані вище обставини про роботу позивача та його звільнення підтверджуються його трудовою книжкою. За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримав хронічне професійне захворювання. \~ \~ \~ \~П. 7 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 08 травня 2024 року, встановлено наявність у позивача професійних захворювань: - радикулопатія попереково-крижова L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), періартрозу ліктьових суглобів та остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня). - хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня. \~ \~ \~ \~Згідно п. 17 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: тривалий термін роботи в умовах впливу шкідливих факторів: тяжкої фізичної праці та підвищеного рівня пилу, показник якого перевищує нормативний, що обумовлено технологічним процесом на Новокостянтинівській та Смолінській шахтах ДП «СхідГЗК», з застосуванням засобів індивідуального захисту. \~ \~ \~ \~Згідно п. 18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: рівень фізичного навантаження: час перебування в робочій позі (% від зміни) незручній та фіксованій 28,4-30,6-38,8% при нормі 25%, у вимушеній 12,0% при нормі 10%, в позі стоячи 65,3% при нормі 60%, кількість нахилів корпусу (вимушених, більше 300) за зміну 118-150-200 при нормі до 100. Запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), у тому числі вміст кремнію діоксид кристалічний SiO2 від 10 до 70% ІІІ клас небезпечності 2,2 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3. \~ \~ \~ \~За час роботи на підприємстві відповідача з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується актом №2 НК-10 форми Н-5 розслідування нещасного випадку від 07 листопада 2010 року та актом форми Н-1 про нещасний випадок пов`язаним з виробництвом. \~ \~ \~ \~П. 3 акту форми Н-5 вказує на обставини, за яких стався нещасний випадок, а саме: [PERSON] керував навантажувачем, а [PERSON] слідкував, щоб пневморукав не потрапив під його колеса. Приблизно о 12.45 [PERSON] знаходившись на небезпечній відстані ззаду від машини не попередивши [PERSON] , не зупинивши виконання робіт, почав поправляти пневморукав і частково наступив правою ногою на затоплену рейкову колію, а в цей момент [PERSON] подав ПКШ назад при цьому і було травмовано праву ногу [PERSON] . Отримавши травму [PERSON] зупинив виконання робіт, повідомивши [PERSON] про отриману травму і поки [PERSON] зупиняв машину пішов за допомогою до дорожньо-колійних робітників. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 6 акту форми Н-5 комісія вирішила, що нещасний випадок вважати пов`язаним з виробництвом. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 9 акту форми Н-1 позивачу було встановлено діагноз: відкриті краєві переломи нігтьових фаланг 1,2 пальців правої стопи, рвано-скальповані рани 1,2,3 пальців правої стопи, травматична ампутація нігтьових пластинок 1,2,3 пальців правої стопи. \~ \~ \~ \~Згідно виписки із акту огляду МСЕК від 03 липня 2012 року серія 10 ААА № 062433 позивачу первинно встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 20%. \~ \~ \~ \~Згідно виписки із акту огляду МСЕК від 03 вересня 2013 року серія 10 ААА № 263053 позивачу повторно встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 20%. \~ \~ \~ \~Згідно виписки із акту огляду МСЕК від 19 вересня 2014 року серія 10 ААА № 251560 позивачу повторно встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 20%. \~ \~ \~ \~Згідно виписки із акту огляду МСЕК від 30 листопада 2016 року серія 12 ААА № 011023 позивачу повторно встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 15% . \~ \~ \~ \~Згідно виписки із акту огляду МСЕК від 12 грудня 2017 року серія 12 ААА № 011391 позивачу повторно встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 15%. \~ \~ \~ \~Згідно виписки із акту огляду МСЕК від 10 червня 2024 року серія 12 ААА № 138340 позивачу повторно безстроково встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 65%, з яких: первинно: 40% - радикулопатія, 10% - ХОЗЛ, повторно: 15% - трудове каліцтво. \~ \~ \~ \~Згідно виписки із акту огляду МСЕК від 10 червня 2024 року серія 12 ААГ № 842514 позивачу первинно безстроково встановлено третю групу інвалідності. \~ \~ \~ \~Позивач має постійні скарги на стан свого здоров`я, змушений проходити лікування, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 700 та випискою із медичної карти стаціонарного хворого №648. \~ \~ \~ \~Відповідно до виписки № 1130/278 із медичної карти стаціонарного хворого позивач має скарги на біль в шийному і п/кр. від. хребта, з іррадіацією в праву ногу, біль і обмеження руху в ліктьових, плечових і колінних суглобах, загальну слабкість, задишку при незначному фіз.. навантаженні, кашель сухий, біль за грудиною, відчуття серцебиття, втому. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обгрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, на думку позивача, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання. Суд під час розгляду цивільної справи керується та застосовує наступні положення Законів. Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім`ї, і рівних та невід`ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини «випливають із властивої людській особі гідності». Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. Згідно зі ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства. Відповідно до ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавецем трудового договору про дистанційну роботу. Враховуючи зазначені положення, відповідач мав створити позивачу, як і іншим працівникам належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров`я чи настання смерті були б неможливими. Відповідно до вимог\~статті 173 КЗпП України\~шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Як слідує з аналізу норм ч. 2 ст.153, ст.173, ч.1 ст.237-1 КЗпП України, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Відповідно до частини третьої\~статті 23 ЦК України\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(з відповідними змінами) роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. У пункті 13\~Постанови\~роз`яснено, що відповідно до\~статті 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Крім того, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №2, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.\~\~У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду. З огляду на положення ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця). За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ст. 1 Гірничого Закону України до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов`язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничо-геологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров`я їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди, гірничі удари, обвалення, самозаймання гірничих порід, затоплення гірничих виробок тощо). Згідно зі ст.38 Гірничого закону України до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, безпека гірничих робіт, охорона праці та довкілля, додержання встановлених нормативів у сфері проведення гірничих робіт, правил безпеки, правил технічної експлуатації та єдиних правил безпеки при підривних роботах. За таких обставин, з огляду на вищезазначені норми Законів, під час судового розгляду доведено, що позивачу спричинено моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача професійного захворювання. Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15). Таким чином, суд, при визначені розміру моральної шкоди оцінює глибину, характер та тривалість душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, втрату 65% професійної працездатності безтерміново, призначення позивачу третьої групи інвалідності, характер професійних захворювань, їх наслідки для здоров`я позивача та,

Outcome: partial