Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

ТОВ "ФК "ЄАПБ" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач аргументував тим, що 18.07.2024 між ТОВ "ФК "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] укладено договір позики №2915221. 14.06.2021 між ТОВ "ФК "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 33 від 08.10.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 19401,00 грн, з яких: 5800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12,76 грн - сума заборгованості за відсотками; 11600,00 грн - сума заборгованості за пенею; 1988,24 грн - комісія за надання позики. Усупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконував своїх зобов`язань та після відступлення права грошової вимоги не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунок попереднього кредитора, у зв`язку із чим має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №2915221 у розмірі 19401 грн. Крім того, 18.07.2024 між ТОВ "ФК "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] укладено договір позики № 79128272. 14.06.2021 між ТОВ "ФК "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 38 від 26.11.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 19752,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1764,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 11988,00 грн - сума заборгованості за пенею. Усупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконував своїх зобов`язань та після відступлення права грошової вимоги не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунок попереднього кредитора, у зв`язку із чим має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №79128272 у розмірі 19752,00 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" суму заборгованості: за договором позики № 2915221 в розмірі 19401,00 грн, з яких: 5800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12,76 грн - сума заборгованості за відсотками; 11600,00 грн - сума заборгованості за пенею; 1988,24 грн - комісія за надання позики; за договором позики № 79128272 у розмірі 19752 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1764,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 11988,00 грн - сума заборгованості за пенею, всього стягнути 39153,00 грн та понесені судові витрати. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 22.05.2025 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім цього, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] про розгляд справи був належно повідомлений, що стверджується довідкою про доставку електронного документу, відповідно до якої ухвалу про відкриття провадження в електронному вигляду останній отримав у свій електронний кабінет 23.05.2025. 30.06.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий відповідачем [PERSON] через систему "Електронний суд", у якому останній зазначає, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві він частково не визнає з наступних причин. З кінця 2018 року по теперішній день він перебуває на службі в ЗСУ. З травня 2023 року по теперішній час перебуває в зоні бойових дій (Запорізька область - 2023 рік, Донецька область - 2024 рік, Сумська область - 2025 рік). Позивач володіє інформацією що він проходить службу. Крім того, він просив позивача спитати комісію, штрафи і оплатити тіло кредиту, на що отримав відмову. Згідно з п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" просить задовольнити позов частково. Правом подати відповідь на відзив позивач не скористався. Оскільки Тиврівським районним судом Вінницької області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1, 2 ст.\~6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Судом установлено, що 18.07.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 2915221 (а.с.8-11), відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язалося передати [PERSON] кредит у розмірі 5800 грн, зі сплатою процентів у розмірі 0,01% за день користування кредитом (фіксована), комісія за надання кредиту - 34,29% від суми позики, що у грошовому виразі 1988,24, строком на 23 дні, дата погашення кредиту - 09.08.2024. Договір № 2915221, додаток 1 до договору позики № 2915221, паспорт споживчого кредиту підписаний електронним підписом - 813171. Згідно з п. 1 Договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21 (а.с.13-15), відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 33 від 08.10.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2024 (а.с.20) ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 19401,00 грн, з яких: 5800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12,76 грн - сума заборгованості за відсотками; 11600,00 грн - сума заборгованості за пенею; 1988,24 грн - комісія за надання позики. Згідно з\~розрахунком заборгованості,\~складеним представником\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ»,\~сума заборгованості за договором позики\~(з\~фіксованою диференційованою\~процентною ставкою)\~№ 2915221 від 18.07.2024 складає 19401,00\~грн,\~з яких:\~5800,00\~грн -\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу;\~12,76\~грн -\~сума заборгованості\~за відсотками;\~11600,00\~грн -\~сума заборгованості\~за пенею;\~1988,24\~грн -\~комісія за\~надання позики (а.с.21). Суд, перевіривши розрахунок заборгованості, враховуючи часткове визнання відповідачем позову в цій частині, дійшов висновку, що позивачем підтверджено заборгованість відповідача у розмірі 7801,00 грн, яка складається із: 5800,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12,76 грн - сума заборгованості за відсотками, 1988,24 грн - комісія за надання позики, тому в цій частині позов підлягає до задоволення. Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 11600,00 грн. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідно до якого в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Крім того, 18.07.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79128272 (а.с.22-24) відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти в розмірі 6000 грн, строком на 30 днів, процентна ставка 0,98% (фіксована). Договір позики № 79128272 та додаток №1 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79128272 від 18.07.2024, паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) - 66253. Згідно з п. 1 Договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 38 від 26.11.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2024 (а.с.30) ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 19752,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1764,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 11988,00 грн - сума заборгованості за пенею. Згідно з\~розрахунком заборгованості,\~складеним представником\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ»,\~сума заборгованості за договором позики\~(на\~умовах повернення\~позики в\~кінці строку\~позики)\~№ 79128272 від 18.07.2024 складає 19752,00\~грн,\~з яких:\~6000,00\~грн -\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу;\~1764,00\~грн -\~сума заборгованості\~за відсотками;\~11988,00\~грн -\~сума заборгованості\~за пенею (а.с.31). Суд, перевіривши розрахунок заборгованості, враховуючи часткове визнання відповідачем позову в цій частині, дійшов висновку, що позивачем підтверджено заборгованість відповідача у розмірі 7764,00 грн, яка складається із: 6000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1764,00 грн - сума заборгованості за відсотками, тому в цій частині позов підлягає до задоволення. Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 11988 грн - в цій частині позов задоволенню не підлягає із зазначених вище обставин (п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Посилання відповідача викладені у відзиві на позовну заяву щодо застосування до спірних договорів п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", суд до уваги не бере, оскільки останнім не надано доказів щодо факту звернення до первісного кредитора чи позивача із вимогою про ненарахування процентів за користування кредитами на підставі п. 15 ст. 14 Закону, а також доказів відмови первісного кредитора чи позивача щодо ненарахування процентів за користування кредитами. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Отже, встановивши всі фактичні обставини справи, дослідивши кожен доказ з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, та сукупність доказів з точки зору їх достатності, надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1203,76 грн (15565*3028/39153).

Outcome: approved