Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27 липня 1996 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрували у Нововодолазькому відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 43. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею в [ADDRESS] і перебуває на її утриманні. Відповідач обов?язок утримувати сина не виконує, матеріальної допомоги добровільно не надає. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до позовної заяви додала клопотання, відповідно до якого позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд проводити судові засідання без її участі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, з клопотанням про відкладення судового засідання не звертався. За відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 27 липня 1996 року [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Нововодолазьким відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 27 липня 1996 року зроблений відповідний актовий запис № 43. [INFO] народився [PERSON] , про що 06 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області складено відповідний актовий запис № 135 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Частиною 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України визначений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як закріплено ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі. За ч. 1\~ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів\~\~суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище\~\~дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За п. 3, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої\~Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року закріплено що, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами \~ч.\~1,\~5,\~6\~ст.\~81\~ ЦПК\~України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірностіцих обставин або добровільності їх визнання. Оскільки відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву та доказів у підтвердження свого стану здоров`я, матеріального становища, наявності інших обставин, які треба врахувати при визначенні розміру аліментів, суд доходить висновку, що доводи позивача з цих питань не спростовані й підлягають урахуванню при ухваленні рішення. З огляду на стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутності інформації про наявність у відповідача інших утриманців, окрім [PERSON] , [INFO] , суд доходить висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню і вважає встановлення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є справедливим та обґрунтованим, таким що відповідає засадам розумності та виваженості, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку та потреб дитини та не призведе до надмірного матеріального тягаря для відповідача. Також, потрібно врахувати, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти потрібно стягнути з дня пред`явлення позову, тобто з 27 червня 2025 року. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі п. 3\~ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6\~ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~133,\~141 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved