Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

30 червня 2025 року представниця позивачки [PERSON] - адвокат Юрченко Аліна Валентинівна від імені та в інтересах позивачки звернулася до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що як подружжя сторони не проживають з квітня 2024 року, спільного господарства не ведуть. Основна причина розпаду сім`ї - це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Представниця позивачки зазначала, що від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Також просила суд витрати зі сплати судового збору залишити за позивачкою. Прізвище після розірвання шлюбу позивачці залишити « [PERSON] ». Розгляд справи проводити без її участі. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 03 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 23-25). Позивачка [PERSON] у розумінні п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлена про дату та місце судового розгляду (а.с. 28-29). Представниця позивачки Юрченко А.В. належним чином повідомлена про дату та місце судового розгляду, про що свідчить довідка про доставку електронного документу (а.с. 32). Відповідач [PERSON] у розумінні п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду (а.с. 30-31). Відзив на позовну заяву не подав, свою позицію щодо заявленого позову не висловив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив таке. 14 березня 2017 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб у Козельщинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 08, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 14 березня 2017 року серії [NUMBER] (а.с. 10). Подружжя має спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110, 111, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд уважає, що позовна вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами судом не встановлено, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивачки, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З врахуванням позиції позивачки суд вважає, що останній необхідно після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у розмірі 1211,20 грн (а.с. 1, 22). Так як позивачка просила суд не стягувати з відповідача судові витрати, суд уважає за можливе не здійснювати розподіл судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved