Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

16.07.2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Харківської міської ради, як представника Харківської міської територіальної громади, третьою особою зазначивши державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Абеленцеву Г.В., і просить суд визнати за позивачем право власності на 151/200 частин житлового будинку та надвірних будівель, у тому числі прибудови, до якої входять приміщення 2-1, 2-1а, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, що складає 102/200 часток та 49/200 часток згідно технічного паспорту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її сина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Жовтневої\~районної ради\~депутатів трудящих\~від 06.02.1974\~року №\~37-20\~ [PERSON] та\~ [PERSON] був\~виділений житловий\~будинок літ\~«А» з\~надвірними та\~службовими будівлями\~в самостійну\~садибу за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~а 13.11.1981\~року [PERSON] \~та [PERSON] \~були видані\~Свідоцтва про\~право особистої\~власності на\~жилий будинок\~з приналежними\~до нього\~будівлями та\~спорудами по\~1/2\~ частині\~кожному.\~При цьому,\~відповідно до\~штампу на\~Свідоцтвах,\~право власності\~було зареєстровано\~у Харківському\~міському бюро\~технічної інвентаризації.\~Після смерті\~ [PERSON] та\~ [PERSON] спадкоємцями\~першої черги\~за законом\~були двоє\~їх дітей:\~ [PERSON] та\~ [PERSON] .\~Факт прийняття\~спадщини та\~оформлення права\~власності після\~померлих батьків\~підтверджується Рішенням\~Жовтневого районного\~суду м.\~Харкова від\~22\~лютого 1983\~року.\~Так у\~Рішенні суду\~зазначено:\~Спадкоємцями у\~рівних частках\~являються їх\~діти позивач\~( [PERSON] )\~та відповідач\~по справі\~( [PERSON] ).\~Спадщину вони\~прийняли та\~управляють,\~інших спадкоємців\~немає.\~Таким чином\~за позивачем\~ [PERSON] \~необхідно визнати\~право власності\~на 151/200\~часток у\~тому числі\~наприбудову, яка складається з прибудови приміщень 2-І, 2-І а, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 та складає 102/200 часток та 49/200 часток в порядку спадкування по закону після смерті батьків. Не дивлячись на те, що за [PERSON] рішенням суду було визнано право власності на 151/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями, вищевказане рішення [PERSON] у БТІ не зареєстрував, так саме, як і інша співвласниця - [PERSON] (яка померла [INFO] та право власності на належну їй частку ніхто зі спадкоємців (коло яких позивачу не відомо) не оформлював)). [PERSON] помер [INFO] . У [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги був його син - [PERSON] , який фактично прийняв спадщину (був зареєстрований за однією адресою з батьком на момент смерті). У зв`язку з тим, що у позивача [PERSON] відсутнє Свідоцтво про народження [PERSON] , але їй відомо, що актовий запис про народження міститься у відділі реєстрації актів цивільного стану, позивач за для отримання копії актового запису або повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , 1955 року народження (батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ), звернулася до Другого відділу Реєстрації Актів цивільного стану м. Харкова, але відповіді не отримала. [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] його син - [PERSON] , як єдиний спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину, оскільки на час смерті батька він був неповнолітнім та був зареєстрований за однією адресою з батьком, що підтверджується будинковою книгою. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] помер син позивача [PERSON] , [INFO] . Ані дітей, ані дружини у її сина - [PERSON] не було, отже позивач, як його мати, є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Позивач спадщину прийняла в установленому законом порядку, а саме шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті сина, позивач, як спадкоємець першої черги за законом, для прийняття спадщини звернулася до Другої Харківської Державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа №213/2018, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Разом з тим, 08.03.2024 року позивач отримала від державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що правового документу на вищевказаний спадковий житловий будинок на ім`я померлого немає - відсутнє зареєстроване в установленому законом порядку право власності на спадкове майно, оскільки відповідно до довідки № 1122914, виданої 29.09.2022 року КП «Харківське міське бюро технічне інвентаризації», реєстрація права на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] відсутня. згідно Рішення Народного суду Жовтневого району м. Харкова, яке на момент ухвалення було правовстановлюючим документом, та згідно технічного паспорту, виготовленого 20.12.2022 року ФОП [PERSON] , спадкове майно, розташоване за адресою [ADDRESS] , складається з 151/200 частин житлового будинку та надвірних будівель, у тому числі прибудови, до якої входять приміщень 2-1, 2-1 а, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, що складає 102/200 часток та 49/200 часток. Отже позивач вчинила всі необхідні дії, передбачені законом за для прийняття спадщини, однак оформити право на спадщину не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса видати свідоцтво про право власності на спадщину за законом. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова від 17.07.2024 року позов [PERSON] до Харківської міської ради, третя особа: Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Абеленцева Г.В. про визнання права власності на спадщину за законом - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду від 17.07.2024 року позивачем вказані недоліки були усунуті та ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова від 05.08.2024 року клопотання позивача [PERSON] про зменшення розміру судових витрат задоволено. Зменшено [PERSON] належний до сплати судовий збір у цивільній справі за позовом [PERSON] до Харківської міської ради, третя особа: Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Абеленцева Г.В. про визнання права власності на спадщину за законом. Прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Харківської міської ради, третя особа: Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Абеленцева Г.В. про визнання права власності на спадщину за законом. Призначено підготовче засідання. Ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова 10.09.2024 року клопотання позивача [PERSON] про витребування задоволено. Зобов`язано Державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Абеленцеву Г.В. надати суду: копію спадкової справи,\~заведеної після\~смерті [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який помер\~ [INFO] .Зобов`язано\~Другу Харківську\~міську державну\~нотаріальну контору\~надати суду: інформацію, чи заводилася спадкова справа після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті був зареєстрований [ADDRESS] ; інформацію, чи заводилася спадкова справа після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті був зареєстрований [ADDRESS] . Зобов`язано Другий\~відділ державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Харкові Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства надати\~суду: копію актового запису або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , 1955 року народження (батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ), місце народження м. Харків; копію актового запису або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] . Витребувані докази\~частково надані\~на адресу\~суду,\~зокрема,\~з відповіді\~Другої Харківської\~міської державної\~нотаріальної контори\~від 17.09.2024\~року вбачається,\~що згідно\~алфавітних книг\~обліку спадкових\~справ та\~книг обліку\~і реєстрації\~спадкових справ\~П`ятої\~Харківської державної\~нотаріальної контори\~за період\~з 1991\~року по\~теперішній час,\~після померлого\~ [INFO] [PERSON] ,\~заяви про\~прийняття та про відмову від прийняття спадщини не подавалися, спадкова справа не заводилася, Свідоцтва про право на спадщину не видавалося. За отриманням інформації до 1991 року необхідно звернутися до Харківського обласного державного нотаріального архіву. Ухвалою Новобаварського\~(Жовтневого)\~районного суду\~м.\~Харкова 05.11.2024\~року клопотання\~представника позивача\~ [PERSON] \~адвоката Куляшової\~Г.С.\~про витребування\~доказів у\~цивільній справі\~за позовом\~ [PERSON] до\~Харківської міської\~ради,\~третя особа:\~Державний нотаріус\~Другої Харківської\~міської державної\~нотаріальної контори\~Абеленцева Г.В.\~про визнання\~права власності\~на спадщину\~за законом\~ задоволено. Зобов`язано Харківський\~обласний державний\~нотаріальний архів\~надати суду: інформацію, чи заводилася спадкова справа після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті був зареєстрований [ADDRESS] . Витребувані докази надані на адресу суду. Ухвалою Новобаварського\~(Жовтневого)\~районного суду\~м.\~Харкова 19.12.2024\~року підготовче\~провадження у\~цивільній справі за позовом [PERSON] до Харківської міської ради, третя особа: Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Абеленцева Г.В. про визнання права власності на спадщину за законом закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. 23.01.2025\~року ухвалою\~Новобаварського (Жовтневого)\~районного суду\~м.\~Харкова клопотання\~представника позивача\~ [PERSON] \~адвоката Куляшової\~Г.С.\~про витребування\~доказів у\~цивільній справі\~за позовом\~ [PERSON] до\~Харківської міської\~ради,\~третя особа:\~Державний нотаріус\~Другої Харківської\~міської державної\~нотаріальної контори\~Абеленцева Г.В.\~про визнання\~права власності\~на спадщину\~за законом\~ задоволено.\~Зобов`язано Другу\~Харківську міську\~державну нотаріальну\~контору надати\~суду: копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Зобов`язати Харківський обласний державний нотаріальний архів надати суду: копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Витребувані докази надані на адресу суду. В судове засідання 21.07.2025 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] адвокат Куляшова Г.С. подала до суду письмові пояснення та заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач Харківська міська рада, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Новобаварського районного суду міста Харкова від 21.07.2025 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Третя особа державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Абеленцева Г.В. надала письмову заяву щодо розгляду справи у її відсутність. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб №61, виданого 19.07.1944 року 19.07.1944 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №57. Прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 165). [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №1122 та підтверджується копією запису акту про народження від 29.11.1955 року. Його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.109). Відповідно до копії рішення Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 10.04.1956 року №110-85 дозволено [PERSON] прибудувати одну кімнату для житла по [ADDRESS] до існуючого будинку його матері [PERSON] , яка дає на це згоду (а.с. 11). Разом з тим, як вбачається з копії рішення Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 06.02.1974 року № 37-20 [PERSON] та [PERSON] був виділений житловий будинок літ «А» з надвірними та службовими будівлями в самостійну садибу за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10). Відповідно до довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна від 19.09.2022 року, в інвентаризаційній справі по [ADDRESS] міститься рішення Виконкому Жовтневої ради депутатів № 37 від 06.02.1974, в якому зазначено, що будинок виділено зі складу домоволодіння. Жовтневому ЖЕО належить видати свідоцтво про право особистої власності на ім`я: [PERSON] (мовою оригіналу) - на 1/2 частку, [PERSON] (мовою оригіналу) - на 1/2 частку. Станом на 31.12.2012 вказані фізичні особи не звертались до КП «БТІ» з питання оформлення правовстановлюючих документів. До виділу будинку зі складу домоволодіння по [ADDRESS] право власності було зареєстровано наступним чином: за [PERSON] (мовою оригіналу) 1/4 частка по рішенню суду від 03,12.1952; за [PERSON] (мовою оригіналу) 1/4 частка по рішенню суду від 03.12.1952; 8/16 за іншими фізичними особами. Домоволодіння складалось з 3-х житлових будинків літ. «А», «Б», «В» з надвірними будівлями (а.с. 22, 96). 13.11.1981 року [PERSON] та [PERSON] були видані Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок в [ADDRESS] з належними до нього будівлями та спорудами по 1/2 частині кожному (а.с. 12, 13). Після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом були двоє їх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Факт прийняття спадщини та оформлення права власності після померлих батьків підтверджується обставинами, встановленими рішенням Народного суду Октябрьского району м. Харкова від 22.02.1983 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про перерозподіл ідеальних долей та визнання права власності на 151/200 частину житлового будинку з надвірними будовами, в якому зазначено: спадкоємцями у рівних частках являються їх діти позивач ( [PERSON] ) та відповідач по справі ( [PERSON] ). Спадщину вони прийняли та управляють, інших спадкоємців немає. Вказаним рішенням визнано за [PERSON] право власності на прибудову, яка складає 102/200 частини житлового будинку з надвірними будовами , що знаходиться в [ADDRESS] . Вирішено перерозподілити ідеальні долі між співвласниками і вважати, що за [PERSON] та [PERSON] визнати право власності замість цілого будинку, належні 49/100 частин в рівних долях кожному. Визнано за [PERSON] право власності на 49/200 частин в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] . Всього за [PERSON] визнати право власності на 151/200 частки даного будинку, в тому на прибудову, що складає 102/200 часток та 49/200 часток в порядку спадкування за законом (а.с. 14). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №5228 та підтверджується копією актового запису про смерть №5228 від 21.08.2018 року (а.с. 112). [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №6345 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.08.1987 року (а.с. 37). Як вбачається з відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву від 06.12.2024 року та 28.02.2025 року за наявними\~в архіві\~даними,\~згідно з\~записами в\~алфавітних книгах\~обліку спадкових справ за 1987-1990 роки, книзі обліку та реєстрації спадкових справ за 1988 рік П`ятої Харківської державної нотаріальної контори, після померлого [INFO] [PERSON] виявлено наступну інформацію. 17.02.1988 року до П`ятої ХДНК з заявою про відмову від спадщини звернулася мовою оригіналу « [PERSON] ». Заяву було прийнято, зареєстровано в книзі за №144, заведено спадкову справу №79/1988. 04.03.1988 року до П`ятої ХДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулась мовою оригіналу « [PERSON] ». Заяву було прийнято, зареєстровано в\~книзі обліку\~та реєстрації\~спадкових справ\~04.03.1988\~року за №193, за тією ж спадковою справою № 79/1988, в графі «Дата видачі свідоцтва про право на спадщину» є відмітка «04.03.88 р 4-43 1». В матеріалах спадкової справи зберігаються: свідоцтво про право власності, видане державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Пилипенко Т.І. 03.04.1988 року за реєстровим №4-429. Свідоцтво видано на майно, що складається з половинної частки майна, що в цілому складається з легкового автомобіля марки «Москвич 2140». Свідоцтво видано дружині [PERSON] , як частку в спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу; свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Пилипенко Т.І. 04.03.1988 року за реєстровим №4-431. Свідоцтво видано на майно, що складається з 1/2 частини легкового автомобіля марки «Москвич 2140». Свідоцтво про право на спадщину видано дружині [PERSON] ;1988 року за реєстровим №4-433; свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Пилипенко Т.І. 04.03.1988 року за реєстровим №4-433. Свідоцтво видано на майно, що складається з грошового вкладу з належними відсотками в Державній трудовій касі міста Харкова №6212 на рахунку № [NUMBER] . Свідоцтво про право на спадщину видано дружині [PERSON] . Всі інші документи, на підставі яких були видані свідоцтва про право на спадщину за законом (в т.ч. заяви про прийняття спадщини, неприйняття спадщини відмову від спадщини, про видач) свідоцтва про право на спадщину, довідки, т.і.) знищено нотаріальною конторою, у зв`язку закінченням терміну їх зберігання. Також надано засвідчену фотокопію спадкової справи №79/1988 до майна померлого [INFO] [PERSON] , заведеної П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою (а.с. 144-146, 192-198). [PERSON] , померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №4328 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.03.1996 року (а.с. 164). [PERSON] , син [PERSON] та [PERSON] , фактично прийняв спадщину після батьків. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.04.1982 року, [PERSON] , народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №260. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.34, 86). [PERSON] , помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №7469 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.09.1999 року (а.с. 36). Після смерті, [PERSON] його син [PERSON] звернувся 07.02.2000 року із заявою до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с. 180). 14.09.2002 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №370 та підтверджується копіє свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 14.09.2002 року. Прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 38, 87). Відповідно до довідки Департаменту реєстрації ХМР від 03.05.2024 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] - з 07.04.1984 по теперішній час (а.с. 23). Окрім того, відповідно до довідки Департаменту реєстрації ХМР про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 03.05.2024 року вбачається, що станом на 20.11.2017 року за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 24). Вказані відомості також підтверджуються копією домової книги за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25-31, 167-168). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №16648 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.11.2017 року (а.с. 35, 80). Після смерті сина [PERSON] , позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом звернулася до Другої Харківської Державної нотаріальної контори (а.с. 79), де була заведена спадкова справа №213/2018, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №51839661 від 08.05.2018 року (а.с. 32, 82). Згідно з Наказом Міністерства юстиції України за №3623/5 від 19.11.2018 року П`ята Харківська державна нотаріальна контора була реорганізована та приєднана до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори. 08.03.2024 року позивач [PERSON] отримала від державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії\~ видачі\~свідоцтва \~про право\~на спадщину\~за законом\~на житловий\~будинок [ADDRESS] \~у зв`язку\~з відсутністю\~у [PERSON] \~реєстрації права\~власності на\~ вищевказане\~нерухоме майно (а.с. 33, 98). Згідно з копією технічного паспорту, виготовленого станом на 20.12.2022 року ФОП [PERSON] , будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , складається з 151/200 частин: житлового будинку\~(літера\~« А-1»\~за планом),\~1890\~року побудови,та\~відповідної частини\~усіх будівель:\~з житлової\~прибудови (літера\~«А1-1»\~за планом)\~1950\~року побудови,\~прибудови (літера\~«А2-1»\~-\~за планом)1950\~року побудови,\~прибудови (літера\~«а» -\~за планом)\~1950\~року побудови,\~прибудови (літера\~а2)\~1957\~року прибудови,\~тамбуру (літера\~а1)\~1955\~року побудови,\~тамбуру (\~літера а3\~)\~1955\~року побудови,\~ганку \~(літера\~«а4»\~-\~за планом),\~погрібу (\~літера Б)\~1930\~року побудови,\~погрібу (\~літера В)\~1930\~року побудови,\~сараю (літера\~Д)\~1950\~року побудови,\~гаражу (літера\~Ж)\~1983\~року побудови,\~вбиральні (літера\~«З» -\~за планом),\~душу (літера\~И),\~хвіртки №1,\~огорожи №5,\~свердловини №3,\~зливної ями\~№4 (а.с.15-21). Вартість усіх будівель та споруд відповідно до Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 10.07.2023 року становить 1\~236 421,86 грн. (а.с. 21). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2\~статті 78 ЦПК України зазначено, що\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.5 зазначеної статті визначено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.. Захист права власності фізичних та юридичних осіб гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України. Статті 15 та 16 ЦК України вказують, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Так, згідно з ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями ч. 2\~ст. 1120 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Статтями\~1216,\~1220-1221 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Так, згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. При цьому відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, яка передбачає спадкування за правом представлення, передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Крім того, частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Разом з тим відповідно до ч. 1\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину і рекомендовано звернутись до суду. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі №6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Отже право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Згідно з абз. 2 частини другої\~\~якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до частини першої\~\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто державна реєстрація не є способом набуття права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення прав власності на нерухоме майно або інших речових прав. У відповідності до частини першої статті 328 ЦК, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, власник майна, згідно статті 392 ЦК, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. До часу набрання чинності ЦК 2003 року та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до абз. 60 п.3.3 Інструкції про проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127 не належить до самовільного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки господарські /присадибні/ будинки і споруди, прибудови до них, що побудовані до 05.08.1992 року. Державна реєстрація права на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затверджене Наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції 18.02.2002 року № 157/6445 з подальшими змінами. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будівлі та споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до роз`яснення Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05.08.1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Отже, враховуючи надані сторонами докази і передбачені законом обставини, судом встановлено, що [INFO] помер син позивача [PERSON] . Позивач [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті її сина, на підставі її заяви була заведена спадкова справа, однак позивач [PERSON] отримала від державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що правового документу на спадковий житловий будинок на ім`я померлого немає та відсутнє зареєстроване в установленому законом порядку право власності на спадкове майно, оскільки відповідно до довідки № 1122914, виданої 29.09.2022 року КП « Харківське міське бюро технічне інвентаризації» реєстрація права на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] - відсутня. Між тим, враховуючи, що право власності на спірне нерухоме майно\~було визнано\~за рішенням\~суду за [PERSON] на 151/200 частки даного будинку, в тому числі на прибудову, що складає 102/200 часток та 49/200 часток, його спадкоємці кожен послідовно приймали зазначену спадщину у передбачений чинним законодавством спосіб, отже вказане нерухоме майно належало на час смерті [PERSON] , після смерті якого спадщину прийняла його матір, позивач у справі, позов якої підлягає задоволенню, а спадкові права - захисту шляхом визнання за [PERSON] права власності на 151/200 частин житлового будинку та надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). З огляду на викладене та

Outcome: approved