Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

18.06.2025\~позивач [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить розірвати шлюб укладений із [PERSON] , зареєстрований 01.10.2019 Кам`янка-Бузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 100. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.10.2019 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилась одна дитина - [PERSON] , [INFO] , та на даний час є малолітнім. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через те, що у них відсутнє взаєморозуміння, їх відносини зіпсувалися через різні життєві погляди та різні характери, що призвело до повного руйнування сімейних зв`язків і припинення шлюбних відносин. Вказує, що разом вони не проживають, а тому вважає, що шлюбні відносини між ними припинені та наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою суду від 19.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження в справі з викликом сторін та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, однак через канцелярію суду подала заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не прибув, однак через канцелярію суду подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 01.10.2019 Кам`янка-Бузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис 100 (а.с.4). Від даного шлюбу у сторін є одна дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с.6) Позивач вказуючи, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через те, що у них відсутнє взаєморозуміння, їх відносини зіпсувалися через різні життєві погляди та різні характери, що призвело до повного руйнування сімейних зв`язків і припинення шлюбних відносин, разом вони не проживають, тому вважає, що шлюбні відносини між ними припинені, у зв`язку з чим звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обґрунтування заявлених вимог, врахувавши думку відповідача, який не заперечив щодо розірвання шлюбу, суд вирішуючи сімейний спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У свою чергу підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені ст. 112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. А ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 2019 року. Подружжя припинило шлюбні відносини і на даний час можливості зберігати сім`ю немає, спільне господарство не ведеться, разом не проживають понад шість років, що і стало причиною позову про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні. Відтак, суд дійшов висновку, що оскільки є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення\~ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне відновити позивачці прізвище [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved