Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

13 червня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу й ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково: -визнав припиненим зобов`язання [PERSON] за кредитним договором згідно з кредитним договором №SAMDNWFC0005241497 від 17.07.2019- Універсальна на суму 15965,19 грн; -стягнув з Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на користь [PERSON] кошти в сумі 8 420,94 грн; з яких 6 256,85 грн - безпідставно стягнуті кошти з депозитного рахунку, 1 682,23 грн - інфляційне збільшення; 481,86 грн - 3% річних. 15 червня 2025 року представник Позивача засобами поштового зв`язку звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі. У заяві Заявник просить вирішити питання розподілу судових витрат у справі, стягнути з відповідача та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. Відповідач - АТ КБ "ПриватБанк" повідомлений належним чином про розгляд заяви ухвала суду доставлена до електронного кабінету в підсистемі "Електронний Суд" 04 липня 2025 року. Відповідач - ТОВ "Українська колекторська агенція" був повідомлений належним чином про розгляд заяви. ухвала суду була доставлеа Відповідачу засобами поштового зв`язку 15 липня 2025 року. Відповідачі свої заперечення щодо заяви та розміру судових витрат не подали, тому Суд розглядає заяву за наявними матеріалами справи. Суд вирішив, що заяву слід задовольнити повністю з таких підстав. Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; (4) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл витрат судом (стаття 141 ЦПК України). Подібний висновок викладено у у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21. Чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Зокрема, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини четверта - шоста статті 137 ЦПК України). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи (частина третя статті 141 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу і сформувала висновок, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved