Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

В лютому 2025 року представник Кредитної спілки «Українська кредитна спілка» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та\~ [PERSON] \~укладено кредитний договір про споживчий кредит №1621Д від 03.12.2021. На виконання умов вказаного вище кредитного договору №1621Д від 03.12.2021, Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» надала, а\~ [PERSON] отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 35000,00 грн. строком на 36 місяців від дати надання кредиту зі сплатою процентів у розмірі 35% річних. Перерахування визначених кредитним договором №1621Д від 03.12.2021 грошових коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується належним чином завіреною копією платіжної інструкції №2332 від 03.12.2021 з відмітками банку про проведення даного платежу. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №1621Д від 03.12.2021 належним чином не виконувала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачувала, внаслідок чого станом на 20 лютого 2025 року у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 70\~446 грн. 93 коп., з яких: 32\~824 грн. 24 коп. - заборгованість за основною сумою кредиту та 37\~622.69 грн., заборгованість за нарахованими, але несплаченими відсотками. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка складається з отриманого кредиту та нарахованих процентів та судові витрати. Ухвалою суду від 17 березня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в судовому засіданні із викликом сторін. 21 травня 2025 року представник відповідача подала до суду відзив в якому вказує, що не заперечують щодо стягнення тіла кредиту, в частині ж що стосується стягнення відсотків, заперечують, адже така сума є надмірною та завищеною. Крім того, вказують, що нарахування відсотків поза межами строку укладення договору є незаконним і необґрунтованим. Також відповідно до чинного законодавства в період дії воєнного стану громадяни звільняються від обов`язку сплачувати неустойку (штраф, пеню) та інших штрафних платежів. В частині стягнення процентів за період з 24 лютого 2022 року по 20 лютого 2025 року позов не підлягає до задоволення. Представник відповідача в судовому засіданні просила задовольнити позов частково з підстав, вказаних у відзиві. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, заслухавши представника відповідача, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються\~Цивільним кодексом України. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом\~статей 626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та\~ [PERSON] \~укладено кредитний договір №1621Д від 03.12.2021. На виконання умов вказаного вище кредитного договору №1621Д від 03.12.2021 Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» надала, а\~ [PERSON] \~отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 35000,00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою процентів у розмірі 35% річних. Перерахування визначених кредитним договором №1621Д від 03.12.2021 грошових коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується належним чином завіреною копією платіжної інструкції №2332 від 03.12.2021 з відмітками банку про проведення даного платежу. Згідно із п.3.1 кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою, становить 35% річних від основної (первісної) суми кредиту, зазначеної в п.1.1, за кожен день користування кредитом і не може бути збільшена без письмової згоди позичальника. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Відповідно до п.3.6 кредитного договору прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка розрахунків) не зупиняє нарахування процентів протягом строку надання кредиту, визначеного п.2.1 цього Договору, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавця. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №1621Д від 03.12.2021належним чином не виконувала, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачувала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 70\~446 грн. 93 коп., з яких: 32\~824 грн. 24 коп. - заборгованість за основною сумою кредиту та 37\~622.69 грн., заборгованість за нарахованими, але несплаченими відсотками. Положеннями\~статті 611 цього Кодексу\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 13\~ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як слідує з розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] , позивачем за період з 3 грудня 2021 року по 20 лютого 2025 року нараховано 37\~622 грн. 69 коп. відсотків за користування кредитними коштами. Під час розгляду цієї справи суд враховує правову позицію Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 відповідно до якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, однак в порядку вказаної правової норми такої позовної вимоги заявлено не було. Разом з тим, ВП ВС уточнила власний правовий висновок, викладений в пункті 123 постанови від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17, щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Якщо умови кредитного договору передбачають можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування, судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, мали на увазі сторони встановлення нарахування процентів як міри відповідальності в певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. «verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem», тобто «слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав»). Отже, сторони погодили строк дії договору\~36 місяців з дати надання позичальнику кредиту і по 03.12.2024 року, тому, починаючи із зазначеної дати, спілка мала право нараховувати проценти за порушення грошового зобов`язання. За таких обставин суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню саме узгоджений сторонами кредитного договору розмір процентів 34 971,32 грн. Що стосується надмірної, на думку представника відповідача суми відсотків за користування кредитними коштами, як підстави взагалі для відмови в задоволенні позову в цій частині, то суд не погоджується із вказаними обставини, адже сторонами було погоджені усі істотні умови договору, зокрема розмір відсотків за користування кредитними коштами, що було засвідчено підписами обох сторін, а тому вказане не може бути підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині. Щодо посилання представника відповідача на незаконність нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших штрафних платежів під час дії воєнного стану, то суд не вбачає за необхідності застосовувати дані норми до правовідносин, що склались, адже позивач не заявляв вимог про стягнення такої заборгованості, лише тіло кредиту та нараховані відсотки. Також, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial