Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Київської міської ради, третя особа - Волкова Світлана Михайлівна про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно заявлених вимог, позивач просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Вимоги позову обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] їй на праві власності належала вказана квартира. Позивач зазначає, що [PERSON] за життя заповіту не склала, жодних спадкових договорів не укладала, єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] - позивач у справі. Позивач стверджує, що фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки тривалий час постійно проживав разом з померлою, у тому числі й на час відкриття спадщини та після цього, жодних заяв про відмову від спадщини не вчиняв. До лютого 2023 року місце проживання [PERSON] було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , однак у зв`язку з відчуженням зазначеної квартири 26.02.2023 він був знятий з реєстрації за цією адресою. В позові зазначається, що з липня 2022 року по теперішній час позивач фактично проживає без реєстрації в квартирі [ADDRESS] , що належала його матері. Також, за доводами позивача, приблизно з 2020 року стан здоров`я його матері [PERSON] почав погіршуватися, захворювання прогресувало, за станом здоров`я вона потребувала постійного стороннього догляду і приблизно на початку 2020 року [PERSON] переїхав жити до матері, здійснював за нею постійний догляд, готував їжу, допомагав у побуті, надавав домедичну допомогу, організовував надання медичної допомоги та реабілітаційних послуг і послуг із соціального обслуговування. Оскільки позивач є працюючою особою, він не мав можливості постійно доглядати матір впродовж робочого дня, тому звертався за допомогою до [PERSON] та [PERSON] , які є сусідками позивача та в різні періоди допомагали [PERSON] у веденні домогосподарства та догляді за нею. У період з 26.07.2022 по 27.04.2024 позивач організував надання матері приватною установою персональних послуг із догляду, соціальної допомоги та обслуговування, створення умов для активного способу життя та відпочинку із забезпеченням сприятливих умов для проживання в умовах денного стаціонару. Крім того, у період з березня 2022 року позивач оплачував комунальні послуги за адресою їх проживання з матір`ю. також позивач здійснював придбання меблів та побутового обладнання для облаштування квартири [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] позивач продовжив володіти майном померлої: здійснював оплату комунальних послуг, замовляв і організовував доставлення побутової техніки. Таким чином, [PERSON] стверджує, що фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , адже тривалий час до її смерті, на час відкриття спадщини та після цього, фактично постійно проживав із спадкодавицею за адресою [ADDRESS] , володів та користування спадковим майном. 07 листопада 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Волкової С.М. з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті його матері [PERSON] , однак нотаріус відмовила у вчиненні цієї нотаріальної дії з підстав пропуску визначеного законом строку для прийняття спадщини. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 січня 2025 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. (а.с.204-205) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 березня 2025 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Волкової Світлани Михайлівни засвідчену належним чином копію матеріалів спадкової справи №5/2024 (номер у спадковому реєстрі 73253094), заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . (а.с.222-223) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2025 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] - адвокат Волков А.С. в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі та просила позов задовольнити, надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві. Представник відповідача Київської міської ради - Стремецька А.О. ознайомилась з матеріалами справи (а.с.214), в судове засідання відповідач свого представника не направив, заяв (у тому числі й по суті справи) чи клопотань відповідачем до суду подано не було. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Волкова С.М. в судове засідання не з`явилась, направила до суду клопотання, в якому просила розглядати справу за її відсутності (а.с.229). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у ч. 3, 4 ст. 1268, ст. 1269, 1270 ЦК України. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.239), отже в розумінні ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.234) та свідоцтвом про смерть (а.с.233). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло все належне їй на час смерті майно, адже відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. 07 листопада 2024 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Волкової С.М. із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , в якій також просив видати свідоцтво про право на спадщину за законом. (а.с.232) Цього ж числа приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Волковою С.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті його матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. (а.с.61) За матеріалами спадкової справи вбачається відсутність інших осіб, які б у встановлені законом строки прийняли спадщину. Як убачається з Довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА, місце проживання [PERSON] з 05 вересня 1966 року було зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.33). Місце проживання [PERSON] з 14 листопада 2003 року по 26 лютого 2024 року було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 238). Разом із тим, згідно довідки ЖБК «ВОСХОД» від 07 січня 2025 року №1, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , починаючи з липня 2022 року по час видачі довідки (а.с.22). За вказаною адресою позивач з січня 2022 року по листопад 2024 року здійснював оплату комунальних послуг (а.с.66-178). Також з матеріалів справи вбачається, що 26 липня 2022 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг, предметом якого було надання [PERSON] комплексу персональних послуг з догляду, соціальної допомоги та обслуговування, створення умов для активного способу життя та відпочинку із забезпеченням сприятливих умов проживання (а.с.12-17), а також 26 листопада 2023 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг, предметом якого було надання [PERSON] послуг догляду із забезпеченням проживання в умовах денного стаціонару (без необхідності цілодобового перебування в закладі) або цілодобово (а.с.46-51). Свідок [PERSON] суду показала, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] з 2022 року, у липні 2022 року позивач запропонував свідку здійснювати догляд за [PERSON] , який свідок здійснювала 2-3 рази на тиждень по серпень 2022 року. Зазначила що позивач постійно проживав з матір`ю до смерті останньої, коли був відсутній по роботі, просив доглядати за нею, готувати. Зранку позивач відвозив матір на денний стаціонар а ввечері забирав додому. Свідок [PERSON] суду показала, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] , познайомилась з позивачем та його матір`ю - [PERSON] в 2019 році під час прогулянки, позивач попросив, щоб свідок гуляла з нею, допомагала доглядати, приносити ліки, оскільки у позивача не вистачало часу. Також, за показаннями свідка, вони втрьох ходили до лікаря, після чого позивач йшов на роботу. Свідок зазначила, що з 2019 по 2022 рік вона приходила до квартири, де позивач проживав із матір`ю, кожного дня, крім суботи та неділі. З 2022 року приходила до їх квартири раз на тиждень. Зранку позивач відвозив матір на денний стаціонар а ввечері привозив додому. Вказані вище докази в їх сукупності свідчать проте, що на час смерті [PERSON] , [PERSON] та спадкодавець постійного проживали разом отже позивач, який згідно положень ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги померлої матері, у відповідності до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, є таким що прийняв спадщину. Отже, за встановлених судом обставин, вимоги позовної заяви про встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] є обґрунтованими, оскільки знайшли своє підтвердження за наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Київської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Волкова Світлана Михайлівна, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що належним відповідачем в даній справі, яким є Київська міська рада, права позивача порушені, не визнані чи оспорені не були, позивач не ставить питання про стягнення з відповідача судового збору, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі. На підставі викладеного та

Outcome: approved