Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~представник -\~адвокат Лось\~А.М., звернулася в суд з позовом до Бучацької міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка на момент смерті проживала в [ADDRESS] . Померла на ім`я позивачки [PERSON] 23 липня 2019 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2371, відповідно до умов якого належну їй земельну ділянку кадастровий номер 6121210100:01:001:0128 заповіла [PERSON] . Про наявність зазначеного вище заповіту позивачці стало відомо після смерті своєї матері [PERSON] , по місцю проживання якої зберігався заповіт, який вона виявила при перегляді документів, відтак спадщину у встановлений законодавством строк [PERSON] не прийняла. З урахуванням викладеного позивачка просить суд визначити їй додатковий трьохмісячний строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 травня 2025 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Згідно ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивачки, адвокат Лось А.М. у судове засідання не прибув, проте надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовну заяву просить задовольнити. Представник відповідача Бучацької міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак згідно поданого відзиву на заяву вказав, що при прийнятті рішення по даній справі покладається на розсуд суду і просить суд справу розглядати у його відсутності. З підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [PERSON] померла [INFO] в м. Бучач Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 11 квітня 2025 року Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема на земельну ділянку площею 2,29 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6121210100:01:001:0128, що розташована за адресою: Бучацька міська рада Чортківського (Бучацького) району Тернопільської області. За життя, 23 липня 2019 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2371, згідно якого на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй земельну ділянку кадастровий номер 6121210100:01:001:0128, що розташована за адресою: Бучацька міська рада Чортківського (Бучацького) району Тернопільської області, площею 2,29 га, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 52, виданої 06 лютого 2025 року Бучацькою міською радою Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що позивачка [PERSON] вважається такою, що спадщини не прийняла. Як вбачається\~з інформаційної\~довідки зі\~Спадкового реєстру\~№ 81244924,\~сформованої Бучацькою\~державною нотаріальною\~конторою 21 травня 2025 року, у Спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з положеннями ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як зазначено у позові, у шестимісячний строк позивачка не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що вона не була обізнана про існування заповіту. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Тобто суд, розглядаючи такі позови, встановлює сам наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини та оцінює їх з точки зору поважності. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17. Дослідивши надані позивачкою докази, виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання нею заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку, зокрема те, що позивачка не проживала спільно зі спадкодавцем, не мала спільного побуту, не знала про існування заповіту на своє ім`я і дізналася про нього уже після спливу шестимісячного стоку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, що свідчить про поважність причини пропуску такого строку. Такі висновки узгоджуються з позицією, неодноразово викладеною у постановах Верховного Суду та Верховного Суду України, практика у справах цієї категорії є сталою та незмінною (постанова Верховного Суду від 22 грудня 2021 по справі № 703/4978/19, провадження № 61-13783св21). За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та вважає за доцільне визначити позивачці додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини строком три місяці, який буде цілком достатній для вчинення всіх необхідних дій для прийняття спадщини.

Outcome: approved