Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Миколаївського районного суду Миколаївської області із вказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений 05.09.2024 із відповідачем [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 05.09.2024 Миколаївським відділом реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністркрства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між сторонами, про що складено відповідний актовий запис № 492. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] . Протягом останніх 9 місяців стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння, взаємоповага, стали частими сварки. Відповідач зловживає алкоголем та іншими препаратами. Весь цей час подружжя живе окремо, тобто фактично сім`я припинила свої існування, можливості зберегти сім`ю не має. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 червня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду 18.07.2025 заяву про розгялд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, прізвище залишити « [PERSON] », судовий збір залишити за нею. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подав через канцелярію суду 18.07.2025 заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальні позиції як позивача, так і безпосередньо відповідача, висловлені письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 05.09.2024 уклали шлюб, який зареєстрований Миколаївським відділом реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністркрства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 492, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У сторін є донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням вимог ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналогічні роз`янення викладено в абз. 1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що немає згоди позивача на продовження шлюбу із відповідачем. Водночас відповідач також письмово підтвердив свою волю на розірвання шлюбу, що укладений із позивачем, подавши до суду відповідну заяву. Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя позивача та відповідача і збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам як подружжя за відсутності згоди кожного із них на продовження шлюбу та інтересам їх дитини. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, а відповідно і не заперечення проти розірвання шлюбу зі сторони відповідача, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме спільним інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позовна заява підлягає до задоволення. Також суд, задовольняючи позовну вимогу про розірвання шлюбу, керується положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу, укладеного із позивачем, не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову, а відповідно і ухвалює судове рішення про задоволення позовної заяви.

Outcome: approved