Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №00-9669817 від 13.03.2024 в розмірі 25793,60 грн. Також позивач просить стягнути за рахунок відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн. та судові витрати в сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» укладено договір про споживчий кредит № 00-9669817 від 13.03.2024 позичальник отримала від ТОВ «МАКС КРЕДИТ» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно договору факторингу № 21102024-МК/Ейс від 21.10.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» права грошової вимоги за договором про споживчий кредит № 00-9669817 від 13.03.2024, що укладений між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та позичальником [PERSON] . Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором у сумі 25793,60 грн. станом на 04.05.2025, яка складається з наступного: 8800,00 грн. заборгованість по кредиту, 1993,60 грн. заборгованість за відсотками. У зв`язку з цим позивач просить задовольнити його позовні вимоги. Ухвалою суду від 03.06.2025 у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, слухання справи призначено без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання. Сторонам надано строк для подачі до суду заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 00-9669817 від 13.03.2024, який відтворений шляхом використання [PERSON] одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п. 1.1. договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Згідно п. 1.2 договору, сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає: 8000 (вісім тисяч) гривень. Тип кредиту кредитна лінія. Цільове призначення кредиту (мета отримання Кредиту): на споживчі потреби. Згідно п. 1.3. договору, строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю (дата повернення кредиту) 08 березня 2025 року. Відповідно до п. 1.4 тип процентної ставки фіксована. 1.4.1. Стандартна процентна ставка складає 2,47 (два цілих 47 сотих)% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього договору. Згідно п. 1.5. договору, за надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає: 800,00 (вісімсот гривень нуль копійок). 1.6.1. денна процентна ставка за договором при застосуванні стандартної процентної ставки та комісії (у разі її наявності) дорівнює 2,5% (два цілих 5 десятих). Відповідно до п. 1.7. договору, орієнтовна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладення договору становить 931,66%. Відповідно до п. 1.8. договору, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладення договору становить 79936,00 грн. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 75416. ТОВ МАКС КРЕДИТ свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі та 13.03.2024 перерахував на рахунок [PERSON] 8000,00 грн., про що свідчить виписка по особовому рахунку [PERSON] . Підписанням договору від 13.03.2024 [PERSON] підтвердила, що вона ознайомилась та згодна з умовами надання кредиту, які було розміщено в особистому кабінеті відповідача. [PERSON] \~своїх зобов`язань\~за кредитним\~договором не\~виконала.\~Відповідно до\~розрахунку позивача\~заборгованість [PERSON] \~за кредитним\~договором становить\~25793,60\~грн.,\~яка складається\~з наступного:\~8800,00\~грн.\~заборгованість по\~кредиту,\~16933,60\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками,\~що також\~підтверджується випискою\~з особового\~рахунку за\~кредитним договором\~№00-9669817\~від 13.03.2024. Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» на підставі договору факторингу №21102024-МК/Ейс від 21.10.2024 передало своє право вимоги до [PERSON] . Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС».(а.с. 33-35). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, щодо відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті\~1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. ТОВ «МАКС КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач не надавала своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 8800,00 грн. та за відсотками в сумі 16993,60 грн. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС». Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне: Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог. Відповідно до\~статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо. Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved