Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

І. Зміст позовних вимог До Святошинського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.04.2021 р. [PERSON] , подав Заявку на отримання кредиту № 4471445 в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ "МІЛОАН". Оформлення кредиту відбулося шляхом використання одноразового ідентифікатора (пароля), надісланого Відповідачу електронним повідомленням (SMS), що, відповідно до законодавства, прирівнюється до підписання договору власноручним підписом. На підставі Кредитного договору № 4471445 від 22.04.2021 р. Відповідачу було перераховано кредитні кошти у сумі 10500 грн. на картковий рахунок. Позивач стверджує, що відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за кредитним договором. У зв`язку з цим, 10.08.2021 р., згідно з Договором відступлення прав вимоги №06Т, ТОВ "МІЛОАН" відступило право вимоги за Кредитним договором № 4471445 від 22.04.2021 р. на користь ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС". Загальна сума заборгованості відповідача перед ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" становить 47092.5 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10500 грн.; заборгованість за відсотками - 35437.5 грн.; заборгованість за комісійними винагородами - 1155 грн.; заборгованість за пенею - 0 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 47092.5 грн., судовий збір у розмірі 2422.40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000.00 грн. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Відповідач, [PERSON] , в особі свого представника адвоката Татунець Владислава Вікторовича, надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на такі обставини: Відповідач заперечує факт укладення Кредитного договору № 4471445 від 22.04.2021 р., оскільки позивачем не надано доказів направлення та отримання Відповідачем одноразового ідентифікатора (SMS-коду). Крім того, на договорі відсутні будь-які зазначення про підписання його саме [PERSON] , а також докази проходження ним верифікації та ідентифікації згідно вимог законодавства. Зазначення лише персональних даних відповідача в договорі не підтверджує його акцептування. Відповідач стверджує, що не отримував кредитні кошти у сумі 10500 грн. подане позивачем платіжне доручення № 44448972 не відповідає встановленій формі, не містить повних реквізитів отримувача (банку та рахунку), відміток банку, а номер картки є частково зашифрованим, що унеможливлює ідентифікацію отримувача коштів. Відповідач наголошує, що платіжне доручення є лише дорученням ТОВ «Мілоан» здійснити переказ коштів, а не підтвердженням їх фактичного перерахування на рахунок Відповідача. Відповідач вказує, що додатки до Договору відступлення прав вимоги №06Т від 10.08.2021 р. (Повідомлення Боржників, Акт приймання-передачі Документації боржників, Гарантійний лист) оформлені неналежним чином, не містять вихідного номера, дати, даних боржника, а лише підписи сторін. Відповідач зазначає, що він не отримував повідомлення про зміну кредитора, і позивач не надав доказів направлення та отримання такого повідомлення. Відповідач заявляє, що матеріали справи не містять жодного детального розрахунку суми заборгованості, зокрема, відсотків у сумі 35437.5 грн., що унеможливлює перевірку їх обґрунтованості та правильності нарахування. «Відомість про щоденні нарахування та погашення» не є розрахунком заборгованості. Відповідач вважає заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. завищеними та необґрунтованими, оскільки справа розглядається в порядку спрощеного провадження, не передбачає судових засідань, а підготовлено лише один документ (позовну заяву). Відповідач просить суд зменшити розмір цих витрат. Позивач надав до суду відповідь на відзив. Позивач посилається на Закони України «Про електронну комерцію» та «Про електронні довірчі послуги», зазначаючи, що використання одноразового ідентифікатора (SMS-коду) прирівнюється до власноручного підпису. Позивач стверджує, що ТОВ «МІЛОАН» як фінансова установа має право на переказ коштів без відкриття рахунку. Платіжне доручення № 44448972 від 22.04.2021 р. є первинним банківським документом і підтверджує перерахування коштів на картковий рахунок Відповідача. Зазначення номера картки замість номера рахунку є прийнятним, а часткове відображення цифр картки - це таємниця фінансової послуги відповідно до ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії». ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 22.04.2021 р. між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 4471445. Укладення договору відбулося в електронній формі шляхом використання одноразового ідентифікатора (SMS-коду), що, згідно із Законом України «Про електронну комерцію» та судовою практикою, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом (ст. 516 ЦК України). Судом встановлено, що ТОВ «МІЛОАН» 10.08.2021 р. відступило право вимоги за Кредитним договором № 4471445 від 22.04.2021 р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» згідно з Договором відступлення прав вимоги №06Т. Позивачем було направлено Відповідачу Повідомлення про відступлення права вимоги. Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості. Сума заборгованості, зазначена Позивачем, є обґрунтованою та документально підтвердженою. Суд вважає доведеним факт укладення Кредитного договору № 4471445 від 22.04.2021 р. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронні довірчі послуги», використання одноразового ідентифікатора (SMS-коду), надісланого на фінансовий номер телефону, який належить Відповідачу та був вказаний ним при реєстрації в Особистому кабінеті, є належним способом акцептування оферти та прирівнюється до підписання договору власноручним підписом. Дії Відповідача в Особистому кабінеті, зокрема подання Заявки та введення SMS-коду, свідчать про його вільне волевиявлення та намір укласти договір. Позивачем надано достатньо доказів, які підтверджують процедуру укладення договору в електронній формі. Суд приймає як належний доказ перерахування кредитних коштів платіжне доручення № 44448972. Незважаючи на те, що відповідач посилається на невідповідність цього документу «стандартній» банківській формі, законодавство допускає використання внутрішніх платіжних документів фінансових установ, які підтверджують операції з переказу коштів. Важливим є факт перерахування коштів на картковий рахунок, який пов`язаний з Відповідачем. Часткове зашифрування номера картки є стандартною практикою для захисту персональних даних та не спростовує факту переказу коштів. Позивач надав докази, що підтверджують зарахування коштів на рахунок, доступ до якого мав Відповідач. Суд вважає Договір відступлення прав вимоги №06Т від 10.08.2021 р. та додатки до нього належними доказами зміни кредитора. Навіть за наявності незначних формальних недоліків, зміст документів однозначно свідчить про перехід права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем було направлено Відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги на його останню відому адресу, що є достатнім для належного повідомлення. Позивачем надано відомість про щоденні нарахування та погашення, яка містить всю необхідну інформацію для визначення заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками та комісійними винагородами. Суд вважає надану інформацію достатньою для перевірки та підтвердження заявленої суми заборгованості. Розрахунок здійснено відповідно до умов кредитного договору та вимог законодавства. Суд, враховуючи принцип розумності та співмірності, а також характер розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, вважає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є дещо завищеними. З огляду на обсяг та складність наданих послуг у цій категорії справ, суд вважає за можливе зменшити їх розмір до 3000 (трьох тисяч) гривень. Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достатні докази на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог. Відповідачем не було спростовано наявність заборгованості та її розмір. Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" підлягають частковому задоволенню. Щодо судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача як на сторону, проти якої ухвалено рішення, а витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача у розмірі, визначеному судом.

Outcome: partial