Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

20.06.2025 Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (далі АТ «СЕНС БАНК») в особі представника адвоката Гірчака А.М. звернулось через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи тим, що 22.01.2021 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про надання споживчого кредиту №501290737 (далі Договір). Відповідно до умов Договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язувався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит на споживчі цілі у сумі 99000 грн 00 коп, що підтверджується меморіальним ордером від 22.01.2021, строком на 60 місяців з процентною ставкою 18.99%, дата повернення кредиту 22.01.2026. Однак, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість в сумі 225781 грн 49 коп, в тому числі заборгованість за тілом кредиту 85886 грн 61 коп, заборгованість по відсотках 53022 грн 38 коп, заборгованість по комісії 86872 грн 50 коп, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідач. Ухвалою від 03.07.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; призначено перше судове засідання по суті, викликані сторони; визначені строки для подачі заяв по суті. Ухвалою від 23.06.2025 розгляд справи відкладений через неявку відповідачки, яка про місце, день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Представник позивача на судове засідання надав заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити його та розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач на судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи та відзив до суду не надходили. Причини неявки суду невідомі. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних вище осіб за наявними в ній доказами. Ухвалою суду від 01.08.2025 постановлено проводити заочний розгляд справи. Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 22.01.2021 між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладена угода про надання споживчого кредиту №501290737. Договір складається з Оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501290737 від 22.01.2021 та акцепту пропозиції на укладання угоди про надання угоди про надання споживчого кредиту № 501290737 від 22.01.2021, які підписані сторонами електронним підписом та є невід`ємною частиною цього Договору. Сторони узгодили в письмовій формі графік платежів (Додаток 1 до Угоди про надання кредиту) та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також з наданого позивачем паспорта споживчого кредиту вбачається, що сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено суму кредиту 99000 грн 00 коп, процентну ставку 18,99 %, а також неустойку (штраф) в розмірі 200 грн за кожне прострочення платежу від 1 до 4 днів та 400 грн за кожне прострочення платежу, яке триває 5 і більше днів. Акціонерне товариство «Альфа-Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором №501290737 від 22.01.2021, строком на 60 місяців. Відповідно до меморіального ордеру №14937344 від 22.01.2021 [PERSON] отримав кредит у розмірі 99000 грн 00 коп (а.с.13). Отже, АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування позивача внесено до ЄДРЮО 30.11.2022. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з виникла заборгованість в сумі 225781 грн 49 коп, в тому числі заборгованість за тілом кредиту 85886 грн 61 коп, заборгованість по відсотках 53022 грн 38 коп, заборгованість по комісії 86872 грн 50 коп. АТ «СЕНС БАНК» на адресу відповідача направило досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань стосовно погашення заборгованості за кредитним договором № 501290737 від 22.01.2021 в розмірі 222107 грн 44 коп. Однак, відповідач добровільно заборгованість не погашає. З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин прострочення зобов`язання не пояснював. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статей 526,527,530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачем не виконане. В силу вимог ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом. Статтею 629ЦКУкраїни встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору та порушив умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 225781 грн 49коп. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України). В силу вимог ст.ст.12,81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду доказів на спростування зазначеного розрахунку заборгованості, як і не надано доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань. Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 501290737 в розмірі 225781 грн 493 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2709 грн 38 коп. Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У частинах першій-третій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою щодо суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України). Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137ЦПК\~України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Представник позивача підтвердив належними доказами понесення витрати на правничу допомогу в сумі 18323 грн 00 коп. Клопотання про зменшення розміру таких витрат до суду не надійшли. Отже суд вважає за необхідне стягнути з відповідача також витрати на правничу допомогу в суму 18323 грн 00 коп

Outcome: approved