Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» (далі\~ВП «Черкаська ТЕЦ») звернулося до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути солідарно на його користь з відповідачів заборгованість з оплати послуг централізованого опалення у розмірі 69 841 грн 42 коп., 3% річних в сумі 2 983 грн 26 коп. та інфляційну складову боргу в сумі 7 291 грн 65 коп., а також судовий збір у справі. В обґрунтування вимог в позові зазначено, що ВП «Черкаська ТЕЦ» здійснює надання послуг з централізованого опалення до житла відповідачів. Оскільки у квартирі, де проживають відповідачі, відсутні засоби обліку теплової енергії, то нарахування вартості послуг централізованого теплопостачання здійснюється відповідно до показників будинкового лічильнику загального обліку теплопостачання пропорційно опалюваній площі квартири. Починаючи з жовтня 2017 року відповідачі своєчасно не вносили плату за отримані від позивача послуги, внаслідок чого у них утворилась заборгованість, яка станом на 01.04.2025 року складає 69 841 грн 42 коп. Оскільки в добровільному порядку відповідачі не погашають наявну заборгованість, то позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.05.2025 відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Представник позивача Поліщук А.Б. в судове засідання не з`явився, подавши до суду 17.06.2025 та 21.07.2025 заяви, в яких просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно в судове засідання не з`явились, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за адресою, за якою рахується борг, яка також є їх зареєстрованим місцем проживання. Натомість судові повістки-повідомлення повернулись до суду без вручення відповідачам з причин відсутності останніх за вказаною адресою та за закінченням встановленого терміну зберігання, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст.\~128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням відповідачів. Додатково судом вживались заходи із повідомлення відповідача шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Тому, на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.07.2025, справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачів, які повідомлялись у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, однак, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову, та зі згоди представника позивача щодо такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. За змістом ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно з ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. ВП «Черкаська ТЕЦ» є надавачем послуг централізованого опалення до квартири за адресою: [ADDRESS] . За послуги гарячого водопостачання позивачем нарахування не здійснювались. Як вбачається із відповіді на запит суду, наданої Департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №\~9158/13517-01-10 від 08.05.2025 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідач [PERSON] , [INFO] , з 18.09.2002 дотепер та відповідач [PERSON] , [INFO] , з 03.03.1993 дотепер. Отже, відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які їй надає ПрАТ «Черкаське хімволокно» за вказаною вище адресою. З листа-розрахунку по о/р № [NUMBER] вбачається, що за період з жовтня 2017 року до березня 2025 року відповідачі мають заборгованість перед ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» за надані їм послуги з централізованого опалення в загальній сумі\~69\~841 грн 61 коп., оскільки оплата послуг відповідачами проводилась періодично та не у повному обсязі. Також встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідача на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати цих послуг. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.03.2018 року у справі № 401/710/15-ц. Водночас, щодо стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення із відповідача [PERSON] слід зазначити наступне. Згідно з положеннями ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття) (ст.34 ЦК України). Відповідно до п. 99.2 ст. 99 ПК України, грошові зобов`язання малолітніх/неповнолітніх осіб виконуються їх батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття малолітніми/неповнолітніми особами цивільної дієздатності в повному обсязі. Батьки (усиновителі) малолітніх/неповнолітніх і малолітні/неповнолітні у разі невиконання грошових зобов`язань малолітніх/неповнолітніх несуть солідарну майнову відповідальність за погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу. Вікових обмежень у набутті нерухомості у власність немає. Отже, неповнолітнім особам може належати будь-яке майно, яке відповідно до закону є об`єктом права приватної власності фізичних осіб. Однак, в той же час, будучи власником майна (в тому числі нерухомого), неповнолітня особа не здатна здійснювати свої права самостійно, оскільки має неповну цивільну дієздатність. Як встановлено, судом відповідач [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття у червні 2020 року. За таких обставин, відсутня правова підстава по стягнення заборгованості із останньої за період з жовтня 2017 року до червня 2020 року, в тому числі і інфляційних нарахувань та 3% річних за вказаний період. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК\~України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що 3\~% річних за період прострочення платежів становить 2 983 грн 26 коп. та інфляційна складова боргу 7 291 грн 65\~коп. Враховуючи наведене, до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає заборгованість за період з жовтня 2017 до червня 2020 року за оплату послуг з централізованого опалення в сумі 29\~501\~грн 13\~коп., 3\~% річних за період прострочення платежів з жовтня 2017 року до квітня 2020 року в сумі 2 667 грн та інфляційна складова боргу за цей самий період в сумі 6 352 грн 21 коп. В свою чергу, до солідарного стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає заборгованість за період з липня 2020 року до березня 2025 року в сумі 40\~340 грн 48 коп., 3% річних за період з жовтня 2020 року до грудня 2021 року в сумі 316 грн 26 коп. та інфляційна складова боргу за період з жовтня 2020 року до листопада 2021 року в сумі 939 грн 44 коп. При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», до стягнення із відповідачів на користь позивача підлягає і судовий збір в рівних частках в розмірі 3 028 грн, тобто по 1\~514 грн з кожного. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved