Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 13.06.2025 року заявник звернулася в порядку окремого провадження до Тисменицького районного суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою. Свої вимоги мотивує тим, що її батько [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу з її матір`ю постійно проживав разом із своє матір`ю [PERSON] у будинку [ADDRESS] . Від бабусі [PERSON] заявник дізналася про те, що батько у грудні 1991 року пішов з дому та не повернувся, до тепер доля батька їй не відома. Заявник вважає, що її батько помер, оскільки понад 30 років відсутні відомості про його місце перебування. Інших родичів, окрім заявника у [PERSON] немає, оскільки його батьки померли. Визнання батька померлим надасть заявнику можливість реалізувати свої спадкові права в порядку спадкової трансмісії після смерті бабусі [PERSON] . У зв`язку із вищенаведеним, враховуючи, що він відсутній за місцем проживання та відсутні відомості про його перебування, просить оголосити [PERSON] померлим. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] адвокат Жиляк М.Д. підтримав позицію своєї довірительки, подану нею заяву просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином через систему «Електронний суд», причин неявки до суду не повідомив, письмових пояснень з приводу заяви не надав. ІІІ.\~ Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 18.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за участю заявниці та заінтересованих осіб (їх представників). ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 15.10.1971 року, батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу № [NUMBER] , яке видане 18.11.2004 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] 27.02.1975 року розірвано (а.с.12). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 08.08.2024 року прізвище [PERSON] після реєстрації шлюбу із [PERSON] змінилося на « [PERSON] » (а.с.17). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 СК України від 09.04.2025 року вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] були [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10.06.2025 року [PERSON] 17.12.1976 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.16). У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] [INFO] помер (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] померла (а.с.13). Довідкою виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, виданої 16.05.2025 року № 70/127-14/17в підтверджується про те, що згідно погосподарського обліку Братковецької сільської ради народних депутатів громадянин [PERSON] , [INFO] був членом домогосподарства з особовим рахунком № [NUMBER] в с. Братківці Тисменицького району та помер [INFO] (згідно погосподарських книг за 1991-1995 року №4). Дані щодо реєстрації смерті громадянина [PERSON] , [INFO] відсутні (а.с.18). З відповіді на адвокатський запит Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 09.05.2025 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] у період з 01.01.1992 по 01.05.2025 року покарання не відбував та під вартою не тримався (а.с.19). З відповіді Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області від 09.05.2025 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрованим/знятим з реєстрації місця проживання на території області не значиться. Паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувався (а.с.21). За даними інформації Української греко-католицької церкви Івано-Франківської архієпархії Тисменицького протопресвітеріату парафії Преподобної Параскеви в с. Братківці в реєстрових книгах парафії записів про поховання [PERSON] , [INFO] , немає (а.с.23). За даними відділу з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади м. Івано-Франківська Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради від 20.05.2025 року відсутня інформація про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] (а.с.24). У відповіді Державної прикордонної служби України від 18.06.2025 року відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України [PERSON] , [INFO] у період з 08.11.2017 по 20.06.2025 року в базі даних не виявлено (а.с.58). Згідно листа головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 30.06.2025 року [PERSON] , [INFO] , в державному реєстрі не зареєстрований (а.с.60). За інформацією наданою відділом РАЦС у місті Івано-Франківську від 22.07.2025 року вбачається, що у архіві відділу наявна інформація щодо народження [PERSON] , [INFO] , актовий запис 21 від 25.08.1953 року, про народження [PERSON] , актовий запис 1649 від 15.10.1791 року, про шлюб [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №140 від 20.02.1971 року, записів про зміну прізвища та смерті не виявлено (а.с.79-82). В матеріалах справи наявна фототаблиця могили [PERSON] (роки життя [INFO] ) з надгробком, яка знаходиться на кладовищі села Братківці Івано Франківської міської об`єднаної територіальної громади (а.с.71). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що є мамою заявниці. Вказала, що розірвала шлюб з [PERSON] , якого немає серед живих. V.\~Мотиви з яких виходить суд та норми права. Згідно із\~\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~ яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1\~ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п. 3 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України). Статтею 306 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до ч. 1\~ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Оголошення особи померлою проводиться судом у порядку, аналогічному порядку визнання фізичної особи безвісно відсутньою. При цьому слід враховувати, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Згідно з\~ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,\~протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У п. 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~судам роз`яснено, що особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про її смерть. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть особи. Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція) При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви з огляду на нижчевикладене. Так, судом встановлено, що про [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~протягом більше\~ніж три\~роки у місці його постійного проживання у [ADDRESS] , немає жодних відомостей. Одночасно, відповідно до довідки виконавчого комітету Івано-Франківської області за даними погосподарської книги за 1991-1995 роки №4 останній помер [INFO] . На підтвердження цієї обставини представником заявника налдано фотографію нагробного пам`ятника [PERSON] , на якій зазначено роки життя 09.08.1953 р. - 30.11.1991 року. Отже, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. Оголошення [PERSON] померлим породжує юридичні наслідки, оскільки заявниця [PERSON] зможе реалізувати своє право на оформлення спадщини на нерухоме майно. Як передбачено ч. 3\~ст. 46 ЦК України\~та роз`яснено в абз. 3 п. 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Також суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1\~ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. VІІ. Судові витрати. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04.11.1950, ст.\~46,\~47 ЦК України, , п. 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,

Outcome: approved