Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

У січні 2025 року ПАТ «МТБ Банк» звернулося до Подільського районного суду міста Києва із вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 18.11.2021 між ПАТ «МТБ БАНК» та ТОВ «ПІВДЕНЬ ЕКСТРАТОРГ» було укладено Кредитний договір № К10611/2021 згідно з яким Позичальнику було надано кредит у вигляді непоновлювальної кредитної лінії на суму 2 309 000,00 грн. з оплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 16,5% річних, комісії, пені і штрафи та інші платежі, що будуть нараховані відповідно до умов цього Договору Згідно з пунктом 1.3 Кредитного договору Банк відкриває Позичальнику кредитну лінію з 18.11.2021 по 17.11.2023 включно. Погашення Кредиту здійснюється відповідно до графіку погашення, передбаченого п. 2.5 цього Договору. Виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором забезпечується: порукою фізичної особи - [PERSON] на підставі укладеного з Банком Договору поруки № К10611/2021/S-1 від 18.11.2021; порукою фізичної особи - [PERSON] на підставі укладеного з Банком Договору поруки № К10611/2021/S-2 від 18.11.2021; порукою юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАВРІЯ ФУД» на підставі укладеного з Банком Договору поруки № К10611/2021/S-3 від 18.11.2021; іпотекою житлового будинку, заг. площею 362,2 кв. м., житловою площею 192,6 кв. м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належав на праві власності [PERSON] ; іпотекою земельної ділянки, площею 0,0482 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за кадастровим номером 6510136300:01:001:0372, що належала на праві власності [PERSON] ; іпотекою магазину промислових товарів, заг. площею 304,50 кв. м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] ; іпотекою земельної ділянки, площею 0,0263 га, кадастровий номер: 6510136900:23:001:0033, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Позичальником систематично порушувалися умови Кредитного договору, в зв`язку з чим станом на 22.08.2023 заборгованість за Кредитним договором № К10611/2021 від 18.11.2021 складає 1 982 960,84 грн, яка складається з: прострочене тіло кредиту - 1 740 613,24 грн; нараховані прострочені відсотки - 239 347,60 грн; прострочена нарахована комісія - 3 000,00 грн. Таким чином, ПАТ «МТБ БАНК» подано позовну заяву до ТОВ «ПІВДЕНЬ ЕКСТРАТОР», ТОВ «ТАВРІЯ ФУД», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.05.2024 у справі № 916/4820/23 за позовом ПАТ «МТБ БАНК» до ТОВ «ПІВДЕНЬ ЕКСТРАТОР», ТОВ «ТАВРІЯ ФУД», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - позов задоволено. Стягнуто солідарно з ТОВ «ПІВДЕНЬ ЕКСТРАТОРГ» ТОВ «ТАВРІЯ ФУД» та [PERSON] на користь ПАТ «МТБ БАНК» заборгованість на загальну суму 1 982 960,84 грн. Стягнуто з ТОВ «ПІВДЕНЬ ЕКСТРАТОРГ» на користь ПАТ «МТБ БАНК» 9 914,80 грн. витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з ТОВ «ТАВРІЯ ФУД» на користь ПАТ «МТБ БАНК» 9 914,80 грн. витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «МТБ БАНК» 9 914,80 грн. витрат по сплаті судового збору. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 апеляційну скаргу ТОВ «ПІВДЕНЬ ЕКСТРАТОРГ» залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Одеської області від 13.05.2024 у справі №916/4820/23 залишено без змін. Майже одразу після того, як Південно-західний апеляційний господарський суд 18.09.2024 проголосив постанову, якою залишив апеляційну скаргу без задоволення і рішення суду щодо стягнення заборгованості, у т. ч. з [PERSON] , набрало законної сили, [PERSON] вчинила дії, спрямовані на уникнення виконання своїх зобов`язань за договором поруки та рішенням суду. Згідно з інформаційною довідкою № 408473122 від 17.12.2024 у якій відображена деталізована інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 20.09.2024 о 15:24:24 було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру під номером [ADDRESS] за [PERSON] , на підставі договору дарування, посвідченого 20.09.2024 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав Валентиною Геронтіївною, зареєстрованого в реєстрі за № 2646. Відображена деталізована інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 20.09.2024 о 15:44:08 було здійснено державну реєстрацію права власності за [PERSON] на нежитлові приміщення, частину огорожі та частину автостоянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] , що позначені на плані: складське приміщення літ. «Л.» загальною площею 468,4 кв.м., частина огорожі № 7 довжиною 210,5 п.м., частина стоянки для автомашини № 1 площею 2 138,8кв.м., літ. «А» - приміщення № 9, 10, [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , 21, [NUMBER] загальною площею 220,4 кв.м.; тамбур № 16 площею 2,5 кв.м.; кладова № 19 площею 1,8 кв.м.; сходи № 17 площею 20,9 кв.м. Частина коридору приміщення № 4 площею 53,1 кв.м. - загального користування. Вказані нежитлові приміщення, частина огорожі та частина автостоянки розташовані на земельній ділянці площею 0,6667 га, яка має кадастровий номер 6510136300:27:002:0021. Державна реєстрацію права власності на вказаний об`єкт за [PERSON] нерухомості здійснена на підставі договору дарування, посвідченого 20.09.2024 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав Валентиною Геронтіївною, зареєстрованого в реєстрі за № 2648. Зазначені договори дарування нерухомого майна містять всі ознаки фіктивності, оскільки їх вчинено без наміру створення реальних правових наслідків, а лише з метою приховання належного [PERSON] нерухомого майна для ухилення від виконання грошового зобов`язання згідно з рішенням Господарського суду Одеської області від 13.05.2024 у справі № 916/4820/23, залишеним без змін Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.09.2024. Таким чином, [PERSON] , усвідомлюючи ситуацію, в якій опинилася та що їй доведеться відповідати своїм майном, на яке буде звернуто стягнення, вчинила дії, спрямовані на уникнення виконання своїх зобов`язань. Сукупність наведених обставин доводить той факт, що відповідачі діяли недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам інших осіб, оскільки відчуження належного [PERSON] майна відбулося з метою уникнення звернення стягнення кредитором на її майно як боржника. Остання знаючи про наявність невиконаних боргових зобов`язань за Кредитним договором, передбачаючи негативні наслідки для себе у випадку невиконання цих зобов`язань та знаючи про ухвалення судом 18.09.2024 остаточного рішення суду, а згодом відкриття виконавчих проваджень та накладення на все її майно арештів та початком примусового виконання рішення, зловживаючи своїм правом та діючи недобросовісно відчужила належні їй на праві власності об`єкти нерухомості на користь своєї доньки, з метою уникнення звернення на нього стягнення. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 11.03.2025 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог представник відповідача зазначає, що відповідач [PERSON] не приховувала належне їй майно, а внаслідок вчинення вищевказаних правочинів не стала неплатоспроможною, виконує рішення Господарського суду Одеської області від 13.05.2024 у справі № 916/4820/23. Так, приватним виконавцем Манікіним Дмитром Сергійовичем 18.11.2024 року було відкрите виконавче провадження № 76587174 відносно [PERSON] , а також були відкриті виконавчі провадження відносно ТОВ «ПІВДЕНЬ ЕКСТОРАТОРГ» та ТОВ «ТАВРІЯ ФУД». Станом на день подання вказаного відзиву [PERSON] та солідарними боржниками ТОВ «ПІВДЕНЬ ЕКСТОРАТОРГ» та ТОВ «ТАВРІЯ ФУД» в яких [PERSON] є 100% власником, погашено частину заборгованості перед позивачем на суму близько 120 000 грн. Крім того, приватним виконавцем встановлено майно що належить [PERSON] та може бути реалізовано в рахунок погашення заборгованості, а саме, два вантажних транспортних засоби - MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI 2014 року виробництва номерний знак [NUMBER] та MERCEDES-BENZ 815 2001 року виробництва номерний знак [NUMBER] . Крім того, відповідач [PERSON] має у власності рухоме майно у вигляді вантажних транспортних засобів, а також нею та юридичними особами ТОВ «ПІВДЕНЬ ЕКСТРАТОРГ» ТОВ «ТАВРІЯ ФУД» в яких [PERSON] є 100% власником наразі погашається заборгованість, що спростовує твердження позивача про намір [PERSON] ухилитися від своїх зобов`язань. 18.03.2025 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Представник позивача зазначає, що в обґрунтування поданого відзиву, відповідач фактично посилається на те, що нею частково виконується рішення суду, встановлено наявність на праві власності транспортних засобів у відповідачки і що Банком не доведено того факту, що вона мала намір ухилитися від виконання власних зобов`язань. З вказаними твердженнями позивач погодитись не може, оскільки рішення суду фактично виконується примусово, а не добровільно з боку [PERSON] . Наявні на праві власності транспортні засоби, хоч і зареєстровані за нею, однак доказів того, що нею передано вказані транспортні засоби добровільно приватному виконавцю для їх опису та арешту з метою подальшої реалізації у рахунок погашення заборгованості, не надано, як і доказів їх місцезнаходження для вжиття приватним виконавцем відповідних заходів. 21.04.2025 від представника відповідача на адресу суду надійшли додаткові пояснення у справі. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23.04.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи до судового розгляду по суті. 03.06.2025 від представника відповідача на адресу суду надійшли додаткові пояснення у справі. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити в їх задоволенні. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України). Такий спосіб захисту узгоджуються з практикою суду, що міститься в постанові Верховного суду України від 25.05.2016 у справі № 6-605 цс16: «Оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав». Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц: «Позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України». Як встановлено судом, 18.11.2021 між ПАТ «МТБ БАНК» та ТОВ «ПІВДЕНЬ ЕКСТРАТОРГ» було укладено Кредитний договір № К10611/2021 згідно з яким Позичальнику було надано кредит у вигляді непоновлювальної кредитної лінії на суму 2 309 000,00 грн. з оплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 16,5% річних, комісії, пені і штрафи та інші платежі, що будуть нараховані відповідно до умов цього Договору. Згідно з пунктом 1.3 Кредитного договору Банк відкриває Позичальнику кредитну лінію з 18.11.2021 по 17.11.2023 включно. Погашення Кредиту здійснюється відповідно до графіку погашення, передбаченого п. 2.5 цього Договору. Виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором забезпечується: порукою фізичної особи - [PERSON] на підставі укладеного з Банком Договору поруки № К10611/2021/S-1 від 18.11.2021; порукою фізичної особи - [PERSON] на підставі укладеного з Банком Договору поруки № К10611/2021/S-2 від 18.11.2021; порукою юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАВРІЯ ФУД» на підставі укладеного з Банком Договору поруки № К10611/2021/S-3 від 18.11.2021; іпотекою житлового будинку, заг. площею 362,2 кв. м., житловою площею 192,6 кв. м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належав на праві власності [PERSON] ; іпотекою земельної ділянки, площею 0,0482 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за кадастровим номером 6510136300:01:001:0372, що належала на праві власності [PERSON] ; іпотекою магазину промислових товарів, заг. площею 304,50 кв. м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] ; іпотекою земельної ділянки, площею 0,0263 га, кадастровий номер: 6510136900:23:001:0033, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату Кредиту, процентів за користування Кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. За цими Договорами Поручитель поручаються перед Кредитором за виконання зобов`язань Боржника по всіх наданих Боржнику траншах за Кредитом (пункти 1.3 - 1.4 Договорів поруки). Відповідно до п. 5.1 Договорів поруки, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє 120 місяців з дати набуття ними чинності. Позичальником систематично порушувалися умови Кредитного договору, в зв`язку з чим станом на 22.08.2023 заборгованість за Кредитним договором № К10611/2021 від 18.11.2021 складає 1 982 960,84 грн, яка складається з: прострочене тіло кредиту - 1 740 613,24 грн; нараховані прострочені відсотки - 239 347,60 грн; прострочена нарахована комісія - 3 000,00 грн. Таким чином, ПАТ «МТБ БАНК» подано позовну заяву до ТОВ «ПІВДЕНЬ ЕКСТРАТОР», ТОВ «ТАВРІЯ ФУД», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.05.2024 у справі № 916/4820/23 за позовом ПАТ «МТБ БАНК» до ТОВ «ПІВДЕНЬ ЕКСТРАТОР», ТОВ «ТАВРІЯ ФУД», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - позов задоволено. Стягнуто солідарно з ТОВ «ПІВДЕНЬ ЕКСТРАТОРГ» ТОВ «ТАВРІЯ ФУД» та [PERSON] на користь ПАТ «МТБ БАНК» заборгованість на загальну суму 1 982 960,84 грн. Стягнуто з ТОВ «ПІВДЕНЬ ЕКСТРАТОРГ» на користь ПАТ «МТБ БАНК» 9 914,80 грн. витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з ТОВ «ТАВРІЯ ФУД» на користь ПАТ «МТБ БАНК» 9 914,80 грн. витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «МТБ БАНК» 9 914,80 грн. витрат по сплаті судового збору. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 апеляційну скаргу ТОВ «ПІВДЕНЬ ЕКСТРАТОРГ» залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Одеської області від 13.05.2024 у справі №916/4820/23 залишено без змін. Майже відразу, після того, як Південно-західний апеляційний господарський суд, 18.09.2024 проголосив постанову, якою залишив апеляційну скаргу без задоволення і рішення суду щодо стягнення заборгованості, у т. ч. з [PERSON] , набрало законної сили, [PERSON] вчинила дії, спрямовані на уникнення від виконання своїх зобов`язань за договором поруки та рішенням суду. Згідно з інформаційною довідкою № 408473122 від 17.12.2024 у якій відображена деталізована інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 20.09.2024 о 15:24:24 було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру під номером [ADDRESS] за [PERSON] , на підставі договору дарування, посвідченого 20.09.2024 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав Валентиною Геронтіївною, зареєстрованого в реєстрі за № 2646. Згідно з інформаційною довідкою № 408473986 від 17.12.2024 у якій відображена деталізована інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 20.09.2024 о 15:44:08 було здійснено державну реєстрацію права власності за [PERSON] на нежитлові приміщення, частину огорожі та частину автостоянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] , що позначені на плані: складське приміщення літ. «Л.» загальною площею 468,4 кв.м., частина огорожі № 7 довжиною 210,5 п.м., частина стоянки для автомашини № 1 площею 2 138,8кв.м., літ. «А» - приміщення № 9, 10, [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , 21, [NUMBER] загальною площею 220,4 кв.м.; тамбур № 16 площею 2,5 кв.м.; кладова № 19 площею 1,8 кв.м.; сходи № 17 площею 20,9 кв.м. Частина коридору приміщення № 4 площею 53,1 кв.м. - загального користування. Вказані нежитлові приміщення, частина огорожі та частина автостоянки розташовані на земельній ділянці площею 0,6667 га, яка має кадастровий номер 6510136300:27:002:0021. Державна реєстрацію права власності на вказаний об`єкт за [PERSON] нерухомості здійснена на підставі договору дарування, посвідченого 20.09.2024 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав Валентиною Геронтіївною, зареєстрованого в реєстрі за № 2648. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення. Боржник (дарувальник), який відчужує майно на підставі договору дарування на користь своєї родини, в період існування прострочених кредитних зобов`язань, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора, оскільки уклав договори дарування, що порушують майнові інтереси кредитора і направлені на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України). Згідно з постановою Верховного Суд від 28.08.2019 у справі № 331/8830/15-ц: «Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами (стаття 234 ЦК України)». Відповідно до висновку Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16- ц: «Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Велика Палата Верховного Суду враховує, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним.» З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається, що усвідомлюючи, що Банк буде звертати стягнення на нерухоме майно, що належить [PERSON] на праві власності, остання здійснила відчуження свого нерухомого майна, яке належало їй на праві власності, на користь своєї доньки [PERSON] , [INFO] , зокрема з метою уникнення виконання своїх зобов`язань за договором поруки як солідарний з позичальником боржник. При цьому таке відчуження було здійснено через декілька днів після того, як Південно-західний апеляційний господарський суд від 18.09.2024 залишив у силі рішення господарського суду Одеської області від 13.05.2024 у справі № 916/4820/23, яким стягнуто з [PERSON] заборгованість на загальну суму 1 982 960,84 грн. Згідно інвентаризаційного опису записів від 30.12.2022 складеного ТОВ «ПІВДЕНЬ ЕКСТРАТОРГ» за підписом [PERSON] як фінансового директора, встановлено відсутність товарів на складі. Окрім цього, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 367524567 від 27.02.2024 та №367524765 від 27.02.2024, майна належного на праві власності ТОВ «ПІВДЕНЬ ЕКСТРАТОРГ» та ТОВ «ТАВРІЯ ФУД» немає. [PERSON] є 100% власником ТОВ «ПІВДЕНЬ ЕКСТОРАТОРГ» та ТОВ «ТАВРІЯ ФУД». При цьому, місцем знаходження ТОВ «ТАВРІЯ ФУД» є адреса: Херсонська обл., м. Херсон, Бериславське шосе, будинок 44а, тобто об`єкт нерухомості, який був подарований доньці [PERSON] згідно Договору дарування № 2648, що в черговий раз підтверджує на фіктивність таких дій без настання відповідних правових наслідків, пов`язаних з даруванням. Встановлено, що [PERSON] помер і порука щодо нього є припиненою у зв`язку зі смертю. Майно, яке належало йому на праві власності та яке виступало предметом іпотеки, а саме житловий будинок, заг. площею 362,2 кв.м., житловою площею 192,6 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] є знищеним і при цьому, спадщину щодо нього не оформлено. Тому звернення стягнення на нього є неможливим, які і на земельну ділянку площею 0,0482 га, з кадастровим номером 6510136300:01:001:0372, яка знаходиться під цим будинком та також виступає предметом іпотеки, спадщину щодо якої також не оформлено. Об`єкт нерухомості, який належить [PERSON] і який також виступає предметом іпотеки, а саме магазин промислових товарів, заг. площею 304,50 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] також є знищеним і звернення стягнення на нього є неможливим. Таким чином, [PERSON] , усвідомлюючи що їй доведеться відповідати належним їй майном, на яке ймовірно буде звернуто стягнення, вчинила дії, спрямовані на уникнення виконання своїх зобов`язань. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду: «Будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам). Сукупність наведених обставин доводить той факт, що відповідачі діяли недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам інших осіб, оскільки відчуження належного [PERSON] майна відбулося з метою уникнення звернення стягнення кредитором на її як боржника майно. Остання знаючи про наявність невиконаних боргових зобов`язань за Кредитним договором, передбачаючи негативні наслідки для себе у випадку невиконання цих зобов`язань та знаючи про ухвалення судом 18.09.2024 остаточного рішення суду, а згодом відкриття виконавчих проваджень та накладення на все її майно арештів та початком примусового виконання рішення, зловживаючи своїм правом та діючи недобросовісно відчужила належні їй на праві власності об`єкти нерухомості на користь своєї доньки, з метою уникнення звернення на нього стягнення. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовна заява Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору дарування підлягає задоволенню.

Outcome: approved