Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

У травні 2025 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 27 квітня 1996 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час спільно не проживають, шлюбних відносин не підтримують. Донька проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач участі у вихованні та утриманні спільної дитини не приймає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований з відповідачем 27 квітня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Свеської селищної Ради Ямпільського району Сумської області, запис в Книзі реєстрації шлюбів № 14 від 27.04.1996 року. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище - [PERSON] . Доньку - [PERSON] , [INFO] -залишити проживати з нею. Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитиною повноліття або закінчення навчання. Судові витрати віднести на позивача. В заяві позивачка позов підтримала із зазначених підстав, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив у встановлений судом строк не подано. Ухвалою суду від 23 травня 2025 року відкрито спрощене провадження, справу призначено до судового розгляду на 30 липня 2025 року. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 27 квітня 1996 року зареєстрували шлюб у виконкомі Свеської селищної ради Ямпільського району Сумської області, актовий запис №14, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.10). Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з вимогами ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. підтримання позивачкою позову є свідченням того, що примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Позивач в позовній заяві просить після шлюбу залишити їй прізвище - « [PERSON] » . Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу (СК) України, право на вибір прізвища після розірвання шлюбу особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу й надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивача залишити прізвище, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Із копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком дитини є [PERSON] . При зверненні до суду з позовом, позивач ставила питання про залишення проживання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю - [PERSON] . Вирішуючи вимогу позивача про залишення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дітей. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Зазначене вище відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у постанові від 18 липня 2022 року у справі № 405/4659/21 (провадження № 61-5775св22). Тому позовна вимога про залишення доньки проживати разом з матір`ю підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком дитини, він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому із відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров`я, і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. Доказів, які спростовують вказані обставини відповідачем не подано. Виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків, суд визначає необхідним стягувати на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 19.05.2025 року. Зі згоди позивача, висловленої в позовній заяві судові витрати за позовну вимогу про розірвання шлюбу з відповідача не стягуються. В зв`язку із тим, що за вимогою про стягнення аліментів позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved