Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 19.02.2022 року, між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір № 5566185 про надання коштів на умовах споживчого кредиту за умовами якого, відповідач отримав кредит у розмірі 7 000 гривень строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «ПУМБ» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування. 26.09.2023 року, між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 26.09./23Ф відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором № 5566185 від 19.02.2022 року перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». В подальшому, відповідно до умов укладеного договору факторингу від 31.07.2024 року № 31.07/24-Ф, право вимоги за кредитним договором № 5566185 від 19.02.2022 року перейшло до позивача. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги за договором факторингу від 31.07.2024 року № 31.07/24-Ф, заборгованість [PERSON] , становить 24 969,70 грн., яка складається з 7 000,00грн. заборгованість за кредитом, 17 969,70 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до умов п.1.4. кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 19.02.2022 року по 17.09.2024 року. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути на його користь 24 969,70 грн. за вищевказаним договором, а також судові витрати. Ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.03.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Судом постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання, повторно, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Судом встановлено, що 19.02.2022 о 14:56:06 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №5566185, що підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором М333079, у відповідності з п.п.6.1.17, 6.1.18 кредитного договору. Відповідно до п.п.1.2. договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п.п.1.3. договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 7 000,00 гривень. Відповідно до п.п.1.4. договору строк кредиту 360 дні. Відповідно до п.п.2.1. договору кошти кредиту, надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки. Відповідно до п.п. 9.8. договору підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до cт. 9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2 cт. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА», розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом № 19-ОД від 05.01.2022 року, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно даних таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту №5566185 від 19.02.2022, що також підписана сторонами з боку відповідача підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М333079, 19.02.2022 14:55:10 ( [PERSON] ), дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є 11.04.2022, сума кредиту 7 000,00грн, сума нарахованих процентів 17 969,70грн. З паспорту споживчого кредиту відповідачу [PERSON] була надана інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), де є її електронний підпис у вигляді одноразового ідентифікатора М333079, 19.02.2022, 14:55:10 ( [PERSON] ). Згідно картки обліку договору, наданої директором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Мельник Н.Д., інформація за укладеним договором № 5566185 від 19.02.2022, позичальник [PERSON] : станом на 17.09.2024 основний борг 7 000,00 грн.; проценти: стандартна - 17 969,70 грн.; штраф 0,00; пеня 0,00; прострочка 360 дні. 26 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу № 26.09/23-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» Права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно витягу з Реєстру прав вимоги за договором факторингу № 26.09/23-Ф Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», отримало право вимоги до відповідача, за договором № 5566185 від 19.02.2022р. Відповідно до вказаного витягу, заборгованість [PERSON] , становить 24 969,70 грн., та складається з заборгованості за основною сумою боргу: 7 000,00грн, заборгованості за стандартними відсотками 17 969,70 грн. 31 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» укладено договір факторингу № 31.07/24-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» передає ТОВ «Українські Фінансові Операції» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ ««Українські Фінансові Операції» приймає належні ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» Права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно витягу з Реєстру прав вимоги за договором факторингу № 31.07/24-Ф Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції», отримало право вимоги до відповідача, за договором № 5970203 від 27.09.2022р. Відповідно до вказаного витягу, заборгованість [PERSON] , становить 24 969,70 грн., та складається з заборгованості за основною сумою боргу: 7 000,00 грн., заборгованості за стандартними відсотками 17 969,70 грн. У ч.1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно з п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами в договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. За таких обставин суд вважає, що у зобов`язанні за кредитним договором № 5566185 від 19.02.2022, укладеним ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , відбулась заміна кредитора внаслідок належного відступлення права вимоги, а тому ТОВ «Українські фінансові операції» має право на звернення до суду з цим позовом. Таким чином,з відповідача на користь позивача за договором №5566185 про надання споживчого кредиту від 19.02.2022 підлягає стягненню сума заборгованості, що становить 24 969,70 гривень, з яких 7 000,00 гривень тіло кредиту, 17 969,70 гривень відсотки. Уст. 265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України, Так, згідно з ч. 1 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат,пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому у зв`язку із задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору за звернення до суду, яка було оплачена ним із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при подачі позовної заяви в електронній формі, яка становить 2 422,40 гривень та підтверджується платіжною інструкцією №309 від 25.10.2024 року. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ТОВ «Українські фінансові операції» суду надало: - договір про надання правничої допомоги №01/08/2024-А від 01.08.2024 року, укладений між адвокатом Дідух Є.О. та позивачем; - детальний опис робіт (наданих послуг) №5566185 від 17.09.2024 року в якому адвокат Дідух Є.О. вказав про те, що 17.09.2024 року ним надано такий вид допомоги: 1) підготовка та направлення адвокатського запиту АТ «ПУМП» щодо отримання виписки по рахунку [PERSON] ; 2) підготовка та направлення до суду клопотання про витребування доказів з АТ «ПУМБ»; 3) підготовка та направлення до суду позову про стягнення заборгованості з [PERSON] ; - акт приймання-передачі наданих послуг №5566185 від 17.09.2024 року до договору про надання правничої допомоги №01/08/2024-А від 01.08.2024 року з якому вказано про те, що адвокат Дідух Є.О. надав, а позивач прийняв послуги, а саме підготовка та подача позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором №5566185 про надання споживчого кредиту від 19.02.2022 року вартість 10 000 гривень. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У ч. 8ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, в постанові від 15.04.2020 у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19). Даючи оцінку зазначеним доказам, врахувавши характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 гривень.

Outcome: partial