Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТзОВ ФК «ЄАПБ) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.07.2024 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов договору та усвідомленням рівня відповідальності, відповідачем цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) підписано договір позики із ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» й отримано на свій рахунок грошові кошти в сумі 8\~000,00 грн. Під час ідентифікації позичальника останній пройшов однозначне встановлення особи. Грошові кошти за договором № 2352884 від 23.07.2024 укладено строком на 29 днів. Дата повернення кредиту 20.08.2024. Позивач у справі придбав за плату в первісного кредитора вимоги останнього до позичальника відповідно до укладеного між вказаними юридичними особами договору факторингу з додатками. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання перед первісним кредитором, що є порушенням чинного законодавства України, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 25\~044,00 грн., яка є документально підтвердженою. В добровільному порядку відповідач не погашає вказану суму заборгованості, тому позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, участі повноважних представників не забезпечили. Водночас, позивач одночасно із позовною заявою просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечив. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується роздрукованою інформацією з вебсайту АТ Укрпошта про вручення поштового відправлення (а.с.43). У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав, Тому, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд вважає за необхідне провести розгляд справи за наявними у ній матеріалами з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов необхідно задоволити з таких підстав. Відповідно до ст.12-13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В свою чергу, положеннями ст.525-527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3 статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 5-9) відповідач уклав договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 2352884 від 23.07.2024 із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» шляхом використання одноразового електронного ідентифікатора. Грошові кошти в сумі 8\~000,00 грн. перераховані на банківську платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Позику надано строком на 29 днів (строк позики). Останній день повернення позики 20.08.2024. Процентна ставка (фіксована) 0,01% за день користування коштами від загального розміру виданої суми (п.2.3. договору). За понадстрокове користування позикою процентна ставка встановлена у розмірі 5,00%. В п.1.3. договору зазначено, що усі проценти за користування позикою є платою за даною позикою та нараховуються на суму відповідної позики. Водночас, у п.1.5., договору зазначено, що проценти за понадстрокове користування позикою нараховуються щоденно на залишок позики у передбачених Договором випадках за невиконання позичальником умов договору. Усі проценти за цим Договором нараховуються щоденно починаючи з другого дня користування позикою, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором (п.4). За надання позики передбачена одноразова комісія 12,77% або 1021,60 грн. (п.2.4.) У договорі також зазначено (п.1.4.), що пеня це грошові кошти, які нараховуються на залишок суми позики у передбачених договором випадках за невиконання позичальником умов договору. Розмір пені 5,00%/день (п.2.4.). Відповідно до п.18 договору, якщо сума позики не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позики позикодавець має право у випадку невиконання позичальником умов цього Договору нараховувати пеню в розмірі, визначеному п.2 договору за кожен день такого користування у рахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Якщо сума позики перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) за ставкою визначеною п.2 Договору за кожен день такого користування у урахуванням зазначених вище обмежень. Згідно з розрахунком (а.с.18-19) ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» [PERSON] нараховано станом на 26.11.2024 боргу за договором позики від 23.07.2024 № 2352884 в загальній сумі 25\~044,00 грн., з яких 8\~000,00 грн. основна сума боргу, 22,40 грн. відсотків за користування позикою, пені 16\~000,00 грн. та 1\~021,60 грн. одноразова комісія за видачу позики. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 37 від 26.11.2024, який складено та підписано між первісним кредитором та позивачем у цій справі на виконання умов Договору факторингу від 14.06.2021 №14/06/21, право вимоги на загальну сума 25\~044,00 грн. за договором позики № 2352884 від 23.07.2024 відступлено за плату на користь ТзОВ ФК «ЄАПБ» (а.с.10-17). При ухваленні цього рішення суд керувався такими мотивами. Як передбачено ст. 598-599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Досліджені судом докази підтверджують невиконання позичальником грошового зобов`язання з повернення основної суми позики, процентів та одноразової комісії. Суд встановив, що внаслідок невиконання позичальником [PERSON] своїх зобов`язань згідно з укладеним договором позики, новим кредитором обґрунтовано заявлено вимогу про стягнення з відповідача неповернутої суми позики. Умовами договору чітко передбачено право позикодавця нарахувати позичальнику пеню за ставкою 5,00%/день на залишок суми позики за невиконання позичальником умов договору, якщо сума позики не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати. Сторони не зазначили у договорі самого розміру мінімальної заробітної плати, як і не обумовили вказівку про встановлений законом розмір такої заробітної плати. Договором не визначено максимального строку нарахування пені у передбачених його умовами випадках, проте із наведеного вище розрахунку заборгованості первісного кредитора вбачається, що відповідачу щоденно за ставкою 5.00% від неповернутої суми позики в період з 21.08.2024 до 29.09.2024 нараховувалася пеня в розмірі 400,00 грн. Загальна сума боргу за пенею склала 16\~000,00 грн. У цій частині спору суд керується тим, що під мінімальною заробітною платою розуміється встановлений законом розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці (ч.1 ст.3 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР). Таким чином, здійснюючи тлумачення відповідних пунктів договору позики суд вважає, що між мінімальною заробітною платою необхідно розуміти саме встановлений законом показник такої заробітної плати. Однак відповідно до положень ст.8 чинного на час укладення між сторонами у цій справі договору позики Законі України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» № 3460-ІХ від 09.11.2023 показник мінімальної заробітної плати у відповідному році змінювався двічі: з 01.01.2024 до 31.03.2024 7\~100 грн, з 01.04.2024 8\~000 грн. З п.21-22 тексту договору позики вбачається, що за технологією (порядком) його укладення проект цього договору розроблений саме позикодавцем і в разі підписання пропозиції (оферти) позичальником, цей договір, підписаний одноразовим ідентифікатором, надсилається в особистий кабінет та/або на електронну пошту позичальника. Отже, розроблений позикодавцем проект договору між сторонами у цій справі не визначає конкретної дати, станом на яку береться для застосування показник законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати. Виходячи з наведенного, суд вважає, що необхідно брати відповідний показник законодавчо визначеного розміру мінімальної заробітної плати, який діяв на момент укладення договору позики між сторонами цієї справи, тобто станом на 23.07.2024. Нарахована лише за 40 календарних днів первісним кредитором пеня в сумі 16\~000,00 грн. після закінчення строку позики та її неповернення позичальником відповідає вимогам п.18 договору позики у урахуванням обмежень максимального розміру пені, що встановлений ч.3 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII. Надані позивачем докази перерахування позики відповідачу у справі, неповернення позичальником жодної частини позичених коштів та нарахованої одноразової комісії, виникнення боргу, який включає суму пені, процентів та комісії підтверджується наявними у справі та дослідженими судом письмовими доказами, які є належними, допустими і достатніми в сукупності, що є підставою для задоволення позову із стягненням з відповідача на підставі ст.141 ЦПК України понесених витрат ТзОВ ФК «ЄАПБ на сплату судового збору при поданні позовної заяви.

Outcome: approved