Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В березні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, який обґрунтував тим, що на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2020 року був визнаний недійсним договір дарування земельної ділянки, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Чубинське, СТ «Нафтовик -1», загальною площею 0,0762 га, кадастровий номер 3220880905:06:008:0044, укладений 12 жовтня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Харитонюк Ю.К., зареєстрований в реєстрі №1113. Разом з цим, в ході виконання вказаного судового рішення виникли труднощі, оскільки рішення приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Харитонюк Ю.К. від 12 жовтня 2017 року про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0762 га з кадастровим номером 3220880905:06:008:0044, розташованої за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Чубинське, СТ «Нафтовик-1», залишилось не скасованим. Тому [PERSON] просить скасувати рішення приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Харитонюк Ю.К. від 12 жовтня 2017 року про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0762 га з кадастровим номером 3220880905:06:008:0044, розташованої за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Чубинське, СТ «Нафтовик-1». 2. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.27-28). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2025 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.42). 3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. [PERSON] надав до суду заяву, якою підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] направив до суду заяву про розгляд цивільної справи за відсутності відповідача, якою не заперечував проти задоволення позовних вимог. [PERSON] у судове засідання не з`явилася та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомила. Про час та місце розгляду цивільної справи повідомлялась належним чином. Приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Харитонюк Ю.К. у судове засідання не з`явилася та свої пояснення щодо пред`явленого позову не надала. Про час та місце розгляду цивільної справи була повідомлена належним чином. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 12 жовтня 2017 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір дарування земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Харитонюк Ю.К., зареєстрований в реєстрі за №1113. За змістом якого [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку площею 0,0762 га з кадастровим номером 3220880905:06:008:004, що розташовується в Київській області, Бориспільський район, с. Чубинське, СТ «Нафтовик-1». На підставі цього договору рішенням приватного нотаріуса приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Харитонюк Ю.К. від 12 жовтня 2017 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0762 га з кадастровим номером 3220880905:06:008:0044, розташованої за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Чубинське, СТ «Нафтовик-1», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.18-19). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 5. Норми права, якими суд керується при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі №911/3594/17 реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи. Отже, за наявності державної реєстрації права власності за певною особою державна реєстрація права власності на це ж майно за іншою особою може бути здійснена за згодою цієї особи або за судовим рішенням, що набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п.7 ч.3 ст.2, ч.1, ч.2 ст.18 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є ,\~зокрема обов`язковість\~судового рішення.\~Судові рішення,\~що набрали\~законної сили,\~обов`язкові для\~всіх органів\~державної влади\~і органів\~місцевого самоврядування,\~підприємств,\~установ,\~організацій,\~посадових чи\~службових осіб\~та громадян\~і підлягають\~виконанню на\~всій території\~України,\~а у\~випадках,\~встановлених міжнародними\~договорами,\~згода на\~обов`язковість яких\~надана Верховною\~Радою України,\~-\~і за\~її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. За змістом абз.2 ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. 6. Мотиви, якими суд керується при вирішенні спору. Встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2020 року договір дарування земельної ділянки, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Чубинське, СТ «Нафтовик-1», загальною площею 0,0762 га, кадастровий номер 3220880905:06:008:0044, укладений 12 жовтня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Харитонюк Ю.К., зареєстрований в реєстрі №1113, був визнаний недійсним (а.с.14-17). Таким чином, на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2020 року, яке набрала законної 24 лютого 2020 року, було припинено право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку. Разом з цим, вищевказане судове рішення не є підставою для державної реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомого майна за попереднім власником, тобто [PERSON] , чи іншою особою. Зважаючи на те, що державна реєстрація права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку не припинена. Оскільки, відповідний запис міститься в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому рішення приватного нотаріуса приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Харитонюк Ю.К. від 12 жовтня 2017 року про державну реєстрацію права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку належить скасувати. 7. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції від 17 березня 2025 року (а.с.6) вбачається, що при зверненні до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок. Пред`явлений позов задоволений. Тому з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору у розмірі по 605 гривень 60 копійок з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved