Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка, на даний час не працює, здійснює догляд за дитиною, до досягнення нею трирічного віку. У звязку із наведеним просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, з часу звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною, [PERSON] ,\~ [INFO] , трирічного віку. Вказаний позов надійшов до суду 08 травня 2025 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження. 02.07.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де останній вказав, що позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення їх сином трирічного віку. Більшу частку не має можливості сплачувати, оскільки перебуває на військовій службі, періодично купує собі необхідні речі та продукти харчування. Неодноразово був поранений та перебував на стаціонарному лікуванні з оператичними втручаннями, купляв медикаменти за власні кошти. Також на його утриманні перебуває батько [PERSON] , який через поранення отримав 3 групу інвалідності. Окрім того, він проживає разом з матір`ю, ведуть спільне господарство, надавав необхідні кошти на утримання будинку, комунальні послуги, про що долучив відповідні докази. 10.07.2025 від позивачки надійшла відповідь на відзив, де зазначила, що просить суд визнати відзив на позовну заяву таким, що був поданий з порушенням строку встановленого судом. Докази, подані до відзиву визнати неналежними та недопустимими. Позовні вимоги задовольнити. У відповідності до частини восьмої\~статті 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями\~статті 174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 02 червня 2025 року відкрито провадження у справі. Встановлено відповідачу п"ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. \~Судом встановлено, що відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадженян у справі - 06.06.2025. Однак надав до суду відзив лише - 02 липня 2025 року, тобто з порушення строків визначених судом. Клопотань про продовження судом строку для написання відзиву від відповідача не надходило. За таких обставин, суд з урахуванням приписів ч. 8\~ст. 187 ЦПК України, принципу рівності та змагальності сторін цивільного судочинства, приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами без урахування відзиву. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд спрви у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте 04.08.2025 надав письмові пояснення, де зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання [PERSON] , до досягнення їх сином трирічного віку, в розмірі 1/8 всіх видів його заробітку (доходу). Просить суд врахувати, що він перебуває на військовій службі, періодично купує собі за власні кошти необхідні речі та продукти харчування, обмундирування, неодноразово був поранений та перебував на стаціонарному лікуванні з оператичними втручаннями, частину лікування оплачував самостійно, про що надав відповідні квитанції. Також на його утриманні перебуває батько [PERSON] , який через поранення отримав 3 групу інвалідності, не може повноцінно працювати та утримувати себе. [PERSON] проживає разом з матір`ю, разом ведуть спільне господарство, необхідні кошти на утримання будинку, оплату комунальних послуг, він надсилає матері, долучив копії квитанцій. Сплічує аліменти на утримання сина. Поскільки перебуває на військовій службі, розгляд справи просить провести без його участі. Позов визнає частково. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, що 07 грудня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Вараським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис №300. (свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] ). Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . Згідно Акту обстеження умов проживання, складеного 01.04.2025 службою у справах дітей Володимирецької селищної ради, [PERSON] та її син [PERSON] проживають в [ADDRESS] . В дитини з мамою є окрема кімната, де наявні місця для сну, ігор та збереження особистих речей. Дитина забезпечена одягом, відповідно до віку та сезону, взуттям, іграшками, санітарно-гігієнічними засобами. Стосункі між матір`ю та дитиною теплі та довірливі. Проживають у батьків [PERSON] .. Зі слів [PERSON] життя з чоловіком не склалося, він військовий, матеріального не допомагає, з дитиною не спілкується та вихованням сина не займається. Законні інтереси дитини не порушені. Мати належним чином виконує батьківські обов`язки по догляду, вихованню та утриманню дитини. Згідно ч.1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Позивачка в своїй позовній заяві просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на\~її утримання,\~в розмірі\~ частки\~ з\~усіх видів\~його заробітку\~(доходу),\~щомісячно, з часу звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною, [PERSON] ,\~ [INFO] , трирічного віку. Однак, як зазначено в \~ст. 80 СК України,\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, \~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно частини 4\~статті 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.\~ Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Системний аналіз норм СК свідчить, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: перебування у зареєстрованому шлюбі з чоловіком, проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Такі висновки, узгоджуються з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 27 травня 2020 року по страві № 712/4702/19. Згідно довідки №7864/102 від 19.06.2025, виданої командиром військової частини [NUMBER] , [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом з 24 лютого 2023 року по теперешній час. А як\~зазначено у\~довідці №1403/94\~від 07.02.2024,\~виданій командиром\~військової частини\~ [NUMBER] ,\~ [PERSON] ,дійсно в період з 08.07.2023 по 11.08.2023, з 27.08.2023 по 05.12.2023, з 18.12.2023 по 23.01.2024 брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в м. Лиман, Донецька область, смт. Борова, Харківська область. Про те, що [PERSON] був поранений та стаціонарно лікувався підтверджується Виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №987, №535, довідкою про отримання травми (поранення, контузії, каліцтва) №957/460 від 03.02.2024, виданої ТВО начальника медичної служби військової частини [NUMBER] . На підтвердження купівлі медикаментів, обмундирування (одягу, взуття) за власні кошти, перерахунок грошей на допомогу матері, відповідачем надано копії квитанції. Також [PERSON] надано письмові докази, що його батько [PERSON] має інвалідність 3 групи, травма пов`язана із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК, серії 12 ААГ №733990, довідкою ВЛК №1147/2507 від 18.04.2023, довідкою ВЛК №165 від 18.09.2023, довідкою ВЛК №798 від 18.07.2024, Виписою-епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №3687, довідкою про обставини травми, поранення, контузії, каліцтва) №139/ЮС від 11.05.2023. Згідно судового наказу від 27 травня 2025 року, виданого Володимирецьким районним судом Рівненської області, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у частці від заробітку (доходу) в розмірі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця на дитину, починаючи з 10 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. З урахуванням\~вище встановленого,\~виходячи з\~принципу справедливості\~та розумності,\~а також\~те,\~що позивач\~має право\~на отримання\~від відповідача\~аліментів на\~її утримання,\~а відповідач\~має змогу\~надавати таку\~допомогу,\~оскільки судом\~встановлено,\~що дитина\~проживає з\~ матір"ю\~та перебуває\~на її\~утриманні,\~і враховуючи\~відсутність в\~неї самостійного\~доходу,\~чоловік має\~їй компенсувати\~втрату можливості\~повноцінно себе\~реалізувати у\~громадському житті\~та надавати\~визначену законодавством\~допомогу.\~Визначаючи розмір\~аліментів на\~утримання дружини,\~суд виходить\~з того,\~що відповідач\~є військовим,\~неоднаразово перебував\~на стаціонарному\~лікування,\~у зв`язку\~з пораненнями,\~ \~з нього\~вже стягнуто\~аліменти на\~утримання неповнолітньої\~ дитини\~ \~в розмірі\~ частки\~ з\~усіх видів\~його заробітку\~(доходу).Суд при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище сторін, а також те, що в добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, у розмірі 1/6 видів його заробітку (доходу). Статтею 79\~СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: partial