Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 26.06.2025 ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» (далі позивач) звернулося до суду з вказаним позовом, сформованим в системі «Електронний суд» і просило стягнути з [PERSON] (далі відповідачка) на його користь заборгованість за Кредитним договором № 7236 від 18.03.2024 у розмірі 70875 грн., яка складається з: 7000 грн. заборгованості за кредитом; 63875 грн. заборгованості за нарахованими процентами за період з 18.03.2024 по 18.03.2025, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5 % річних) та графіку платежів, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та 10000 грн. витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 7236 від 18.03.2024 між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та [PERSON] остання отримала кредит у розмірі 7000 грн. строком на 365 днів (до 18.03.2025), шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5 % річних). Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідачки на веб-сайті в мережі інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідачка в порушення умов кредитного договору не повернула суму кредиту, не сплатила нараховані відсотки відповідно до графіку платежів, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, порушує умови Кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань. Звернення стягнення проводиться на суму кредиту на прострочені до оплати нараховані проценти за користування кредитом за період дії Кредитного договору з 18.03.2024 по 18.03.2025. Зазначає, що денна процентна ставка повинна розраховуватись на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладення такого договору. При цьому денна процентна ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносились зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в одностороннього порядку. В укладеному кредитному договорі між відповідачкою та позивачем встановлено фіксовану процентну ставку за користування кредитом. У зв`язку з порушенням зобов`язань, заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 70875 грн., яка складається з: 7000 грн. заборгованість за кредитом; 63875 грн. заборгованість за нарахованими процентами за період з 18.03.2024 по 18.03.2025, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5 % річних) та графіку платежів 15.07.2025 представником відповідачки [PERSON] [PERSON] подано відзив на позовну заяву, сформований в системі «Електронний суд», згідно якого просив позов задовольнити частково. Вказував, що [PERSON] визнає, що уклала з ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» кредитний договір № 7236 від 18.03.2024 та отримала кредит у розмірі 7000 грн. та погоджується з вказаним розміром заборгованості за тілом кредиту. Не погоджується з вимогою про стягнення відсотків у розмірі 63875 грн. за користування грошовими коштами. Розмір процентів, що підлягають стягненню позивачем визначався виходячи з розміру процентної ставки 2,5 % від суми кредиту за кожен день, яка застосовувалась за період з 18.03.2024 по 18.03.2025. Посилаючись на Закон України від 22.11.2023 № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», зазначив, що кредитний договір було укладено після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», тому умова договору щодо встановленої денної процентної ставки на рівні 2,5 % є нікчемною в силу положень частини 5 статті 8 та частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а нарахування заборгованості по процентам у розмірі 63875 грн. є незаконним. Оскільки суд не наділений повноваженням визначати розмір денної процентної ставки, тому відсутні підстави для стягнення заборгованості по процентам. Заявлена позивачем сума заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 63875 грн. не є співмірною із розміром заборгованості за кредитом, яка становить 7000 грн. та суперечить принципам розумності, добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Щодо розподілу судових витрат просив стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та відмовити у задоволенні вимоги про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, оскільки позивач уклав договір про надання правової допомоги із суб`єктом, який здійснює організаційну форму як ФОП, а не адвокат, тому в матеріалах справи відсутні докази надання професійної правничої допомоги саме адвокатом. Вказував, що у зв`язку з розглядом справи відповідачка очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн., які підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 5407,40 грн. 21.07.2025 представником позивача подано відповідь на відзив, сформований в системі «Електронний суд», у якому зазначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату кладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем у односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Зміни до кредитного договору, що укладений з відповідачкою, не вносились (додаткові договори щодо продовження строку дії та інших умов не укладались) то відповідно підстав для перерахунку денної процентної ставки немає. Зазначає, що в матеріалах справи наявні всі необхідні документи, які підтверджують витрати позивача на правову допомогу, зокрема, щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, яка була сплачена позивачем. Просив зменшити витрати відповідачки на професійну правничу допомогу. Згідно позовної заяви представник позивача ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» - Руденко К.В. просив розгляд справи проводити без його участі. У відзиві на позовну заяву представник відповідачки [PERSON] [PERSON] просив розгляд справи проводити без його участі та без участі відповідачки. Заяви, клопотання. 15.07.2025 представником відповідачки [PERSON] \~ [PERSON] подано відзив на позовну заяву. 21.07.2025 представником позивача подано відповідь на відзив. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду від 01.07.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін на 24.07.2025, витребувано докази. Фактичні обставини, встановлені судом. 18.03.2024 між [PERSON] та ТОВ «КЛТ\~КРЕДИТ» укладено Кредитний договір № 7236, предметом якого є сума кредиту 7000 грн., строк кредиту 365 днів, дата видачі кредиту 18.03.2024, періодичність сплати процентів кожні 20 днів, нараховані проценти 3500 грн., разом до сплати 10500 грн. За умовами договору переказ суми кредиту здійснюється на електронний платіжний засіб № [NUMBER] , що належить позичальникові (а.с. 12-16). Згідно пункту 1.3 Кредитного договору № 7236 від 18.03.2024 процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 2,5 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 912,50 %). Кредитний договір № 7236 відповідачкою [PERSON] підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) 111006. Згідно листа АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 16.07.2025 на ім`я [PERSON] банком емітовано платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 74). 18.03.2024 на картковий рахунок [PERSON] , вказаний у Кредитному договорі № 7236, перераховано грошові кошти в сумі 7000 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 11.06.2025 та випискою по рахунку [PERSON] в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (а.с. 17, 75-76). Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 7236, загальна сума заборгованості [PERSON] за період з 18.03.2024 по 11.06.2025 становить 70875 грн., яка складається з: 7000 грн. заборгованості за кредитом; 63875 грн. заборгованості за нарахованими процентами за період з 18.03.2024 по 18.03.2025, виходячи з відсоткової ставки 2,5 % (а.с. 18-20). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно частини 12 та 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Судом встановлено, що на підставі укладеного Кредитного договору № 7236 від 18.03.2024 [PERSON] отримала від ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» кредит у сумі 7000 грн. строком на 365 днів, шляхом переказу суми кредиту на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Зазначені обставини відповідачкою та її представником не спростовуються. Враховуючи надані суду докази суд вважає, що факт порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені Кредитному договорі\~№ 7236\~від 18.03.2024 позивачем доведено, зокрема, розмір заборгованості за тілом кредиту - 7000 грн., що підлягає стягненню з [PERSON] . Щодо вимог про стягнення заборгованості по процентам, суд зазначає наступне. Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість по процентами у розмірі 63875 грн. розрахованих виходячи з відсоткової ставки у розмірі 2,5 % за період з 18.03.2024\~по 18.03.2025 та зазначає, що денна процентна ставка повинна розраховуватись на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладення такого договору. Заперечуючи проти стягнення заборгованості по процентам у розмірі 63875 грн. виходячи з відсоткової ставки у розмірі 2,5 % представник відповідачки посилається на Закон України від 22.11.2023 № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» та зазначає, що кредитний договір укладено після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», тому умова договору щодо встановленої денної процентної ставки на рівні 2,5 % є нікчемною в силу положень частини 5 статті 8 та частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а нарахування заборгованості по процентам є незаконним. Згідно пункту 1.3 Кредитного договору № 7236 від 18.03.2024 процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 2,5 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 912,50 %). На момент укладення кредитного договору 24.12.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (далі - Закон № 3498-ІХ), яким внесено зміни до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування». Частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції на момент укладення кредитного договору) передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Згідно пункту 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: - з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, - з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, - з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%. Відтак, з дня укладення договору 18.03.2024 по 21.04.2024 включно відсоткова ставка становила 2,5 % в день, з 22.04.2024 по 19.08.2024 включно відсоткова ставка становила 1,5 % в день, а з 20.08.2024 відсоткова ставка не могла перевищувати 1 % в день. Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 (справа № 234/3840/15-ц, провадження № 61-3014св22) виснував, що суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Представник відповідачки [PERSON] факт отримання нею коштів за кредитним договором не оспорює, лише заперечує заявлений позивачем розмір заборгованості по процентам та зазначає, що у суду відсутні повноваження визначати розмір денної процентної ставки, однак власного розрахунку заборгованості про процентам не надав. Суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості по процентам, однак не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, що узгоджується в висновком Верховного Суду у постанові від 07.06.2023 (справа № 234/3840/15-ц, провадження № 61-3014св22). Таким чином, заборгованість по процентам за Кредитним договором № 7236 від 18.03.2024 у період з 18.03.2024 по 21.04.2024 включно виходячи з відсоткової ставки у розмірі 2,5 % становить 6125 грн. (7000 грн. х 2,5 % х 35 днів), з 22.04.2024 по 19.08.2024 включно виходячи з відсоткової ставки у розмірі 1,5 % становить 12600 грн. (7000 грн. х 1,5 % х 120 днів), а з 20.08.2024 по 18.03.2025 включно виходячи з відсоткової ставки у розмірі 1 % становить 14770 грн. (7000 грн. х 1 % х 211 днів), що у загальному розмірі складає 33495 грн., а не 63875 грн., як заявлено позивачем. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідачки на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 7236 від 18.03.2024 у розмірі 40495 грн., з яких: 7000 грн. заборгованість по тілу кредиту; 33495 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Судові витрати. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК України). При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2422,40 грн. Відтак,\~з відповідачки\~ [PERSON] \~на користь\~позивача ТОВ\~«КЛТ КРЕДИТ»\~підлягає стягненню\~судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1384,06 грн. (40495 грн. х 2422,40 грн. : 70875 грн.). Крім того, позивач ТОВ «КЛТ\~КРЕДИТ» просив стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. На підтвердження цих вимог суду надано Договір № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 16.09.2024, укладений між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та фізичною особою-підприємцем Руденком К.В., за умовами якого виконавець, який має право на заняття адвокатською діяльністю відповідно до Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23.10.2018, видане на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області № 18 від 23.10.2018 зобов`язується надати замовнику наступні юридичні послуги: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів замовника у органах держави влади та місцевого самоврядування (на підставі окремої довіреності); довіреність ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» від 17.09.2024, якою адвоката Руденка К.В. уповноважено представляти інтереси в судах України з усіма правами, які надано законом позивачу, зокрема, з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви, скарги, відзиви на позовні заяви; Акт приймання-передачі наданих послуг № 5 до Договору № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 16.09.2024, відповідно до якого виконавець надав, а замовник прийняв наступні послуги: підготовка позовних заяв про стягнення заборгованості по боржникам ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» згідно реєстру № 1 від 03.03.2025, загальна вартість юридичних послуг складає 100000 грн., підписаний [PERSON] та ТОВ «КЛТ КРЕДИТ»; витяг з Реєстру № 1 до Акту приймання-передачі наданих послуг № 5 до договору № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 16.09.2024 виконавець підготував позовну заяву про стягнення заборгованості з боржника замовника на суму 10000 грн. (складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за Кредитним договором № 7236 від 18.03.2024 та клопотання про витребування доказів; складання на надсилання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] за Кредитним договором № 7236 від 18.03.2024); платіжну інструкцію № 241 від 07.03.2025, згідно якої 07.03.2025 [PERSON] прийнято від ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» 100000 грн. згідно договору № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 16.09.2024, акт 5 від 03.03.2025 (а.с. 30, 31, 32, 33, 34). Отже, позивачем надано докази на підтвердження обсягу наданих послуг професійної правничої допомоги адвоката і виконаних робіт та їх вартості, тому доводи представника відповідачки про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження надання професійної правничої допомоги саме адвокатом, на увагу суду не заслуговують. У свою чергу, представник відповідачки просив стягнути з позивача ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 5407,40 грн. виходячи із розміру задоволених позовних вимог у сумі 7000 грн. На підтвердження розміру витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката позивачкою надано Договір № б/н/25 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 06.07.2025 укладений між Адвокатським бюро «Калінін і Партнери» та [PERSON] , Додаток № 1 до Договору № б/н/25 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 06.07.2025 (а.с. 63-64, 65) за умовами яких предметом договору є надання бюро усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту по справі № 592/10441/25, що перебуває у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми за позовом ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. За надання професійної правничої (правової) допомоги, передбаченої в п.п. 1.1 Договору клієнт сплачує бюро гонорар (винагороду) у розмірі 6000 грн. у строк до набрання судовим рішенням законної сили, у справі, що визначена предметом договору. Заперечуючи проти розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, представник позивача у відповіді на відзив зазначав, що адвокатом не надано детального опису виконаних адвокатом робіт з зазначенням вартості кожного виду робіт. Таким чином, відповідачкою надано докази на підтвердження обсягу наданих послуг професійної правничої допомоги адвоката та їх вартості, що має бути сплачена, тому доводи представника позивача про те, що відповідачкою не надано детального опису виконаних адвокатом робіт з зазначенням вартості кожного виду робіт суд не приймає до уваги. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України). У відзиві на позовну заяву представник відповідачки Калінін С.К. зазначав про неспівмірність та невідповідність заявлених витрат на правничу допомогу зі складністю справи, вважав розумним розміром витрат позивача на правову допомогу 6000 грн. У відповіді на відзив представник позивача просив зменшити витрати відповідачки на професійну правничу допомогу. Витрати позивача на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог складають 5713,58 грн. (40495 грн. х 10000 грн. : 70875 грн.), тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» витрат на правничу допомогу у вказаному розмірі. Адвокатом Калініним С.К. надавалась правнича допомога відповідачці [PERSON] щодо подання відзиву на позовну заяву, тому суд дійшов висновку про стягнення з позивача ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» на користь відповідачки [PERSON] витрат на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 3428,15 грн. (40495 грн. х 6000 грн. : 70875 грн.), а не 5407,40 грн., як просила відповідачка.

Outcome: partial