Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

У червні 2025 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором надання банківських послуг «Monobank» від 04.05.2018 року у розмірі 105302,52 грн станом на 22.01.2025 року та судові витрати по справі. В обґрунтування позову зазначено, що 04.05.2018 року [PERSON] звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 04.05.2018 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 100000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі). Станом на 27.02.2024 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 5.17 п.5 Розділу ІІ Умов, відбулось Істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 27.02.2024 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості у зв`язку з чим станом на 22.01.2025 року заборгованість становить 105302,52 гривень, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) - 105302,52 гривень, заборгованість за пенею 0,00 гривень, заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 гривень. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному договору про надання банківських послуг «Monobank» від 04.05.2018 року щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення АТ «Універсал Банк» до суду із відповідним позовом. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 03.07.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16.07.2025 року відповідачем [PERSON] до суду було надано відзив на позовну заяву, в котрому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність коштів для погашення боргу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надав суду заяву з проханням розглянути справу без її участі з урахуванням наданого відзиву. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 04.05.2018 року [PERSON] звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank» від 04.05.2018 року, на підставі якої відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок (а.с.45). Положеннями п.2 анкети-заяви визначено, що ця анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого [PERSON] підтверджує і погоджується виконувати його умови. Крім цього, у п. 6 підписаної відповідачем анкети-заяви [PERSON] просила вважати її власноручний підпис або його аналоги (у тому числі електронний цифровий підпис) обов`язковим під час здійснення операцій за всіма рахунками, що відкриті або будуть відкриті в банку. З цією метою засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватись для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятись нею та\\або банком з використанням електронного цифрового підпису. Також п. п. 10, 11 вищезазначеної анкети-заяви передбачено, що відповідач надав право та доручив АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у банку без додаткових його розпоряджень, для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед банком, що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та банком. Усе листування щодо договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. На підтвердження умов кредитування АТ «Універсал Банк» надало суду копію анкети-заяви відповідача [PERSON] до договору про надання банківських послуг (а.с.45), витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» та Витяг з Тарифів за карткою Monobank в АТ «Універсал Банк», які розміщені на сайті http://www.universalbank.com.ua/та/або https://www.monobank.com.ua/ (а.с.46-58, 59), паспорт споживчого кредиту (а.с.61-63), розрахунок заборгованості (а.с.8-21), виписку про рух коштів по картці від 22.01.2025 року за період з 05.05.2018 року по 22.01.2025 року (а.с.23-42). Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» від 22.01.2025 року про наявність рахунку [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] , тип рахунку «Чорна картка» в гривні зі строком дії картки до квітня 2029 року (а.с.43). У матеріалах справи також наявна довідка АТ «Універсал Банк» від 22.01.2025 року про розмір встановленого кредитного ліміту, з якої вбачається, що [PERSON] було встановлено 05.05.2018 року кредитний ліміт в розмірі 11500 грн, який неодноразово збільшувався та 06.01.2022 року становив 100000 грн (а.с.44). З наявної у матеріалах справи виписки від 22.01.2025 року про рух коштів по картці клієнта [PERSON] по рахунку за період з 05.05.2018 року по 22.01.2025 року судом встановлено, що відповідач дійсно користувалася кредитними коштами та здійснювала операції, а зі змісту вказаної виписки станом на 06.01.2022 року також вбачається, що відповідачу було підвищено кредитний ліміт на 30000 до 100000 грн; заборгованість 105302,52 грн.; сума витрат за період - 445008,16 грн; сума зарахувань за період 339705,68 грн (а.с.23-42). Таким чином, станом на 22.01.2025 року заборгованість [PERSON] за Договором про надання банківських послуг від 04.05.2018 року становить 105302,52 грн. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частинами 1, 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Після підписання анкети-заяви від 04.05.2018 року у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання відкрити поточний рахунок і встановити кредитний ліміт відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно тарифів та повернути кредит. Тобто, на підставі укладеного кредитного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, яким користувалася на власний розсуд, за користування яким повинна була сплачувати регулярні платежі та відповідні проценти, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Зі змісту виписки про рух коштів по картці також судом встановлено, що відповідач користувалася кредитними коштами, періодично здійснювала погашення заборгованості. Враховуючи вищезазначене та наявні в матеріалах справи докази неодноразового використання відповідачем кредитних коштів, а також зі змісту підписаної відповідачем заяви на відкриття поточного рахунку вбачається її погодження, зокрема, з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Тарифами, що вона підтвердила підписанням таких заяв. Отже, судом встановлено, що АТ «Універсал Банк» у повному обсязі виконало прийняті на себе зобов`язання, надававши кредиті ресурси відповідачу в повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Таким чином судом встановлено, що між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір, погоджено всі його істотні умови. Вказаний договір раніше не оспорювався відповідачем та не визнавався судом недійсним. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 16 ЦК України передбачено, що одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд звертає увагу на те, що належними доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаної норми закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. У постанові Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі №910/3105/21 зазначено, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Виписки по особовому рахунку (картковому рахунку) можуть бути належним доказом заборгованості щодо тіла кредиту за кредитним договором, який суду необхідно оцінити відповідно до вимог процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору (постанова Верховного Суду від 04 вересня 2024 року в справі №426/4264/19). Відповідачем не було спростовано фактичне користування кредитними коштами, що слідує з виписки про рух коштів за рахунком, яка міститься в матеріалах справи, і яка є належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитом, що відповідає пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року №75, та узгоджується з правовою позицією, висловленою у постановах Верховного Суду. Посилання відповідача на відсутність коштів для погашення боргу та проживання у прифронтовій зоні є необґрунтованими. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач отримала та використала кредитні кошти, але не повернула їх у добровільному порядку, чим порушив умови договору про надання банківських послуг, фактично визнає заборгованість перед банком та з урахуванням того, що за приписами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04.05.2018 року у розмірі 105302,52 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved