Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

У Заводський районний суд м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 20.04.2019 вона уклала шлюб з відповідачем. [INFO] у них народився син [PERSON] , який\~проживає разом\~з позивачкою. Шлюбні відносини фактично припинили своє існування з вересня 2021 року. Сторони не мають бажання відновити стосунки. Примирення неможливе. Спору щодо поділу майна немає. Просила розірвати шлюб. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Позивач подала заяву, у якій просила справу розглянути без її участі задовольнивши позовні вимоги. Відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, однак повторно до суду не з`явився. Рекомендовані поштові повідомлення 06\~011\~493\~313 21, 06\~011\~597\~279 75 та 06\~011\~7268 20 42 повернулися з відміткою « адресат відсутній за вказаною адресою ». Суд ужив усіх можливих та доступних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи. Однак, проявивши пасивну поведінку щодо отримання судової кореспонденції, відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280, ст. 281 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами\~СК України\~щодо припинення шлюбу. 20 квітня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (актовий запис №203), що підтверджується свідоцтвом серія [NUMBER] від 20.04.2019. Дівоче прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на « [PERSON] ». У шлюбі подружжя народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявним у справі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 26.09.2019. Сторони не підтримують подружніх відносин з вересня 2021 року. Шлюб фактично розпався. Відновити шлюбні відносини сторони не бажають. Відповідно до\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4\~ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини, не підтримання сімейних стосунків, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення для справи. Крім того, згідно з ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з тим, що позивач жодним чином не висловила своє бажання відновити дошлюбне прізвище, суд вважає за належне залишити позивачу прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень до суду не надав, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved