Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1.1. У травні 2025 року кредитна спілка «Кредит-СоюЗ» (далі КС «Кредит-СоюЗ») звернулася до суду з указаним позовом, просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КС «Кредит-СоюЗ» заборгованість за договором кредиту № Че-0094 від 14 червня 2023 року в розмірі 15\~573 грн 53 коп, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 3 028 грн. 1.2. Позов обґрунтовано тим, що 14 червня 2023 року між КС «Кредит-СоюЗ» та [PERSON] було укладено договір кредиту № Че-0094 про надання кредиту в розмірі 26\~800 грн, строком на 24 місяці. 1.3. За договором кредиту позивач виконав свої зобов`язання та видав [PERSON] грошові кошти в сумі 26\~800 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером від 14 червня 2023 року. 1.4. Процентна ставка за договором кредиту становить 38% річних від суми залишку кредиту. 1.5. За відповідача [PERSON] поручились [PERSON] та [PERSON] , що стверджується договором поруки № Че-0094-П від 14 червня 2023 року. 1.6. Станом на 11 квітня 2025 відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем у сумі 15 573 грн 53 коп., з яких 13 399 грн 96 коп - заборгованість за тілом кредиту, 2 173 грн 53 коп -\~заборгованість за процентами. 1.7. Відповідачами відзиву на позов до суду не надано. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 03 червня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 2.2.\~У судове\~засідання представник\~позивача не\~з`явився,\~надав клопотання\~про розгляд\~справи без\~його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. 2.3. Відповідачі у судове засідання 22 липня 2025 року повторно не\~з`явилися, причини неявки суду не повідомили; про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у тому числі й шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідає положенням ч. 7 ст. 128 ЦПК України. 2.4. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 22 липня 2025 року вирішено розглядати справу з ухваленням заочного рішення. 3. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини 3.1. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 3.2. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 3.3. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.4. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3.5. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. 3.6. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі\~ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 3.7. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. 3.8. Відповідно до ст.ст. 525, 526\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим до виконання сторонами. 3.9. Згідно з ст. 610, 612\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 3.10. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 3.11. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 3.12. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 3.12. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 3.13. Положеннями\~статті 546 ЦК України\~передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. 3.14. Відповідно до частини 1\~статті 547 ЦК України\~правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. 3.15. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1\~статті 548 ЦК України). 3.16. Згідно з частиною 1\~статті 553 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. 3.17. Відповідно до частини 3\~статті 553 ЦК України\~поручителем може бути одна особа або кілька осіб. 3.18. Згідно з частинами 1,2 статті 553 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсидіарну)відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 3.19. Відповідно до вимог ст. 12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 4. Фактичні обставини, встановлені судом 4.1. Судом установлено, що 14 червня 2023 року між КС «Кредит-СоюЗ» та [PERSON] було укладено договір кредиту № Че-0094 про надання кредиту в розмірі 26\~800 грн, строком на 24 місяці, на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а [PERSON] у свою чергу, зобов`язалася у встановлений у договорі строк повернути кредит та сплатити проценти спілці відповідно до умов цього договору. 4.2. Згідно з п. 4.1 вищезазначеного договору на дату укладення цього Договору, з урахуванням процентної ставки за кредитом та вартості всіх послуг пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням цього Договору (загальні витрати за кредитом), орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 51,11%; орієнтовна загальна вартість кредиту становить 37 887 грн 87 коп (у тому числі 26 800 грн загальний розмір наданого кредиту, та 11 087 грн 87 коп загальні витрати за кредитом). 4.3. Відповідно до п. 6.3 кредитного договору позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу Спілки зобов`язаний сплатити 65% річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно з ч. 2 ст. 625 ЦКУ, але в межах суми, не забороненої законами України. 4.4. 14 червня 2023 року [PERSON] підписано заяву-анкету № 000017116 на отримання кредиту, згідно з якою вона була ознайомлена з типом і сумою кредиту, строком кредитування та попереджена про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмірі неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються про невиконанні зобов`язання за договором кредиту. 4.5. Згідно з видатковим касовим ордером від 14 червня 2023 року КС «Кредит-Союз» надала [PERSON] кошти у сумі 26 800 грн. 4.6. У порушення норм закону та умов договору відповідач [PERSON] ,, будучи ознайомлена з умовами кредитування, зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 11 квітня 2025 року має заборгованість у сумі 15 573 грн 53 коп, з яких 13 399 грн 96 коп\~тіло кредиту, 2 173 грн 57 коп\~проценти за користування грошима. 4.7. 14 червня 2023 року між КС «Кредит-СоюЗ» та [PERSON] та [PERSON] (далі\~поручителі) було укладено договір поруки №Че-0094-П згідно з яким, поручителі беруть на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з договору кредитування №Че-0094 від 14 червня 2023 року. 4.8. Відповідно до пункту 3.2 договору поруки №Че-0094-П від 14 червня 2023\~року кожен поручитель відповідає по зобов`язаннях боржника у повному обсязі, тобто: повернення кредиту з урахуванням інфляції, виплату процентів за користування кредитом; сплату неустойки, сплату процентів від простроченої суми згідно договору кредитування та/або згідно ч. 2\~ст. 625 ЦК України. У тому числі сплату зазначених сум\~за період після завершення дії договору. 5. Оцінка Суду 5.1. Враховуючи норми чинного законодавства та договору поруки, суд зазначає, що суть солідарного обов`язку полягає у тому, що кредитор має право вимагати виконання зобов`язання як від боржника, так від поручителя. Таким чином, порука є особливим забезпечувальним зобов`язанням, поручитель несе відповідальність як за основним (кредитним договором) та і за забезпечувальним (договір поруки) зобов`язаннями. При цьому строки виконання зобов`язання визначені основним кредитним договором, а тому факт порушення таких строків є підставою для виконання зобов`язань поручителем. 5.2. Оскільки, судом встановлено, що [PERSON] допущено порушення умов кредитного договору №Че-0094 від 14 червня 2023 року у частині своєчасного повернення кредитних коштів, тому у позивача виникло право вимоги до відповідачів щодо повернення кредитних коштів. 5.3. Враховуючи, що відповідачі не надали суду доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростували наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. 6. Розподіл судових витрат між сторонами 6.1. Враховуючи висновок суду про задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 3 028 грн рівними частками.

Outcome: approved