Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 05.03.2025 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості: - за кредитним договором № 100678275 від 24.11.2021 в розмірі 17\~460,00 грн., з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 10\~320,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 1\~140,00 грн. заборгованість за комісією; - за Договором позики № 2155132 від 22.08.2024 в розмірі 16\~294,00 грн, з яких: 5 050,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1\~396,5 грн. заборгованість за комісією; 9\~847,5 грн сума заборгованості за пенею; - за Кредитним договором № 36826-01/2024 від 24.01.2024 в розмірі 6500,00 грн, з яких: 2600,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 3900,00 грн сума заборгованості за процентами. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору № 100678275 між відповідачем та ТОВ "МІЛОАН" від 24.11.2021 р., відповідач отримав кредит у сумі 6000,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 24.12.2021 р. Комісія за надання кредиту- 1\~140,00 грн, проценти за користування кредитом 3\~600,00 грн, які нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна процента ставка за користування кредитом 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 16.07.2024 року між ТОВ "МІЛОАН " та ТОВ « ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 16072024. Відповідно до реєстру Реєстру боржників від 16.07.2024 до Договору про відступлення прав вимоги № 16072024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 17\~460,00 грн. Окрім того, 22.08.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 2155132, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5\~050,00 грн на строк 30 днів до 20.09.2024, фіксованою процентною ставкою з другого дня користування позикою до дати повернення позики 0,01%, комісія за надання кредиту 29,71% від суми наданої позики, що у грошовому виразі 1500,355 грн. 14.06.2021 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21. Відповідно до Реєстру боржників № 41 від 21.01.2025 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2155132 від 22.08.2024 р. в сумі 16\~294,00 грн. Також, 22.01.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №36826-01/2024, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 2600,00 грн строком на 120 днів, тобто до 22.05.2024, процента ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування. 19.09.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19092024. Відповідно до реєстру боржників від 19.09.2024 до Договору факторингу № 19092024 від 19.09.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло прва грошової вимоги до відповідача в сумі 6500,00 грн. Відповідач умови договорів не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість в сумі 40\~254,00 грн, яка в добровільному порядку відповідачем не сплачена, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості в примусовому порядку. Ухвалою суду від 28.03.2025 відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Копія позовної заяви з додатками та ухвалою суду була направлена відповідачу за місцем реєстрації останнього рекомендованим поштовим відправленням. 17.06.2025 до суду повернуто вказане поштове відправлення із зазначенням причини повернення «закінчення терміну зберігання». Суд зазначає, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2021 у справі № 2-6236/11). Таким чином, судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.11.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 100678275, в розмірі 6000, 00 грн на строк 30 днів, тобто до 24.12.2021 р. П.1.5.1 визначена комісія за надання кредиту 1\~140,00 грн. П.1.5.2. визначені проценти за користування кредитом в розмірі 3\~600,00 грн, які нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. П. 1.5. визначені Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника. Пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування тіла кредиту) та складають 4\~740,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 10\~740, 00 грн. Згідно п.1.6., стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. (а.с. 10-14) В Додатку №1 до договору узгоджено графік платежів, згідно до якого Устименко в строк до 24.12.2021 необхідно заплатити 10\~740, 00 грн, яка складається з: суми кредиту за договором 6\~000,00 грн, проценти за користування кредитом 3600,00 грн та комісію за надання кредиту 1\~140,00 грн. Вказаний договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) J14607. Перерахування коштів від ТОВ «Мілоан» до [PERSON] підтверджується копією платіжного доручення № 35625748 від 24.11.2021. (а.с. 16) 16.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с. 18-19) Згідно п.1.2 Договору Факторингу, сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Так, відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 17\~460,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10320,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 1140,00 грн. заборгованість за комісією. (а.с. 21) До матеріалів справи долучено копію Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором факторингу №16072024 від 16.07.2024. (а.с. 20) Окрім того, 22.08.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 2155132, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5050,00 грн на строк 30 днів, тобто до 20.09.2024, фіксованою процентною ставкою з другого дня користування позикою до дати повернення позики 0,01%, комісія за надання кредиту 29,71% від суми наданої позики, що у грошовому виразі 1500,355 грн. (а.с. 30-33) Вказаний договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 214845. (а.с. 34) 14.06.2021 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ "ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників за вказаними у Реєстрі Боржників. (а.с. 35-37) Згідно п.1.2 Договору Факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п.9.1 Договору факторингу, зі змінами та доповненнями відповідно до Додаткової угоди №7 від 13.06.2022, даний Договір є дійсним протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку якщо жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до закінчення строку дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожен наступний рік. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №41 від 24.01.2025 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2155132 від 22.08.2024 р. в сумі 16\~294,00 грн., яка складається з: 5050,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9847,5 грн сума заборгованості за пенею; 1396,5 грн комісія за надання позики. (а.с.42) До матеріалів справи долучено копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників №41 від 24.01.2025 за Договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. (а.с. 41) Також, 24.01.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 36826-01/2024, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 2600,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Строк кредиту -120 днів. Відповідно до п.1.4., процентна ставка фіксована. П.1.4.1 визначено, що процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 Договору. Відповідно до п.1.6., кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168-12хх-хххх-6405 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. (а.с. 49-51) В додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 36826-01/2024, затверджено графік платежів, відповідно до якого загальна вартість кредиту складає 10\~400,00 грн. (а.с. 52) Умови кредиту також підтверджуються паспортом споживчого кредиту. (а.с. 53) Вказаний договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) W2967. 19.09.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ "ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 1900092024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до Боржників за вказаними у Реєстрі Боржників. (а.с. 54-56) Згідно п.1.2 Договору Факторингу, перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 19.09.2024 до Договору факторингу № 19092024 від 19.09.2024 р., ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 36826-01/2024 р. від 24.01.2025 в сумі 6500,00 грн., з яких: 2600,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 3900, 00 грн сума заборгованості за процентами. (а.с.58) Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості за період з 19.09.2024 до 31.01.2025. (а.с. 59) Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцями за кредитними договорами, внаслідок чого утворилась заборгованість. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п.3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ЗУ «Про електронну комерцію», на правовідносини стосовно кредитного договору №7946972 від 10.04.223 поширюється дія цього закону. Частина 3 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 до ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ст. ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. А відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. А відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вище викладене ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право вимоги за кредитним договором № 100678275 від 24.11.2021 у розмірі 17\~460,00 грн, договором позики №2155132 від 22.08.2024 р. у розмірі 16\~294,00 грн та кредитним договором №36826-01/2024 від 24.01.2024 у розмірі 6500,00 грн. Так, на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі укладених договорів факторингу є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому, згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) вбачається, що абзац 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Згідно позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Згідно з положенням частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідач не надав відзив на позов, не спростовував розрахунок та розмір заборгованості, не подав своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. Так, суд бере до уваги надані позивачем розрахунки заборгованості, як належні докази у справі, оскільки будь-яких доказів на спростування такого відповідачем не надано. Інших доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договорів, отримання коштів, стороною відповідача суду не надано. Щодо Договору позики №2155132 від 22.08.2024 суд, зазначає наступне. 24.02.2022 року Російська Федерація розпочала повномасштабне військове вторгнення на територію України. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи те,\~що [PERSON] було нараховано\~9\~847,50\~грн\~пені за\~договором позики\~№2155132 від 22.08.2024\~року,\~укладеним між\~ним та\~ТОВ «1\~безпечне агентство\~необхідних кредитів», в період дії воєнного стану, такі кошти підлягають списанню кредитодавцем, а тому суд в задоволенні вимог в цій частині відмовляє. Щодо Кредитного договору № 100678275 від 24.11.2021 суд, зазначає наступне. Згідно п.п.1.2, 1.3 та 1.4 Договору №100678275 від 24.11.21 р., сума тіла кредиту, яка була надана [PERSON] становила 6000,00 грн., строк кредитування становив 30 днів, тобто до 24.12.2021. П.1.5.1 визначена комісія за надання кредиту 1\~140,00 грн. П.1.5.2. визначені проценти за користування кредитом в розмірі 3\~600,00 грн, які нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. П. 1.5. визначені Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника. Пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування тіла кредиту) та складають 4\~740,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 10\~740, 00 грн. В Додатку №1 до договору узгоджено графік платежів, згідно до якого Устименко в строк до 24.12.2021 необхідно заплатити 10\~740, 00 грн, яка складається з: суми кредиту за договором 6\~000,00 грн, проценти за користування кредитом 3600,00 грн та комісію за надання кредиту 1\~140,00 грн. Проте, позивачем наданий розрахунок заборгованості за Договором № 100678275 від 21.11.2021 р. згідно до якого станом на 22.02.2022 р. у відповідача виникла заборгованість за процентами в розмірі 10\~320,00, з яких: 3600,00 грн нараховані проценти відповідно до п.1.5.2 Договору, а решта відсотків, що складає 6\~720, 00 грн нараховані відповідно до п.1.5.3. Договору. При цьому, в Кредитному договорі відсутній п.1.5.3 на який в розрахунку посилається позивач. (а.с. 22) Також, суд зазначає, що кредитний ліміт за вищезазначеним договором позики не збільшувався, інші додаткові угоди, сторонами договору не укладалися, інші розрахунки боргу, який підлягає поверненню та інший розмір витрат за кредитом сторонами - не погоджувався. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) вбачається, що абзац 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позивачем позовні вимоги в частині стягнення відсотків за договором позики №100678275 від 24.11.2021 р. в розмірі 10\~320,00 грн. не доведені в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума відсотків в розмірі 3 600,00 грн., яка узгоджена сторонами при укладанні договору позики. Нарахування відсотків кредитором поза погодженого сторонами строку кредитування та розмір вимог про стягнення відостків за договором позики №100678275 від 21.03.2024 р. в розмірі 10 320,00 грн. не відповідає умовам договору. Таким чином, позовні вимоги доведені та обґрунтовані позивачем лише частково, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме за кредитним договором № 100678275 від 24.11.2021 в розмірі 10\~740, 00 грн, за Договором позики № 2155132 від 22.08.2024 в розмірі 6\~446,5 грн та за Кредитним договором № 36826-01/2024 від 24.01.2024 в розмірі 6500,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 18.02.2025. Таким чином з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1781,75 грн, що є пропорційним до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial