Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Зміст заявлених вимог. 31.05.2024 року [PERSON] звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області із заявою в окремому провадженні, за участі особи, стосовно якої подана заява, [PERSON] , заінтересованих осіб: Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування, [INFO] , в якій просив визнати недієздатним його дядька [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , встановити над ним опіку та призначити опікуном [PERSON] його, [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] доглядає свого дядька [PERSON] , який є інвалідом ІІ групи з дитинства у зв`язку із наявним у нього психічним захворюванням, й за станом здоров`я не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Інших осіб, які могли доглядати дядька [PERSON] - немає. Дядько [PERSON] ніколи не був одружений, дітей не має, його батьки померли, його сестра [PERSON] - мати [PERSON] сама вже є особою похилого віку, за станом здоров`я більше не може доглядати свого брата. Орган опіки та піклування за місцем проживання [PERSON] ухвалив рішення про доцільність призначення піклувальником [PERSON] його племінника [PERSON] . З цих підстав [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним свого дядька [PERSON] , встановлення над ним опіки, призначення його опікуном дядька. Рух справи. За розпорядженням голови Кременчуцького районного суду Полтавської області справу за заявою [PERSON] передано за підсудністю до Крюківського районного суду м. Кременчука з підстав неможливості утворити склад суду, відповідно до ч.4 ст.293 ЦПК України. (а.с.42-43). Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 31.07.2024 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження у відкритому судовому засіданні. Залучено до участі у сраві заінтересовану особу [INFO] . . (а.с.55-56). Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.10.2024 року залучено до участі у справі заінтересовану особу виконавчий комітет Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування за зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , стосовно якого вирішується питання про визнання недієздатним. Доручено Кременчуцькому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити особі, стосовно якого вирішується питання про визнання недієздатним, [PERSON] адвоката для здійснення захисту. (а.с.140-141). Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.10.2024 року призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Полтавської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». Зупинено провадження у справі. (а.с.163-165). Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.05.2025 року поновлено провадження у справі у зв`язку із надходженням висновку судово-психіатричного експерта №328 від 15.05.2025 року відносно [PERSON] . Позиції учасників справи в судовому засіданні. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Маслій В.М. в судовому засіданні підтримали заяву про визнання [PERSON] недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна, яку просили задовольнити з підстав та обставин, викладених в заяві. Особа, стосовно якого вирішується питання про визнання недієздатним, [PERSON] , в судовому засіданні не в повній мірі розумів зміст заяви, предмет та підстави розгляду справи, але повідомив, що він живе з [PERSON] , який його доглядає. Представник особи, щодо якої вирішується питання про визнання недієздатним, [PERSON] , адвокат Нестеренко А.В. в судовому засіданні підтримала заяву [PERSON] , просила її задовольнити. Заінтересовані особи Піщанська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування, [INFO] , [INFO] , виконавчий комітет Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування не направили в судове засідання своїх представників, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заінтересова особа [INFO] подав письмову заяву, в якій заперечував проти призначення опікуном [PERSON] його племінника [PERSON] (а.с. 70-71, 126-130). Обставини, встановлені судом. Заявник [PERSON] є племінником [PERSON] , [INFO] , що підтверджено: 1) свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 31.08.1974 року Омельницькою сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, (а.с.10), 2) свідоцтвом про народження його матері [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 14.01.1953 року міським БюроЗАГС м. Кременчука, (а.с.14), яка після першого одруження отримала прізвище [PERSON] , що підтверджено довідкою відділу РАЦС Кременчуцького РУЮ №84/03-59 від 18.12.2007 року (а.с.15), а після другого одруження отримала прізвище [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] , виданим 25.12.1985 року Омельницькою сільською радою Кременчуцького району Полтавської області (а.с.17), 3) Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим ЗАГС Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області. (а.с.22). Батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 05.04.2011 року Омельницькою сільською радою Кременчуцького району Полтавської області (а.с.34). Мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.12.2007 року Омельницькою сільською радою Кременчуцького району Полтавської області (а.с.35). Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.02.2010 року у справі №2о-3/10, за заявою [PERSON] , ухвалено визнати [PERSON] недієздатним та встановити над ним опіку, призначити його опікуном [PERSON] (а.с. 27-28). Рішенням виконавчого комітету Омельницької сільської ради Кременчуького району Полтавської області від 12.03.2024 року за №33 затверджено висновки органу опіки та піклування про припинення піклування над [PERSON] його сестрою [PERSON] . Затверджено висновок про призначення піклувальником над [PERSON] його племінника [PERSON] (а.с. 30-31). Згідно з висновком виконавчого комітету Омельницької сільської ради Кременчуького району Полтавської області, додатку №1 до його ж рішення від 12.03.2024 року за №33, орган опіки та піклування вважає за доцільне задовольнити заяву [PERSON] зняти з неї обов`язки піклування над недієздатним, особою з інвалідністю дитинства ІІ групи [PERSON] за станом здоров`я. (а.с.26). Згідно з висновком виконавчого комітету Омельницької сільської ради Кременчуького району Полтавської області, додатку №2 до його ж рішення від 12.03.2024 року за №33, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити піклувальником [PERSON] над дядьком [PERSON] . (а.с.25). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №328 від 15.05.2025 року Полтавської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді вродженого недоумства рівня помірної розумової відсталості. Вказаний психічний розлад позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а.с.193-195). Суду надана медична документація на [PERSON] , з якої вбачається, що він є інвалідом ІІ групи з дитинства, оскільки страждає на психічні хвороби. (а.с. 23-24, 32-33). КНМП «Центру первинної медико-санітарної допомоги №3» м. Кременчука надав висновок №1536 від 27.09.2023 року про те, що [PERSON] за станом здоров`я не може надавати соціальну допомогу строком на 1 рік з 25.09.2023 року по 24.09.2024 року. (а.с. 29). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до ч. 3ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Важливою складовою сімейного життя є право жити разом, щоб сімейні стосунки могли нормально розвиватись, а члени сім`ї могли спілкуватись одне з одним. Поняття сімейного життя є автономним. Відповідь на питання, існує чи ні сімейне життя, залежить переважно від факту реального існування у дійсності тісних особистих зв`язків та стосунків. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України). Сімейний кодекс України регулює зокрема сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини, між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком, між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Водночас, Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням (стаття 2 СК України). Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Кодекс законів про працю України передбачає, що близькими родичами чи свояками є батьки, подружжя, брати, сестри, діти, а також батьки, брати, сестри і діти подружжя (стаття 25-1 КЗпП України). Положеннями статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що близькі особи - це члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта. Члени сім`ї: особа, яка перебуває у шлюбі із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, та діти зазначеного суб`єкта до досягнення ними повноліття - незалежно від спільного проживання із суб`єктом; будь-які особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Отже, враховуючи наведені положення законодавства, а також пояснення заявника [PERSON] та особи, щодо якого вирішується питання про визнання недієздатним, [PERSON] про те, що вони разом проживають й [PERSON] доглядає свого дядька [PERSON] , який є інвалідом ІІ групи з дитинства, раніше рішенням Кременчуцького районного суду м. Кременчука від 22.02.2010 року №2о-3/10 визнаний недієздатним безстроково, то суд вважає, що відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України, [PERSON] мав право звернутися до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України). Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016). Згідно із статтею 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. За ч.1 ст.59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина перша статі 60 ЦК України). За ч.2 ст.60 ЦК України, суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Згідно з положенням ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Питання встановлення опіки і піклування регулюються Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України №34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за №387/3680. В силу п. 1.1., п.1.2 цих правил опіка є особливою формою державної турботи про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їхніх прав та інтересів; опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Відповідно до пункту 3.1 вказаних правил, для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник; при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним; опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч.2 ст.300 ЦПК України, суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу. Суд розглядає питання про звільнення опікуна або піклувальника в судовому засіданні з повідомленням заінтересованих осіб. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про звільнення опікуна або піклувальника. Зібрані у справі докази, зокрема висновок судово-психіатричного експерта Полтавської філії судових ексертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №328 від 15.05.2025 року, та належна їх оцінка в сукупності вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною особою, оскільки останній не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 6 ст.300 ЦПК України (чинній на день ухвалення рішення), строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Разом з тим рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.02.2010 року у справі №2о-3/10, за заявою сестри [PERSON] , [PERSON] вже був безстроково визнаний недієздатним із встановленням опіки та призначенням опікуном його сестри [PERSON] , в редакції діючого на той час законодавства. Суд враховує, що за попередньою редакцією ЦПК, особа визнавалась недієздатною безстроково, тоді як ЦПК в діючий редакції передбачає, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Таким чином, зміни до ст. 300 ЦПК України, зобов`язали опікунів, представників органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного судом для визнання особи недієздатною, звертатися до суду з клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною. Отже, за спливом часу, більше ніж 2 роки з моменту ухвалення рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.02.2010 року у справі №2о-3/10, за наявності нової заяви племінника [PERSON] про визнання недієздатним його дядька [PERSON] , суд вважає за необхідне розглянути повторно питання про визнання недієздатним [PERSON] станом на момент розгляду справи. З аналізу положень частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17. Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. До встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Згідно з висновком опікунської ради виконавчого комітету селищної ради, що міститься в матеріалах справи, визначено доцільним призначити заявника [PERSON] піклувальником над дядьком [PERSON] . Однак цей висновок не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості, не містить жодних мотивів доцільності призначення [PERSON] опікуном [PERSON] в разі визнання його недієздатним. При цьому суду не подано доказів про звільнення в установленому законом порядку (ч.2 ст.300 ЦПК України) від виконання обо`язку опікуна [PERSON] - його сестри [PERSON] , яка раніше була безстроково призначена його опікуном рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.02.2010 року №2о-3/10. Зважаючи на ці обставини, суд не вбачає підстав для призначення заявника [PERSON] опікуном недієздатної особи [PERSON] . У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №545/1691/16-ц (провадження № 61-4475св18) сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку суду визнання особи недієздатною і призначення опікуна в одному судовому процесі. Таким чином суд вважає, що заява [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна підлягає частковому задоволенню. На підставі ч. 2ст. 299 ЦПК України, судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: partial