Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

21.06.2024 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: 1/ визнати неправомірними та такими, що є зловживанням правом дії АТ «Херсонгаз», що полягають у: припиненні 22.05.2024 газопостачання в квартиру [ADDRESS] ; нарахуванні на особовий рахунок [PERSON] № [NUMBER] плати за договорами розподілу природного газу та на технічне обслуговування внутрішньобудинкової системи газопостачання після припинення 22.05.2024 газопостачання в квартиру [ADDRESS] ; висуненні вимоги про надання третіми особами представникам АТ «Херсонгаз» повного доступу до кв. [ADDRESS] як обов`язкової умови для відновлення газопостачання в квартиру [ADDRESS] . 2/ зобов`язати АТ «Херсонгаз» припинити зловживати правом та відновити становище, що існувало до порушення, для чого: провести технічне обслуговування внутрішньобудинкової системи газопостачання на стояку № 2 в буд. [ADDRESS] у відповідності до затвердженого наказом Міністерства енергетики України 29.09.2023 № 292 Порядку технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у багатоквартирному будинку; після проведення у визначеному законом порядку технічного обслуговування внутрішньобудинкової системи газопостачання на стояку № 2 в буд. [ADDRESS] відновити газопостачання до квартири [ADDRESS] вказаного будинку; списати всі проведені після 22.05.2024 нарахування на особовий рахунок [PERSON] № [NUMBER] за розподіл природного газу та за технічне обслуговування внутрішньобудинкової системи газопостачання. 3/ стягнути з АТ «Херсонгаз» на користь [PERSON] : витрати, які [PERSON] змушений був зробити для відновлення втрачених внаслідок неправомірних дій АТ «Херсонгаз» можливостей з приготування їжі та підігріву води: на придбання електроприладів в сумі 1722,90 грн; на споживання додаткової електроенергії в сумі 660,00 грн на місяць за період з 22.05.2024 до дати відновлення газопостачання в квартирі [ADDRESS] ; передбачену п/п 1 п. 2 глави 6 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем компенсацію обсягу недовипущеного природного газу в розмірі 143,22 грн на місяць за кожний місяць періоду з 22.05.2024 до дати відновлення газопостачання в квартирі [ADDRESS] ; моральну шкоду, що [PERSON] зазнав внаслідок неправомірних та таких, що є зловживанням правом дій АТ «Херсонгаз», в сумі 150 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. Він є співвласником та проживає в квартирі [ADDRESS] . Згідно відомостей Кабінету Споживача має з відповідачем укладені договори розподіл природного газу та на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку (далі ТО ВБСГ). Заборгованості станом на 22.05.2024 р. за вказаними договорами не мав. 06.05.2024 р. Відповідач шляхом розміщення оголошення на двері під їзду повідомив про проведення 22.05.2024 р. ТО ВБСГ, яке відповідно до графіку повинно було проводитися одночасно з плановим випробуванням щільності. 22.05.2024 р. працівники відповідача відключили зокрема його квартиру від газопостачання через відсутність доступу приблизно до 2/3 квартир мешканців. 04.06.2024 р. було відновлено газопостачання до будинку, крім стояка на якому розташована його квартира через відсутність доступу до квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , який при окупації був «поліцаєм» та втік з Херсону на окуповану територію. Вважає, що відповідач не мав права на припинення газопостачання. Внаслідок припинення газопостачання він вимушений був придбати електричний чайник, індукційну плиту, електричний поточний водонагрівач. Внаслідок роботи вказаних приладів збільшився розмір спожитої електричної енергії. Крім того йому завдана моральна шкода, оскільки він зазнав порушення нормальних умов життя, приниження його честі та гідності від втрат власного часу та зусиль для відновлення нормальних умов життєдіяльності. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.06.2024 р. відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання. 09.07.2024 р. від відповідача надійшов відзив на позов, який АТ «Херсонгаз» не визнає та просить у його задоволенні відмовити, оскільки відключення позивача відповідає діючому законодавству, газопостачання буде відновлено після надання доступу до квартир по стояку. Підстави для відшкодування шкоди відсутність через відсутність вини товариства. 22.07.2024 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, пояснення відповідача вважає маніпуляцією, а дії щодо відключення його квартири від газопостачання безпідставними, підтримав позов в повному обсязі та наполягав на його задоволенні. 25.07.2024 р. від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надійшли пояснення на позов, за якими на питання відключення від системи газопостачання позивачеві надана відповідь 04.07.2024 р. Вказує на те, що припинення або обмеження розподілу природного газу не припиняє обов`язок споживача від зобов`язання по оплаті вартості послуг за договором. Збитки компенсуються лише в разі випадків, визначених п.4 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем. Просили розглянути справу у їх відсутність. Ухвалою підготовчого судового засідання від 25.07.2024 р. задоволено клопотання про виклик свідків позивача, запропоновано відповідачу надати докази, які позивач вважає необхідним зобов`язати надати суду: наявності в квартирі [ADDRESS] кранів до газового обладнання, які необхідно перекрити для проведення ПВЩ ВБСГ спірного будинку згідно з нормою абзацу 8 пункту 7 розділу III Порядку; того, що відсутність під час проведення ТО ВБСГ спірного будинку доступу до квартири [ADDRESS] обумовлює підстави для припинення газопостачання до квартири Позивача; наявності у Позивача чи третьої особи обов`язку надати Відповідачу доступ до квартири [ADDRESS] , чий власник (користувач) відсутній; того, що станом на 22.05.2024, коли було припинено газопостачання в квартиру Позивача, у Відповідача були реальні наміри проводити ПВЩ ВБСГ спірного будинку. 02.08.2024 р. від представника відповідача надійшли заперечення (на відповідь на відзив) відповідно до яких обов`язком споживачів є забезпечення технічного обслуговування ВБСГ. Графік робіт розміщено на сайті Товариства. Оголошення про день проведення ТО ВБСГ було розміщено. Діюче законодавство визначає обов`язок проведення Товариством ТО ВБСГ та застосовувало усі можливі заходи для врегулювання ситуації. 23.06.2024 р. від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої збільшив вимоги щодо стягнення з АТ «Херсонгаз» на користь [PERSON] : витрати, які [PERSON] змушений був зробити для відновлення втрачених внаслідок неправомірних дій АТ «Херсонгаз» можливостей з приготування їжі та підігріву води: на придбання електроприладів в сумі 3703,28 грн; на оплату використаної для живлення придбаних електроприладів за період з 22.05.2024 по 23.09.2024 електроенергії в сумі 4 617,54 грн; на оплату додаткової електроенергії в сумі 1567,29 грн/місяць за період з 24.09.2024 до дати відновлення газопостачання в квартирі [ADDRESS] ; передбачену п/п 1 п. 2 глави 6 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем компенсацію обсягу недовипущеного природного газу в розмірі 143,22 грн на місяць за кожний місяць періоду з 22.05.2024 до дати відновлення газопостачання в квартирі [ADDRESS] . Ухвалою суду від 24.10.2024 р. закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду, задоволено клопотання сторони відповідача про виклик свідків. В судовому засіданні 14.01.2025р. позивач та його представник адвоката Токаленко В.М. підтримали позов в повному обсязі та дали пояснення, аналогічні викладеним у позові, відповіді на відзив, просили задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача адвокат Гейко О.В. позов не визнала в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов, запереченнях на відповідь на позов та просила у задоволенні позову відмовити. Допитана в судовому засіданні 03.04.2025 р. в якості свідка [PERSON] , пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] , та будинок в якому вони проживають влітку 2023 року було відключено від газопостачання на 2 тижня, а стояк по якому проживає [PERSON] відключений до теперішнього часу. В оголошеннях не було зазначено про відключення від газопостачання при відсутності доступу до квартир. Бригадир сказав, що газопостачання не відновлять, якщо не буде доступу до усіх квартир, але можна написати заяву про відстрочення перевірки. Вона з сусідкою їздила до Товариства там їм відповіли, що перенесення неможливе. Через 2 тижня вони знайшли можливість забезпечити доступ до квартир та їм газ підключили. Особисто в її квартирі перевіряли газову плиту та усе. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 03.04.2025 р. показала, що представники газової служби приїхали на обстеження та відключили будинок від газопостачання, а майстер сказав, що без доступу до квартир постачання газу не відновлять та сказав звертатися до контори. В судовому засіданні 03.04.2025 р. допитаний як свідок головний інженер АТ «Херсонгаз» пояснив, що ТО ВБСГ проводиться відповідно до ст. 19 відповідного закону за затвердженими графіками. Про дату проведення обслуговування та перевірку щільності було повідомлено шляхом розміщення відповідного оголошення. За кошторисом передбачений огляд зовнішній, внутрішній газопроводів, футлярів, чеканка; всередині приміщень то з розбиранням кранів пробкових та то шарових кранів на предмет працездатності. Роботи були відповідно до оголошення 22.05.2024р. Було вчинені усі роботи по зовнішнім мережам, спорудам, розбиранням запірних пристроїв, випробувань системи, після чого була заповнена система лише одного стояка. Потім було відкрито ще 5 стояків, а другий стояк залишився перекритим (04.06.2024). Технічно відновити газопостачання лише в квартиру позивача неможливо. Крім то манометрами перевірялася щільність. Запустити газопостачання «всліпу» не мають права, бо можливий виток газу та відповідно загроза вибуху. Примусово попасти в квартиру не мають права, оскільки відсутня аварійна ситуація. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 30.06.2025 р. пояснив, що є майстром газової служби та 22.05.2024р. приймав участь в технічному обслуговуванні будинку [ADDRESS] , зазначив перелік проведених робіт, зокрема огляд фасадного газопроводу, припинення подачі газу для проведення ТО зовнішніх кранів (розбирання, чистка, змащення), перекриття газових кранів на газових стояках та планового випробування на щільність газопроводу у лежаку. Роботи по ТО ВБСГ у квартирі позивача можливо виконати окрім планового випробування на щільність, які не було виконано через відсутність доступу до квартири [ADDRESS] тому газ за цим стояком не був поданий. Суд, заслухавши вступні слова сторін, дослідивши надані докази (письмові, аудіозапис, покази свідків), встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Не є спірним, визнано сторонами та підтверджено відомостями з кабінету споживача, що [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу та послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартиних будинків, на його ім`я відкритий о/р [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] та станом на день звернення до суду має заборгованість за послугу з розподілу природного газу за травень 2024 р. 34,66 грн. (том 1 арк. справи 21-23). 22.05.2024 р. відповідачем припинено газопостачання до квартири позивача, вказана обставина визнається відповідачем та за приписами ч.1 ст. 82 ЦПК України, внаслідок початку проведення відповідачем у будинку [ADDRESS] технічного обслуговування ВБСГ, що додатково підтверджено актами від 22.05.2024 р., 04.06.2022р. (арк. справи 36-37). Технічне обслуговування на час розгляду справи не відбулося через відсутність доступу до квартири [ADDRESS] , особовий рахунок на споживач відкритий на ім`я [PERSON] (том 1 арк. справи 38), який за відомостями інтернет видання підозрюється у співпраці з правоохоронними органами держави-агресора (том 1арк. справи 38 зворотній бік 39) та перебуває на тимчасово окупованій території України. За п. 1 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального EIC-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді. За п.31 розділу ІІІ Правил побутовий споживач має право, зокрема, на: безперервне отримання природного газу за умовами договору постачання природного газу; розірвання договору та/або відшкодування збитків в установленому законодавством порядку, зокрема цими Правилами; Пунктом 32 розділу ІІІ Правил визначені обов`язки побутового позивача, який зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору; раціонально використовувати природний газ, обережно поводитися з газовими приладами і пристроями; не пізніше ніж за двадцять робочих днів до звільнення приміщення або повного припинення газоспоживання письмово повідомити діючому постачальнику про розірвання договору та розрахуватися за спожитий природний газ; безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильник газу, представників постачальника після пред`явлення ними відповідних службових посвідчень для звіряння показань фактично використаних обсягів природного газу; проводити на вимогу постачальника звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта та пред`являти платіжні документи на вимогу постачальника для перевірки правильності оплати; виконувати інші обов`язки, передбачені цими Правилами та чинним законодавством. Побутовий споживач є відповідальним за п.35 розділу ІІІ Правил за: несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання; відмову в доступі до об`єкта споживача представникам постачальника для виконання ними функцій, передбачених цими Правилами та договором; порушення інших вимог цих Правил. Постачальник за п.37 Розділу ІІІ Правил є відповідальним за: порушення вимог цих Правил; несвоєчасне включення споживача до Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС за умови дотримання споживачем умов договору постачання природного газу; несвоєчасне надання інформації або надання недостовірної інформації; безпідставне припинення газопостачання. У разі порушення постачальником цих Правил та умов договору постачання природного газу побутовий споживач за п.38 розділу ІІІ Правил подає постачальнику претензію, складену в довільній формі. Постачальник повинен протягом п`яти робочих днів усунути порушення чи надати побутовому споживачеві обґрунтовану відмову. Претензія (скарга) подана [PERSON] відповідачу електронною поштою 22.05.2024 р. (том 1 арк. справи 24). Відповідь на претензію (скаргу) [PERSON] надана відповідачем лише 04.06.2024 р., відповідно до якої для закінчення робот по ТО ВБСГ потребується повний доступ до квартир, а тому газопостачання до стояка 2 буде поновлено при наявності повного доступу до квартир по стояку. За п.39 розділу ІІІ Правил постачальник не відповідає за ненадання або неякісне надання послуг з газопостачання, якщо це сталося з вини побутового споживача (відмова в доступі до об`єкта споживача представникам постачальника у випадках, передбачених цими Правилами) або внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного, природного або екологічного характеру. Судом не встановлено вказаних вище обставин. Позивач [PERSON] не відмовляв в доступі до свого об`єкта представникам постачальника, наявність ситуацій техногенного, природнього або екологічного характеру не встановлена. У разі коли між побутовим споживачем і постачальником не досягнуто згоди про надання послуг з газопостачання, розмір їх оплати, відшкодування збитків, спірні питання вирішуються в судовому порядку (пункт 40 розділу ІІІ Правил). Необхідність здійснення технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж передбачена Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285 (далі Правила безпеки), Порядком технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у багатоквартирному будинку, затвердженим наказом Міністерства енергетики України від 29.09.2023 № 292 (далі Порядок ТО ВБСГ). Крім того, наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 27.05.2020 № 342 затверджено Перелік видів робіт, які входять до технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання в житлових будинках, який містить два розділи: внутрішньобудинкові системи газопостачання багатоквартирного будинку (мережі спільної власності); внутрішньобудинкові системи газопостачання житлового будинку (крім багатоквартирного), квартири (мережі приватної власності/ інженерно-технічна система приміщення споживача). Згідно з пунктами 3.2 та 3.3 розділу ІІІ Правил безпеки власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України. Власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами. Відповідно до пунктів 5.4 та 5.7 глави 5 розділу V Правил безпеки технічне обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будівель, комунально-побутових об`єктів невиробничого характеру здійснюється відповідно до вимог документації з експлуатації заводів-виробників газового обладнання на договірних засадах. Підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови, зокрема, не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави. Відповідно до п. 9.1. Розділу IX. Порядок обмеження (припинення) розподілу природного газу Споживачу Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2498 від 30.09.2015 р. Оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу Споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі: 1) несвоєчасної та/або неповної оплати послуг за цим Договором; 2) відсутності Споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у розрахунковому періоді; 3) подання Споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) несанкціонованого відбору природного газу, крім перевищення добового підтвердженого обсягу природного газу; 5) визнання в установленому порядку аварійним стану газорозподільної системи та/або ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 6) відмови споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 7) відмови представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання. Тобто, підстав для припинення газопостачання до квартири позивача у відповідача не було. Особливості здійснення технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку передбачена Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Так, відповідно до положень частини третьої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) для забезпечення безпеки газопостачання та готовності внутрішньобудинкових систем газопостачання дво- або багатоквартирного будинку до надання послуг з розподілу та постачання природного газу співвласники такого будинку або за їхнім рішенням - управитель багатоквартирного будинку, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, інша уповноважена співвласниками особа мають укласти договір на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку з оператором газорозподільної системи або іншим суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт. Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у багатоквартирних будинках здійснюється за рахунок співвласників такого багатоквартирного будинку. У разі укладення договору на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку з оператором газорозподільної системи такий договір укладається за формою типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та є публічним. Оператор газорозподільної системи не має права вимагати укладання договору на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку на інших умовах, що не відповідають умовам типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. У разі якщо об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель або інша уповноважена співвласниками особа не звернулися до оператора газорозподільної системи із заявою про укладення договору на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку та не направили йому повідомлення про укладення такого договору з іншим суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт, вважається, що співвласники багатоквартирного будинку приєдналися до договору на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку з оператором газорозподільної системи, на території ліцензійної діяльності якого розташований відповідний будинок. У такому разі оператор газорозподільної системи розподіляє кошторисну вартість технічного обслуговування між співвласниками багатоквартирного будинку пропорційно до кількості укладених договорів із споживачами послуг з розподілу природного газу у такому будинку та надає індивідуальні квитанції споживачам у цьому будинку для оплати послуг з технічного обслуговування. Оператор газорозподільних систем зобов`язаний розмістити на своєму офіційному веб-сайті інформацію про кошторисну вартість технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання кожного багатоквартирного будинку, розташованого на території його ліцензійної діяльності. При цьому інформація про кошторисну вартість подається у двох формах: оплата вартості технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання єдиним платежем управителем або іншою особою, уповноваженою на це співвласниками, від імені усіх співвласників багатоквартирного будинку та за їхній рахунок; оплата вартості технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання окремими платежами кожним співвласником багатоквартирного будинку за індивідуальними квитанціями. Власник/балансоутримувач внутрішньобудинкової системи газопостачання не зобов`язаний укладати договір на технічне обслуговування внутрішньобудинкової системи газопостачання виключно з Оператором ГРМ, а може укласти такий договір із будь-яким суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт. При цьому, оплата за проведення технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку виставляється Оператором ГРМ виключно за роботи/послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку один раз на 3 5 років в залежності від виду робіт. Питання застосування положень Порядку ТО ВБСГ, переліку видів робіт, які входять до технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання або Правил безпеки не відносяться до компетенції НКРЕКП, їх розробником є Міністерства енергетики України. Крім того, Порядком ТО ВБСГ передбачено, що контроль за вчасністю проведення технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у багатоквартирному будинку, за складанням та повнотою виконання графіка проведення ТО ВБСГ у багатоквартирному будинку, а також за виконанням усунення порушень, відображених в акті ТО ВБСГ покладено на Державну інспекцію енергетичного нагляду України. Відповідно до Порядку технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у багатоквартирному будинку, затверджених Наказом Міністерства енергетики України 29 вересня 2023 року № 292, ВБСГ у багатоквартирному будинку (мережі спільної власності) - газові мережі та обладнання від запірного пристрою на вводі в будинок до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення, а саме до запірних пристроїв, включно перед місцями підключення газовими приладами (пристроями), газоспоживаючим обладнанням, теплових агрегатів. Схематичне зображення внутрішньобудинкових систем газопостачання у багатоквартирному будинку наведено у додатку 1 до цього Порядку. Основою ТО ВБСГ у багатоквартирному будинку є система\~планово-попереджувальних\~робіт, що включає такі обов`язкові види робіт: ТО ВБСГ у багатоквартирному будинку; планове випробування на щільність (далі - ПВЩ) ВБСГ у багатоквартирному будинку. Роботи з ТО ВБСГ у багатоквартирному будинку здійснюються виконавцем робіт відповідно до графіка, погодженого із замовником, з яким укладено договір на ТО ВБСГ багатоквартирного будинку. Дотримання графіка є обов`язковим для виконавця робіт та замовника. Для багатоквартирних будинків, ТО ВБСГ в яких виконується на підставі типового договору на ТО ВБСГ багатоквартирного будинку, укладеного шляхом приєднання, Оператор ГРМ розробляє календарний графік ТО ВБСГ у багатоквартирному будинку та розміщує його на своєму офіційному вебсайті. Початок виконання робіт з ТО ВБСГ у багатоквартирному будинку, як і дія типового договору, починається відповідно до погодженого графіка та після оплати відповідно до умов договору на ТО ВБСГ багатоквартирного будинку. Графік оприлюднюється на офіційному вебсайті виконавця робіт. У разі переходу багатоквартирного будинку на іншу модель договірних відносин (зміна виконавця робіт) до графіка вносяться зміни. Проведення ПВЩ ВБСГ у багатоквартирному будинку має бути суміщене з ТО ВБСГ у багатоквартирному будинку. Виконавець робіт зобов`язаний у спосіб, передбачений договором на ТО ВБСГ багатоквартирного будинку, не пізніше ніж за 10 робочих днів попередити замовника про дату і час виконання робіт з ТО ВБСГ у багатоквартирному будинку та/або ПВЩ ВБСГ у багатоквартирному будинку. При цьому замовник (у разі якщо договір на ТО ВБСГ багатоквартирного будинку укладено за рішенням співвласників багатоквартирного будинку з управителем будинку) зобов`язаний до початку робіт, не пізніше ніж за 5 робочих днів, попередити власників/користувачів житлових та/або нежитлових приміщень про дату виконання робіт з ТО ВБСГ у багатоквартирному будинку. Інформація (повідомлення) про виконання робіт з ТО ВБСГ у багатоквартирному будинку, у тому\~числі ПВЩ\~ВБСГ у багатоквартирному будинку, доводиться замовником до відома власників/користувачів житлових та/або нежитлових приміщень шляхом розміщення оголошень у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку, а також, по можливості (за наявності), шляхом направлення повідомлень на електронні адреси або месенджери власників/користувачів житлових та/або нежитлових приміщень або в особистий кабінет співвласника (споживача/користувача природного газу). Інформація (повідомлення) про виконання робіт з ТО ВБСГ у багатоквартирному будинку повинна містити інформацію про дату початку та час виконання робіт, виконавця робіт, який буде виконувати такі роботи. Оголошення щодо проведення ТО ВБСГ не містить відомостей про проведення цього ж дня 22.05.2024 р. о 12-00 год. з ПВЩ ВБСГ, тобто в цій частині вимоги розділу Розділу ІІІ Роботи з ТО ВБСГ у багатоквартирному будинку відповідно до Порядку відповідачем не дотримані. За пунктом 5 розділу ІІІ Порядку саме власник/користувач житлового та/або нежитлового приміщення багатоквартирного будинку зобов`язаний допустити представників виконавця робіт до житлового та/або нежитлового приміщення, де прокладені ВБСГ. Суд звертає увагу, що обов`язок допустити до виконання робіт виникає у власника чи користувача квартири, а не усіх жильців багатоквартирного будинку до приміщення, власником якого вони не є. Крім того, виходячи з пункту 6 розділу ІІІ за фактом відключення ВБСГ багатоквартирного будинку Оператор ГРМ складає акт припинення газопостачання. Тобто, Порядком передбачено відключення усього будинку, а не його окремих стояків від газопостачання. За п.7 розділу ІІІ Порядку герметичність ВБСГ у багатоквартирному будинку перевіряється ПВЩ ВБСГ у багатоквартирному будинку. При відсутності падіння тиску при проведенні ПВЩ ВБСГ у багатоквартирному будинку відсутність доступу до окремих приміщень (квартир) не є підставою для відключення приміщень (квартир), власники (представники) яких забезпечили доступ, і припинення газопостачання до таких приміщень (квартир) не проводиться. Таким чином, суд вважає, що відповідачем не надано обґрунтованих доказів наявності підстав для припинення газопостачання до квартири позивача, оскільки доступ до його квартири у відповідача був. Судом не встановлено, що ненадання доступу до квартири [ADDRESS] , власником чи користувачем якої не є позивач, відповідно до вищевказаних нормативних актів, є підставою для припинення газопостачання у квартиру позивача, відключення окремої квартири чи стояка, а не усього будинку не передбачено, а тому не переслідує законну мету та не є обмеженням необхідним у демократичному суспільстві. Не викликає сумнівів той факт, що застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту є як ефективними, так і такими, що відповідатимуть його змісту та системі права. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом визнання зловживанням правом дії відповідача: припиненні 22.05.2024 газопостачання в квартиру [ADDRESS] ; нарахуванні на особовий рахунок [PERSON] № [NUMBER] плати за договорами розподілу природного газу та на технічне обслуговування внутрішньобудинкової системи газопостачання після припинення 22.05.2024 газопостачання в квартиру [ADDRESS] ; висуненні вимоги про надання третіми особами представникам АТ «Херсонгаз» повного доступу до кв. [ADDRESS] як обов`язкової умови для відновлення газопостачання в квартиру [ADDRESS] не є ефективним засобом відновлення порушеного права позивача, та не можуть розглядатися як окремі позовні вимоги, зазначені питання підлягають з`ясуванню при розгляді за суттю позовних вимог, щодо відновлення прав позивача. Таким чином, суд, встановивши, що припинення газопостачання в квартиру позивача, не проведено відповідно до Порядку ТО ВБСГ, суд дійшов висновку що підлягають задоволенню вимоги щодо відновлення газопостачання до квартири позивача. Щодо зобов`язання проведення технічного обслуговування внутрішньобудинкової системи газопостачання безпосередньо по стояку на якому знаходиться квартира позивача, то в даному випадку суд не має спеціальних знань для з`ясування можливості проведення ТО ВБСГ та ПВЩ ВБСГ за відсутності доступу до квартири [ADDRESS] , тому позбавлений можливості дійти висновку про можливість завершення такого огляду за відсутності доступу до квартири, власники якої відсутні, тому вказана вимога підлягає частковому задоволенню з урахуванням технічної можливості. Щодо вимог про списання плати за договором розподілу природного газу та на технічне обслуговування ВБСГ. Глава 6 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначає порядок розрахунків за договором розподілу природного газу Так, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Абзац перший пункту 9 глави 6 розділу VI визначає, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. Плата за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання (ВБСГ) передбачена Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та врегульована Наказом Міністерства енергетики України від 29 вересня 2023 року № 292 та Постановою НКРЕКП від 05.12.2023 року № 229. Відповідно до ч.3 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі якщо об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель або інша уповноважена співвласниками особа не звернулися до оператора газорозподільної системи із заявою про укладення договору на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку та не направили йому повідомлення про укладення такого договору з іншим суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт, вважається, що співвласники багатоквартирного будинку приєдналися до договору на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання багатоквартирного будинку з оператором газорозподільної системи, на території ліцензійної діяльності якого розташований відповідний будинок. У такому разі оператор газорозподільної системи розподіляє кошторисну вартість технічного обслуговування між співвласниками багатоквартирного будинку пропорційно до кількості укладених договорів із споживачами послуг з розподілу природного газу у такому будинку та надає індивідуальні квитанції споживачам у цьому будинку для оплати послуг з технічного обслуговування. Тобто, розмір плати кожної квартири у житловому будинку є пропорційним від загальної плати та обчислюється пропорційно, тому та не може бути списаною з позивача на період припинення газопостачання до його квартири. В той же час за положеннями Типового договору розподілу природного газу, а саме п.8.3. у разі безпідставного припинення (обмеження) розподілу природного газу Споживачу або підтвердження факту невідповідності якості та/або величини тиску природного газу на межі балансової належності об`єкта Споживача Оператор ГРМ відшкодовує Споживачу вартість недоотриманого природного газу та/або здійснює перерахунок наданих послуг за цим Договором відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Оператор ГРМ не несе відповідальність за припинення (обмеження) розподілу природного газу Споживачу, якщо такі заходи здійснені за вимогою його постачальника, що має підтверджуватися відповідними документами. У разі якщо між Оператором ГРМ і Споживачем не досягнуто згоди про компенсацію завданих збитків чи перерахунок наданих послуг, спірні питання вирішуються в судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що починаючи з червня 2024 р. нарахування плати за розподіл природнього газу у випадку безпідставного припинення газопостачання за відсутності вини позивача та відсутності техногенних, екологічних тощо аварій не відповідає діючому законодавству. Однак відомості про нарахування такої плати з червня 2024 року суду не надані, тому позов в частині списанні плати за відсутності відомостей про її нарахування задоволенню не підлягає. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України). У пунктах 8, 9 частини другої статті 19 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). У частині першій статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують, і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтями 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року в справі № 197/1330/14-ц (провадження № 61-21956св19) вказано, що «причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди)». Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). За приписами ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В той же час, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 761/12945/19 (провадження № 61-15575св20), від 19 лютого 2020 року у справі № 369/8038/17 (провадження № 61-1857св19). Таким чином, суд погоджується з доводами сторони позивача, що діями відповідача за відсутності винних дій позивача, останньому заподіяна шкода, як моральна, так і матеріальна. Позивач через припинення газопостачання до його квартири був вимушений придбати електроприлади чайник вартістю 399,90 грн. (том 1 арк. справи 35), настільну плиту електричну вартістю 1194,00 грн. з доставкою вартістю 129,00 грн., а разом 1323,00 грн. (арк. справи 34 зворотній бік), водонагрівач вартістю 1980,38 грн. (том 1 арк. справи 247), на загальну суму 3\~703,28 грн. Щодо моральної шкоди. Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно частинами першою, другою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої, абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Під час розгляду справ про відшкодування моральної шкоди суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та на яких міркуваннях він у цьому базується, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, потрібні для відновлення попереднього стану. Водночас суд має керуватися засадами розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення. Наявність заподіяння моральної шкоди повинен довести позивач. Позивачем жодним чином не доведено розмір моральної шкоди, але при цьому суд погоджується, що відключення квартири позивача від газопостачання, її мешканці були позбавлені можливості приготувати їжу, мати можливість користуватися гарячою водою, тому суд приймає до уваги обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачеві моральних страждань, взявши до уваги засади розумності, виваженості й справедливості, та вважає, що наявні підстави для відшкодування йому моральної шкодив розмірі 20 тис.грн. Також суд вважає частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги щодо компенсації обсягу невипущеного природного газу за підпунктом 1 пункту 2 глави 6 розділу ХІ КГРС в розмірі 143,22 грн. на місяць з червня 2024 року по липень 2025 року в загальній сумі 2005,80 грн. (143,22 грн. Х 14), вимоги щодо подальшої компенсації задоволенню не підлягають, оскільки суд не може здійснити стягнення наперед. Вимоги щодо компенсації збитків у вигляді оплати додаткової електроенергії задоволенню не підлягають, оскільки наявність таких збитків та здійснення оплати саме цих витрат електроенергії документально не підтверджено. Крім того, неотримання газопостачання компенсується грошовим еквівалентом обсягу невипущеного природного газу, компенсація витрат на електроенергію в даному випадку КГРС не передбачена. Судові витрати у позивача відсутні. За приписами ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору пропорційною задоволеним вимогам в розмірі 2422,40 грн. Заходи забезпечення позову не застосувалися. Підстави для негайного виконання рішення суду відсутні.

Outcome: partial