Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

представник позивача звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за \~ \~ \~ \~Кредитним \~ \~ \~ \~договором №322404001 від 26.02.2023 року у розмірі 120306,00 грн, а також судові витрати. Позов мотивує тим, що 26.02.2023 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладено кредитний договір №322404001, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 25000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі. 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 є рамковою угодою, що діє протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 по 31.12.2024, та додаткові угоди, відповідно до умов яких та згідно з Реєстром прав вимоги №229 до останнього перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором №322404001 від 26.02.2023 на загальну суму 57726,00 грн. В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №27/0524-01 від 27.05.2024, відповідно до умов якого та згідно з витягом з реєстром прав вимоги №1 від 27.05.2024 до останнього перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором №322404001 від 26.02.2023 у розмірі 120306 грн. В подальшому, 14.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу №140325-У, відповідно до умов якого та згідно з Реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором №322404001 від 26.02.2023 у розмірі 120306 грн. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги відповідач заборгованість не погасив, а тому просить стягнути таку в судовому порядку. Ухвалою суду від 5 червня 2025 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання, відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача та у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання відносно ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання двічі не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце їх проведення, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223,ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що 26.02.2023 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладено кредитний договір №322404001 від 26.02.2023, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 25000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повернути позику, сплатити проценти у строки і на умовах, передбачених договором. 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 є рамковою угодою, що діє протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 по 31.12.2024, та додаткові угоди, відповідно до умов яких та згідно з Реєстром прав вимоги №229 до останнього перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором №322404001 від 26.02.2023 на загальну суму 57726,00 грн. В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №27/0524-01 від 27.05.2024, відповідно до умов якого та згідно з витягом з реєстром прав вимоги №1 від 27.05.2024 до останнього перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором №322404001 від 26.02.2023 у розмірі 120306 грн. В подальшому, 14.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу №140325-У, відповідно до умов якого та згідно з Реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором №322404001 від 26.02.2023 у розмірі 120306 грн. Всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, суму кредиту не повернув, нараховані проценти не сплатив, що призвело утворення заборгованості яка згідно представленого позивачем розрахунку становить 120306 грн та складається з заборгованості по кредиту в сумі 25000 грн та заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом 95306 грн. Тому суд приходить до висновку про те, що відповідач порушив умови укладеного нею кредитного договору. Разом з тим, під час розгляду даної справи суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018 року) вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У справі яка розглядається за умовами укладеного між сторонами договору №322404001 від 26.02.2023, останній укладено з встановленням дисконтного періоду який становить 7 днів, тобто орієнтовним строком повернення кредиту є 05.03.2023. Пунктом 3.2 договору передбачено, що строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та періоду пільгової реструктуризації оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Разом з тим, одних доказів вчинення відповідачем, як позичальником, зазначених вище дій для подовження строку кредитування матеріали справи не містять. Відтак, в межах строку кредитування, тобто до 05.03.2023 відповідач повинен був повернути кредит та сплатити відсотки і саме в межах цих строків має відбуватись нарахування відсотків, тоді як позивач обраховує зазначені відсотки за кредитним договором до 08.04.2025 (включно), що не відповідає зазначеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду. Отже, за цим договором відповідач зобов`язаний сплати проценти у розмірі станом на 05.03.2023, тобто в розмірі 2135 грн 00 коп. тому з відповідача на користь позивача згідно з даним договором стягненню підлягає заборгованість за основною сумою боргу, яка становить 25000 грн. та заборгованість за процентами, яка становить 2135 грн 00 коп., що відповідно разом становить 27135 грн, тому в цій частині позов підлягає до задоволення, відповідно в іншій частині позовних вимог суд відмовляє. Задовольняючи частково позов, у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2442,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7\~000 грн., що разом становить 9442, 40 грн, пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2080 грн. 56 коп. (9224,40х27135/120306).

Outcome: approved