Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Представник заявниці звернувся до суду з даною заявою, в якій просить суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Тараща Київської області, РНОКПП [NUMBER] , померла [INFO] на території російської федерації - Ханти-Мансійський автономний округ - Юрга, м. Ніжнєвартовськ, актовий запис - № 170219860008802295008. Обґрунтовуючи заявлені вимоги заявниця [PERSON] , [INFO] , зазначає, що звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Федкевич Н.М., з заявою про відкриття спадкової справи для оформлення її спадкових прав на спадщину після померлої, [INFO] , рідної тітки - громадянки російської федерації [PERSON] , яка померла на території російської федерації. Так, після смерті, [INFO] , [PERSON] , яка народилася [INFO] , в місті Тараща Київської області, залишилося спадкове майно, а саме одна третина житлового будинку в [ADDRESS] , яким вона не встигла розпорядитися за життя, хоча при цьому видавала довіреність на ім`я [PERSON] (чоловіка заявниці), якого уповноважувала здійснити дарування належного їй майна на території України її племінниці [PERSON] , тобто заявниці по справі. Право власності на одну третю згаданого житлового будинку, в [ADDRESS] , було набуте в порядку спадкування за законом покійною [PERSON] , після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , яка в той же час являється бабусею заявниці по справі [PERSON] . Також, право власності (на іншу частину) на одну третину житлового будинку, в [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в спадковому реєстрі 19.04.2001 року державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори Бойко Л.В. під номером №1205 - належить [PERSON] , рідній сестрі заявниці, після смерті її тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . Одна третя частка у праві власності на житловий будинок належала [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05 жовтня 1983 року державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори Київської області Лосіцької Л.П., за реєстровим №2139 та зареєстрованого 24 жовтня 1983 року в Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації, записаного у реєстрову книгу №20. Також, право власності (на іншу частину) на одну третину житлового будинку, в [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в спадковому реєстрі 20.05.2020 року приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області під номером №1205 - належить заявниці по справі [PERSON] , після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Одна третя частка у праві власності на житловий будинок належала [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05 жовтня 1983 року державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори Київської області Лосіцької Л.П., за реєстровим №2139 та зареєстрованого 24 жовтня 1983 року в Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації, записаного у реєстрову книгу №20. Таким чином, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , її майно, а саме право власності на житловий будинок в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом було розподілено в рівних частках (по одній третині) між її трьома рідними доньками, які між собою являються рідними сестрами: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після смерті, [INFO] [PERSON] , одна третя частка у праві власності на житловий будинок в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом успадкувала її племінниця - [PERSON] (рідна сестра заявниці [PERSON] ). Після смерті, [INFO] [PERSON] , одна третя частка у праві власності на житловий будинок в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом успадкувала її донька - [PERSON] . Після смерті, [INFO] [PERSON] , тітки заявниці [PERSON] , одна третя частки у праві власності на житловий будинок в [ADDRESS] , - залишається неуспадкованою. В той же час, при зверненні заявниці до нотаріуса з метою оформлення спадщини своєї тітки [PERSON] , їй 26.02.2024 року на підставі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вихідний номер №20/02-14, було відмовлено у відкритті спадкової справи з підстав відсутності оригіналу свідоцтва про смерть [PERSON] . Оскільки [PERSON] померла в рф, отримати видане там свідоцтво неможливо, заявниця [PERSON] , позбавлена можливості, через те, що факт смерті померлої [PERSON] відбувся на території рф, яка наразі є територією країни-агресора, отримати оригінал свідоцтва про смерть та відповідно апостилювати і легітимізувати його на території України. В той же час, оскільки російська федерація здійснила збройну агресію проти України та усі дипломатичні зв`язки між країнами розірвано отримати належний документ, що би посвідчував смерть тітки [PERSON] - неможливо. З дати смерті тітки пройшло більше двох років, тому необхідне рішення суду яке б встановило даний факт. Встановлення факту смерті необхідне заявниці для оформлення спадщини після смерті тітки. Ухвалою суду від 03.02.2025 заяву прийнято до розгляду, розгляд справи постановлено проводити в порядку окремого провадження, призначено справу до розгляду в судовому засіданні. У судовому засіданні 26.03.2025 заявниця [PERSON] пояснила, що рідна сестра її матері - [PERSON] , проживала у росії, там і померла. Подзвонила її близька подруга, повідомила про смерть. Оскільки у листопаді 2021 року підтягувалися війська російської федерації до кордонів України, вона побоялася їхати у російську федерацію. Вона також пам`ятала про те, як їздила на росію у 2017 році і там були всі вороже настроєні проти українців. Подруга [PERSON] переслала їм копію свідоцтва про смерть, а також фотографію могили тітки [PERSON] . Тітка [PERSON] раніше часто приїжджала в Україну, хотіла щоб належна їй одна третина батьківської хати належала їй - [PERSON] . Вона ( [PERSON] ) була заклопотана та юридично не обізнана, тому вчасно не оформили по наданій довіреності право власності на одну третю частину [PERSON] . Остання двічі у 2004 та у 2007 році надавала довіреність [PERSON] подарувати/продати належну їй частину будинку заявниці [PERSON] . У судове засіданні 30.07.2025 [PERSON] не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання 30.07.2025 представник заявника - адвокат Поліщук Р.А. не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно. 02.05.2025 зареєстрована її заява про розгляд справи у її відсутність. Також подала нотаріально завірену заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] , а також стверджує, що вона не претендує та не буде претендувати на спадщину після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . (а.с.94-96). Від представника заінтересованої особи Таращанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) до суду надійшла заява, в якій просять провести розгляд справи за відсутності представника відділу, не заперечують проти її задоволення. Представник заінтересованої особи виконавчий комітет Таращанської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. В справі № 367/3690/24 Верховний Суд у своїй постанові від 11.12.2024 року зазначив, що згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. ЦПК України передбачає чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органи ДРАЦС можуть видати свідоцтво про смерть: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.08.2024 року у справі №643/8133/23 (провадження №61-3831св24). Судом встановлено, що [PERSON] є тіткою заявниці [PERSON] . [PERSON] уродженка міста Тараща Київської області, яка до дня смерті проживала на території російської федерації - Ханти-Мансійський автономний округ - Юрга, м. Ніжнєвартовськ та була громадянкою рф. (а.с.36-37) [PERSON] померла [INFO] на території російської федерації - Ханти-Мансійський автономний округ - Юрга, м. Ніжнєвартовськ, актовий запис - № 170219860008802295008 від 16.11.2021 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 16.11.2021 року.(а.с.11) Також факт смерті [PERSON] , [INFO] підтверджується фото з місця поховання. (а.с. 40-45). При зверненні заявниці до нотаріуса з метою оформлення спадщини своєї тітки [PERSON] , їй 26.02.2024 року на підставі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вихідний номер №20/02-14, було відмовлено у відкритті спадкової справи з підстав відсутності оригіналу свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.39). У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є чоловіком заявниці. [PERSON] є рідною тіткою його дружини. Про смерть дізналися від сестри чоловіка [PERSON] і від сина останньої. Також телефонували їх куми. Родичі поїхали на кладовище, прислали фото могили та свідоцтва про смерть Дружина їздила на росію у 2018 році. Після смерті [PERSON] жінка не їздила на росію через пандемію. У неї не було можливості отримати свідоцтво про смерть в росії. [PERSON] видавала на його ім`я довіреності для оформлення її частки у будинку на [PERSON] . Однак, вони були заклопотані, тому не встигли скористатися довіреностями. [PERSON] коли приїжджала в Україну, то казала, щоб доглядали за її сестрою, за це вона подарує одну третину будинку племінниці [PERSON] . Він бачив [PERSON] у житті. Особа, зображена на фото на могилі та у паспорті, є [PERSON] , зовнішність збігається. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою. [PERSON] спочатку проживала на Донбасі, а потім - у Ханти-Мансійському округу. Остання приїжджала у Таращу майже щорічно, вона (свідок [PERSON] ) бачилася з нею. Їх було три сестри, [PERSON] - наймолодша, всі виросли у батьківській хаті. Від заявниці відомо, що [PERSON] померла у листопаді 2021 року від інсульту. У [PERSON] були гарні відносини з заявницею. Особа, зображена на фото на могилі та у паспорті, є [PERSON] . У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою. [PERSON] - тітка заявниці, проживала на росії у Ніжнєвартовську, була одружена, мала двох синів. [PERSON] приїжджала у гості у Таращу . Вона знає [PERSON] візуально. Заявниця повідомила їй, що [PERSON] померла [INFO] . Особа, зображена на фото на могилі та у паспорті, є [PERSON] . Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану та регулює Закон України від 01.07.2010 №2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон №2398-VI). Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 3 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" визначено, що правову основу діяльності органів реєстрації актів громадянського стану визначають Конституція України, цей Закон та інші акти законодавства України. Положеннями ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Згідно з ст.23 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально. Право на подання заяви про поновлення актового запису цивільного стану мають особи, зазначені в частині другій статті 22 цього Закону. Заява про поновлення актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення. У разі якщо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави неможливо, поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. У разі якщо втрачено актовий запис цивільного стану, складений компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок поновлення, відмінний від передбаченого законодавством України, актовий запис цивільного стану поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану повідомляється компетентному органу іноземної держави. На підставі поновленого актового запису цивільного стану повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. Відповідно до ч.5 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України. Згідно із п.1.5 Правил заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами, шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на яких заявники за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у них, проставляють власні підписи. Згідно із п.1.8 Правил поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення, за винятком випадків, встановлених в абзацах третьому - п`ятому пункту 3.13 розділу 111 цих Правил. Як передбачено положеннями п.1.14 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" у редакції від 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.93, ст.13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-IX "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.93". Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією та республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.93 року та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.97 та вихід України з Конвенції від 22.01.93 та Протоколу від 28.03.97. Так, дія Конвенції від 22.01.93 та Протоколу від 28.03.97 зупинена з 27.12.2022 року. Заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть своєї тітки у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, через те, що факт її смерті відбувся на території російської федерації. Заявниця не має оригіналів вищевказаних документів, оскільки тітка померла напередодні повномасштабного вторгнення рф, на території російської федерації. На підставі копій документів отримати оригінал свідоцтва про смерть неможливо. Відповідно до п.3.5. Розділу "III. Поновлення актових записів цивільного стану" наказу Мінюсту від 12.01.2011 №96/5 "Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", Поновлення втрачених актових записів про шлюб, зміну прізвища, розірвання шлюбу, смерть проводиться тільки за наявності документів, які підтверджують, що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України (свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану, його копії, засвідченої нотаріально, відмітки (штампа) про державну реєстрацію акту цивільного стану в паспорті або паспортному документі), або на підставі рішення суду. Відповідно до положень ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. За змістом ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", цей Закон регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", у разі якщо актовий запис цивільного стану, до якого необхідно внести зміни у зв`язку з усиновленням, скасуванням усиновлення, визнанням усиновлення недійсним, визнанням та встановленням факту батьківства, материнства, а також доповненням і виправленням відомостей, що в ньому містяться, було складено компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок внесення змін, відмінний від передбаченого законодавством України, актовий запис цивільного стану попередньо поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану та внесення до нього відповідних змін повідомляється компетентному органу іноземної держави. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану. Відповідно до положень п.28 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, у разі якщо актовий запис цивільного стану, до якого необхідно внести зміни у зв`язку з усиновленням, скасуванням усиновлення, визнанням усиновлення недійсним, визнанням та встановленням факту батьківства, материнства, а також доповненням і виправленням відомостей, що в ньому містяться, було складено компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок внесення змін, відмінний від передбаченого законодавством України, або неможливості його направлення органами іноземної держави (стихійне лихо, військові дії тощо), що підтверджується відповідними документами, актовий запис цивільного стану попередньо поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану та внесення до нього відповідних змін повідомляється компетентному органу іноземної держави. Слід зазначити, що дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах зупинено у відносинах з російською федерацією та Республікою Білорусь на підставі Закону №2783-IX від 01.12.2022 року. В даному випадку, та у зв`язку із тим, що тітка заявниці помела на території російської федерації, однак, оригіналу свідоцтва вона не має, отримати його на території російської федерації громадянами України неможливо, є необхідність у встановленні юридичного факту її смерті та подальшого отримання свідоцтва про смерть в Україні. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Приписами п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз`яснено у п.п.13, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Положеннями ст.ст.3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Встановлення даного факту заявниці необхідно для проведення державної реєстрації смерті своєї тітки на території України, отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка та реалізації своїх спадкових прав. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявниця позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті своєї тітки - [PERSON] , яка померла [INFO] на території російської федерації - Ханти-Мансійський автономний округ, в позасудовому порядку встановлення даного факту неможливе, такий не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов`язаний з подальшим вирішенням спору про право, у зв`язку з чим заяву [PERSON] слід задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON] , яка народилася [INFO] , уродженка міста Тараща Київської області, РН0КПП: [NUMBER] , померла - [INFO] на території російської федерації - Ханти-Мансійський автономний округ - Юрга, м. Ніжнєвартовськ. На підставі викладеного та

Outcome: approved