Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Представник відповідача [PERSON] , адвокат Богославський А.С., через систему «Електронний суд» звернувся 30.06.2025 до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в справі № 177/621/25 (провадження № 2-др/177/15/25) щодо вирішення питання розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн. Представником заявника надано докази на обґрунтування витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 07.07.2025 заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду, учасників повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. Представником позивача Лановим Є.М. 14.07.2025 подано заперечення на заяву, у якій він вказав про відсутність належних та допустимих доказів представництва інтересів відповідача [PERSON] , адвокатом Богославським А.С. на підставі договору про надання правничої допомоги, оскільки долучені до матеріалів справи документи засвідчують факт надання [PERSON] правової допомоги з розгляду цивільної справи № 177/621/25, за рахунок держави, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення заяви щодо розподілу судових витрат, відсутні. Також представник позивача просив врахувати, що 01.07.2025 проведено державну реєстрацію змін найменування юридичної особи: товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» код ЄДРПОУ 43657029, на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС». У судовому засіданні представник позивача БрюховецькогоМ.М., адвокат Богославський А.С. подану ним заяву про ухвалення додаткового рішення в справі № 177/621/25 підтримав та просив задовольнити, із підстав та мотивів, зазначених у ній. Додатково пояснив, що на підтвердження витрат на правничу допомогу ним своєчасно подано належні документи, які підтверджують його повноваження, як представника відповідача Брюховецького М.М. у вказаній цивільній справі, а саме: ордер від 01.04.2025, що виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 13.11.2023 № 04-11/23, який також долучено до матеріалів справи. Окрім того, надано акт прийому-передачі наданих послуг, де зазначено перелік наданих послуг Брюховецькому М.М. у цивільній справі № 177/621/25, їх вартість та квитанцію № 03/04-11/23 про здійснення оплати за надання правової допомоги. Також просив врахувати, що у квитанції помилково зазначено рік її складання як «2023», у той час як правильним є «2025», про що також засвідчує її зміст, згідно з якого, оплата здійснена за надання правової допомоги у цивільній справі № 177/621/25. Із огляду на те, що в задоволенні позову відмовлено, із урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, своєчасного повідомлення про витрати на правничу допомогу та належне їх підтвердження, просив заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити, здійснити розподіл судових витрат та стягнути з позивача та користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн. Представник позивача правом участі в судовому засіданні не скористався. У тексті заперечення на заяву від 14.07.2025 зазначив про розгляд справи за відсутності представника. Суд, дослідивши вимоги заяви та письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.06.2025 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області в справі № 177/621/25 ухвалено рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовлено. При цьому, питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу суд не вирішував (а.с.121-124). Як слідує зі змісту заяви представника відповідача від 23.06.2025, він просить у задоволенні позову ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» відмовити, стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правову допомогу, розмір яких буде надано суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (а.с.118). Відповідно до наказу від 01.07.2025 № 70-к, з 01.07.2025 товариство з обмеженою відповідальністю «ПІНГ-ПОНГ» перейменовано у товариство з обмеженою відповідальністю « СОЛВЕНТІС». Так, ст. 15 ЦПК України гарантовано право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Тобто, в разі звернення особи за захистом та/або представленням своїх прав та інтересів саме до адвоката, а не іншого спеціаліста в сфері юриспруденції, право на відшкодування відповідних витрат гарантується Законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи . За ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, витрати на професійну правничу допомогу. Як слідує з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України); 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до\~ч.\~5,\~6\~ст.\~137\~ЦПК України,\~у разі\~недотримання вимог\~частини четвертої\~цієї статті\~суд може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини визначені ч.3 ст. 141 ЦПК України. На підставі\~ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК України,\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Статтею 246 ЦПК України визначено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Так, на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представником відповідача Богославським А.С. зроблено відповідну заяву про відшкодування витрат на правничу професійну допомогу, згідно з якої, докази надання такої допомоги будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Судом встановлено, що інтереси відповідача [PERSON] у справі за вищевказаним позовом представляв адвокат Богославський А.С. згідно з ордеру від 01.04.2025 № АЕ 1174103, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 13.11.2023 № 04-11/ (а.с.137-138). Доводи представника позивача про надання правової допомоги [PERSON] адвокатом Богословським А.С. у цивільній справі № 177/621/25 за рахунок держави, суд до уваги не бере, як необґрунтовані та безпідставні. До матеріалів справи представником відповідача долучено договір про надання правової допомоги від 13.11.2023 № 04-11/23, укладений між [PERSON] (клієнт) та Богославським А.С. (адвокат), предметом якого є представництво інтересів клієнта ( [PERSON] ) у Криворізькому районному суд і Дніпропетровської області. Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до повного виконання його умов. Із акта прийому-передачі наданих послуг від 30.06.2025, який є додатком № 2 до зазначеного Договору слідує, що сторони погодили оплату таких юридичних послуг: консультація з юридичних питань щодо позову, складання та подання процесуальних заяв стосовно справи, прибуття до суду для участі у судовому засіданні незалежно від того відбулось засідання чи ні. Загальна вартість послуг складає 8500,00 грн (а.с.128). Дійсність понесення відповідачем витрат підтверджується квитанцією від 30.06.2025 № 03/04-11/23 про виплату адвокату 8500,00 грн за надання правничої допомоги у цивільній справі № 177/621/25 за позовом ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» до [PERSON] у Криворізькому районному суді Дніпропетровської області (а.с.129). Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом. Чинне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак зобов`язує надати докази щодо надання правової допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За висновком, викладеним у п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд, дослідивши подані представником відповідача докази та виходячи з конкретних обставин справи, дійшов висновку про те, що заявлена сума судових витрат у розмірі 8500,00 грн, у повній мірі узгоджується з вищенаведеними вимогами чинного законодавства щодо розумності та необхідності відповідних витрат. Позивачем клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у тому числі через їх не співмірність, не заявлялося. Водночас, заявлений відповідачем розмір судових витрат на правову допомогу не є очевидно завищеним, обсяг наданих послуг відповідає тому, що був наданий у рамках даної справи, адже представник брав участь у судовому процесі, подавав до суду клопотання про витребування доказів, чому передувало ознайомлення з матеріалами справи, визначення правової позиції, а тому суд вважає заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу обґрунтованими, співмірними складності справи та наданим представником правничих послуг.

Outcome: approved