Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

05 червня 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, подана через систему «Електронний суд», відповідно до якої позивач просить стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 55412,21 грн., що складається з заборгованості за основним боргом у сумі 36292,63 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 11167,84 грн., інфляційні витрати в сумі 6278,38 грн., три проценти річних в сумі 1673,36 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21 грудня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №Z75.00300.004695476. Відповідно до умов вищезазначеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 49999,00 грн., строком на 24 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом 9,99% річних. Після укладення договору банк свої зобов`язання виконав та перерахував на банківський поточний рахунок відповідача грошові кошти у сумі 49999,00 грн., з яких був сплачений на рахунок СК «УНІКА Життя» страховий платіж в сумі 6896,41 грн. У зв`язку з частковим виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором лише у сумі 26366,95 грн., станом на 21 грудня 2020 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 47460 грн.47 коп., з яких: заборгованість за основним боргом 36292, 63 грн., заборгованість за відсотками 11167,84 грн. 16 листопада 2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія СОНАТІ» укладено договір факторингу № 16/11-23. Відповідно до умов договору ТОВ «Фінансова компанія СОНАТІ» набуло право вимоги за кредитним договором, що був укладений з первісним кредитором АТ «Ідея Банк». У свою чергу 29 грудня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія СОНАТІ» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором, що був укладений з первісним кредитором АТ «Ідея Банк». Так як відповідачем в добровільному порядку не сплачена прострочена заборгованість по кредитному договору, позивач просить стягнути її в судовому порядку. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позову долучено клопотання, в якому вказав, що просить розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано. Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено, наступне. Судом встановлено, що 21 грудня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № Z75.00300.004695476. Відповідно до умов вищезазначеного договору, відповідач отримав кредит в сумі 49999,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж, строком на 24 місяців. За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку у розмірі 0,01 %. У зв`язку з неналежним виконанням боржником узятих на себе зобов`язань за кредитним договором, станом на 16 листопада 2023 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 98257 грн.47 коп., з яких: заборгованість за основним боргом 36292, 63 грн., заборгованість за відсотками 11167,84 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями у сумі 50797,21 грн. 16 листопада 2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія СОНАТІ» укладено договір факторингу № 16/11-23. Відповідно до умов договору ТОВ «Фінансова компанія СОНАТІ» набуло право вимоги за кредитним договором, що був укладений з первісним кредитором АТ «Ідея Банк». У свою чергу 29 грудня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія СОНАТІ» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором, що був укладений з первісним кредитором АТ «Ідея Банк». Позивач зазначає, що всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконала в повній мірі свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснювала платежі для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок позивача ні на рахунок попереднього кредитора. Справа розглядається за поданими Банком доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не подавались. Згідно зі змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Статтею 1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов`язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Позивач відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України просить стягнути з відповідача інфляційні витрати в сумі 6278,38 грн., три проценти річних в сумі 1673,36 грн. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, кредитор зберігає можливість постійно подавати вимоги про стягнення 3% річних, які нараховані на задавнену вимогу. А також зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно з частинами 1-2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до висновків, викладених у Постанові ВП ВС від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, у постанові ВП ВС від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Право та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У висновках Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, зазначено те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статі 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Враховуючи викладене,\~оскільки відповідач\~ухиляється від\~сплати заборгованості\~за кредитним\~договором у\~повному обсязі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 55412,21 грн., що складається з заборгованості за основним боргом у сумі 36292,63 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 11167,84 грн., інфляційні витрати в сумі 6278,38 грн., три проценти річних в сумі 1673,36 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною 4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем разом із заявою про стягнення судових витрат на професійну (правничу) допомогу надано копію договору про надання правової допомоги без номеру та дати, укладеного між ТОВ « Санфорд Капітал» та адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС», акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги, вартість послуг (прейскурант), акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №2; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до постанови Верховного Суду від 15 червня 2021 року по справі №159/5837/19 витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Враховуючи викладене стягненню підлягають документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн.

Outcome: approved