Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25.01.2022 року відповідач та АТ «ОТП БАНК» уклали кредитний договір №2038845581, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби з фіксованою ставкою 20% за користування кредитом. Загальний розмір кредиту 67000 гривень. [PERSON] свої обов`язки за вказаним договором щодо повернення кредитних коштів не виконав. В подальшому, 21.06.2024 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, на підставі якого було відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №2038845581 від 25.01.2022 року. З метою захисту порушеного права позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Еліт Фінанс» заборгованість в розмірі 84690,13 грн. та судові витрати в розмірі 3028 грн., судового збору та 9200 грн. витрат на професійну правничу допомогу. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 12.05.2025 року Овідіопольським районним судом Одеської області було відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до?ст.128 ЦПК України. Поштова кореспонденція направлялася за місцем реєстрації відповідача. На адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній» у зв`язку з чим в подальшому про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Відповідач будь-яких заяв та клопотань до суду не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Згідно?ч. 8 ст. 178 ЦПК України?у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно?ч.4 ст.223,?ч.1 ст.280 ЦПК України?вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі?ч. 2 ст. 247 ЦПК України?фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 25.01.2022 року відповідач та АТ «ОТП БАНК» уклали кредитний договір №2038845581, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби з фіксованою ставкою 20% за користування кредитом. Загальний розмір кредиту 67000 гривень. Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. Відповідно до п.1.1. договору товариство надає клієнту кредит в розмірі 67000 грн. на загальні споживчі цілі; комісійна винагорода за видачу кредиту: 0.00 гривень. Сплачується позичальником одноразово у день укладення кредитного договору: самостійно позичальником на рахунок погашення боргових зобов`язань або за рахунок частини кредиту; дата остаточного повернення кредиту: 25 січня 2025 року; строк на який надається кредит: визначено графіком платежів; річна база нарахування процентів: для розрахунку використовується фактична кількість днів у календарному місяці та у календарному році; комісія за обслуговування кредитної заборгованості: щомісячно, у розмірі 0% від суми кредиту. Відповідно до п.1.2. договору протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись: фіксована процентна ставка у розмірі 20.00% річних. Договір було підписано відповідачем особисто 25.01.2022 року. Відповідно до квитанції №36325220 від 25.01.2022 року вбачається, що відповідно до договору №2038845581 року АТ «ОТП БАНК» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача, у розмірі 66700 гривень. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного договору є анкета-заява, та паспорт споживчого кредиту на кредит №2038845581 від 25.01.2022 року, що заповнена позичальником [PERSON] , та підписана особисто відповідачем. Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №2038845581 від 25.01.2022 року заборгованість станом на 21.06.2024 року за договором становить 84690,13 гривень, з яких: - 59939,01 гривень ?заборгованість за тілом кредиту; 24751,12 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості. На час розгляду справи Відповідачем не надано доказів погашення зазначеної заборгованості. IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628,629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до положень ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до?ст. 625 ЦК України?боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ч.1 ст. 280 ЦПК України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив;4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. V. Висновки суду Як встановлено судом на підставі доказаів що наявні в матеріалах справи відповідач після укладання зазначеного вище кредитного договору, не виконує його умови, та свої обов`язки за ним в повному обсязі через що у відповідача утворилася заборгованість у сумі 84690,13 гривень, з яких: - 59939,01 гривень ?заборгованість за тілом кредиту; 24751,12 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості. Вказані обставини були доведені позивачем належними, та допустимим доказами, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Еліт Фінанс» підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. VI. Щодо судового збору та інших судових витрат Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору суд враховує, що згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів №0516620133 від 28.04.2025 року, позивачем при зверненні з даним позовом до суду через систему «Електронний суд» сплачено судовий збір у розмірі 3028 гривень. Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень?ст. 141 ЦПК України?з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. Позивач пред`явив вимогу про стягнення 9200 гривень відшкодування витрат за надання правової допомоги адвокатом. На підтвердження факту надання правової допомоги позивачем надано наступні документи: договір 03-07/24 від 03 липня 2024 року про надання правничої допомоги, акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 15 липня 2024 року, згідно якого ТОВ «Еліт Фінанс» та адвокат Литвиненко Оксана Ігорівна погодили надання наступних правових (юридичних) послуг про стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме, надання первинної консультації замовника у справі 0,5 година, вартість послуги 1000 грн.; правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного суду та Європейського суду з прав людини - 2 години, вартість послуги 4000 грн.; підготовка та подання позовної заяви 2,1 години, вартість послуги 4200 грн. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 4?статті 137 ЦПК України?розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 911/3586/21, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved