Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Ладижинської міської раді Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона являється спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до заповіту, складеного 08.12.2021, [PERSON] заповіла позивачу належну їй квартиру за [ADDRESS] , будинок [ADDRESS] з належними до нього земельними ділянками та земельну ділянку частку (пай) 2,4499 з кадастровим номером 0524386600:01:001:0045, яка розташована на території Торківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області. Оскільки спадкодавиця за життя, 14.05.2008, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] , після смерті чоловіка [PERSON] , [PERSON] отримала свідоцтво про право власності за заповітом на дану частку квартири. У зв`язку з тим, що постановою державного нотаріуса Другої тростянецької державної нотаріальної контори від 07.09.2024 відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на частку квартири, позивач звернулася з позовом до суду. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 21.04.2025 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, витребувано від державного нотаріуса Другої тростянецької державної нотаріальної контори Кощеєвої Г.С., належним чином завірену копію спадкової справи за №67/2024 від 09.04.2024 після смерті [PERSON] . Відповідно до ухвали суду від 21.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 01.07.2025. У судовому засіданні 01.07.2025 представник позивача адвокат Лунегов О.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив визнати за спадкоємцем [PERSON] право власності на частку квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , з підстав викладених у позовній заяві. 22.07.2025, позивач та представник позивача адвокат Лунегов О.О., у судове засідання не з`явилися. До суду подано заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника (вхідний № ЕП-1081/25 від 16.07.2025), позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Через систему «Електронний суд» до суду подано заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача (вхідний № 2342/25 від 15.05.2025). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами Цивільного кодексу України щодо спадкування. Кожна особа має право на захист\~свого цивільного права\~у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом\~свого особистого немайнового або майнового права та інтересу\~(частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). В силу положень\~статті 1216 ЦК України\~спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до частини першої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною першою\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини п`ятої\~статті 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як убачається з заповіту серії НРС №658381 від 08.12.2021, [PERSON] , народжена [INFO] в с. Писарівка, Шаргородського району Вінницької області, зареєстрована та проживаюча за адресою: [ADDRESS] , заповіла належну їй квартиру за [ADDRESS] , житловий будинок [ADDRESS] з належними до нього земельними ділянками та земельну ділянку (частку пай) розміром 2,4499 з кадастровим номером 0524386600:01:001:0045, яка розташована на території Торківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області [PERSON] . Відповідно до копії довідки КП «Тульчинське МБТІ» №130д від 29.08.2024, згідно архівних даних, право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] , [PERSON] в рівних частках на підставі свідоцтва на право власності на житло виданого Виконавчим комітетом Ладижинської міської ради народних депутатів від 20.10.1993 №1041, згідно рішення Виконавчого комітету Ладижинської міської ради народних депутатів від 18.08.1993 №191 та зареєстрованого в КП «Тульчинське МБТІ» 22.10.1993 Р№1-1041, книга ФЖ №4. Згідно з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.05.2008 державним нотаріусом Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Вернюк Т.М., посвідчено, що на підставі ст. 1261 ЦК України, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина, [PERSON] .. Спадкове майно, на яке в указаній частці видано це свідоцтво, складається із частки трикімнатної квартири за [ADDRESS] в житловому будинку за [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Ладижинської міської ради Вінницької області від 20.10.1993 на підставі свого рішення №191 від 18.08.1993. Право власності зареєстроване в КП «Тульчинське МБТІ» 22.10.1993 №1-1041, книга ФЖ №4, реєстраційний номер майна - 22972110. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Ладижин. 22.03.2025 державним нотаріусом Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Кощеєвою Г.С. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] .. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: частки квартири за [ADDRESS] , право власності на яку належить померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Вернюк Т.М., державним нотаріусом Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області 14.05.2008, зареєстрованого в реєстрі за №919, дублікат якого виданий Кощеєвою Г.С., державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області 20.03.2025, зареєстрований в реєстрі за №513 та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме тим же нотаріусом 20.03.2025, номер запису про право власності:59101916, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:3109144905040, що підтверджується витягом за індексним номером 418903845. 07.09.2024 постановою державного нотаріуса Другої тростянецької державної нотаріальної контори Кощеєвої Г.С. відмовлено [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири за [ADDRESS] , що належало [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності померлої на вище зазначене майно. Частина перша статті 1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з частиною першою статті 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Аналіз даних норм вказує на те, що правовою підставою для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на майно. У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є його державна реєстрація, але відсутній правовстановлюючий документ, спадкоємець може захищати свої права відповідно до статті 392 ЦК України. Судом встановлено, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на \~частку квартири\~за [ADDRESS] ,\~що належало\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~позивачу відмовленов отриманні на своє ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дану квартиру, відповідно до розпорядження спадкодавиці. Дані обставин вказують на наявність у позивача права на звернення до суду на захист свого невизнаного спадкового права, що передбачено частиною першою статті 4 ЦПК України. Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, що передбачено частиною п`ятою статті 81 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. З огляду на викладене, оскільки [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, зокрема квартири [ADDRESS] , який на момент розгляду справи судом недійсним не визнаний, право власності на дану квартиру, за життя спадкодавця, було зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] , [PERSON] в рівних частках на підставі свідоцтва на право власності на житло виданого Виконавчим комітетом Ладижинської міської ради народних депутатів від 20.10.1993 №1041, згідно рішення Виконавчого комітету Ладижинської міської ради народних депутатів від 18.08.1993 №191 та зареєстрованого в КП «Тульчинське МБТІ» 22.10.1993 Р№1-1041, книга ФЖ №4, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved