Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Територіальної громади в особі Кам`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державний нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г., про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності. У своєму позові позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд: - встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем: [PERSON] з 2016 року по [INFO] - на час відкриття спадщини у квартирі [ADDRESS] - визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця: [PERSON] , який помер [INFO] , на частину у квартирі [ADDRESS] . В позові посилається на те, що [PERSON] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , та [PERSON] , були власниками в рівних частках (по 1/2 частки) квартири [ADDRESS] . Зазначає. що починаючи з 2016 року позивач постійно стала проживати за адресою: квартира [ADDRESS] разом зі своїм батьком [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частка у квартирі [ADDRESS] . Зазначає, що на день смерті [INFO] постійно проживала в квартирі [ADDRESS] ?янське Дніпропетровської області разом з померлим [PERSON] та вели спільне господарство. Таким чином, [PERSON] , на момент смерті свого батька прийняла спадщину, але не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. 09.08.2024 року Федосова подала заяву про прийняття спадщини та була заведена спадкова справа №574/2024. З моменту відкриття спадщини [PERSON] до подання позову до суду будь-які інші спадкоємці не зверталися до нотаріусів з заявою про прийняття спадщини. Також повідомляю про те, що відсутні будь-які спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, крім [PERSON] . 15.08.2024 року Державним нотаріусом Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Трощій Н.Г., була прийнята постанова про відому у вчиненні нотарільних дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після батька - [PERSON] , померлого [INFO] . Оскільки не надала документів, які б підтверджували фактичне прийняття спадщини. Таким, чином, підтвердити факт, що вона, постійно мешкала зі спадкодавцем та прийняла спадщину, іншим шляхом, окрім судового порядку, вона не має можливості. 2. Заяви, клопотання позивача, відповідача та заінтересованої осіби. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення рішення по справі. В судове засідання відповідач представник Територіальної громади в особі Кам`янської міської ради не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, прийняття рішення згідно з нормами чинного законодавства. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державний нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г., не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 3. Процесуальні дії по справі. Ухвалою суду від 10 січня 2025 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 14 травня 2025 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувати від державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Трощій Н.Г. належним чином завірену копію спадкової справи № 574/2024 після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 23 червня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що свідоцтвом серії [NUMBER] про смерть виданого 17.10.2018 р., підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Заявник зазначає, що померлий [PERSON] був батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 06.08.1971 року, серії [NUMBER] .(а.с.7). В зв?язку з укладенням шлюбу 28.09.1993 року, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . (а.с.7). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 21.03.1997 року , видане відділом обліку та розпорядку житлової площі, згідно розпорядження №109-с від 21.03.1997 року (а.с.9-10). З технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що загальна площа вказаної квартири становить 28,4 кв.м. (а.с.12-13). Згідно витягу з реєстру Кам`янської територіальної громади, зазначається, що [PERSON] , [INFO] , з 08.07.1997 року, проживає за адресою: [ADDRESS] . Ринкова вартість нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 17.03.202 складає 192 200,00 грн. (а.с.32-34). З копії спадкової справи № 574/2024, заведеної після померлого [PERSON] , наданої завідувачем Першою кам`янською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області Н.Трощій вбачається, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори звернулась лише [PERSON] .(а.с. 49-60). Згідно довідки Комуального підприємства «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради» щодо реєстрації права власності на нерухоме майно згідно архівних даних КП «Кам`янське РБТІ» ДОР» відносно квартири за адресою [ADDRESS] власники [PERSON] та [PERSON] , станом на 31.12.2012 року. Згідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 15 серпня 2024 року за вих. №1084/02-31, державний нотаріус Першої кам`янської державної нотаріальної контори Трощій Н. відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого - [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із тим, що вона звернулася до нотаріальної контори після спливу 6-ти місячного строку з дня смерті спадкодавця та не надала документи, які б підтверджували фактичне прийняття спадщини (а.с.14). Інших спадкоємців після померлого [PERSON] [INFO] , крім [PERSON] не має. Згідно до свідоцтва серії [NUMBER] про розірвання шлюбу виданого 17.10.2018 р., підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб (а.с. 35). Згідно акту спільного проживання №858 від 04.09.2024 року, складеного КП КМР «ДОБРОБУТ» вбачається, що за адресою [ADDRESS] дійсно мешкали разом та вели спільне господарство: [PERSON] [INFO] , мешкає фактично та без реєстрації з 2016 і по теперішній час разом з нею за даною адресою мешкає та зареєстрована матір [PERSON] , [INFO] (а.с.16). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною першою статті 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Нормами статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При цьому в положенні п. 3.1 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що [PERSON] з 2016 року до часу смерті свого батька [PERSON] були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки та фактично по кровному спорідненню є членами сім`ї, на даний час інших спадкоємців немає, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: approved