Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

Представник позивача - адвокат Веріковська Т.А., 05 січня 2024 року подала до суду позовну заяву, в якій позивач просить: земельну ділянку за кадастровим номером 3522281500:02:002:0111, з цільовим призначенням: для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, загальною площею 4,5987 га, яка знаходиться у спільній частковій власності по 1/2 частки кожного із співвласників її та [PERSON] , набуту ними у приватну власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, поділити в натурі (на місцевості) на дві рівні, цілі, відокремлені земельні ділянки, відповідно до часток кожного зі співвласників на земельну ділянку та припинити право спільної часткової власності сторін по справі на цю земельну ділянку; виділити їй із зазначеної вище земельної ділянки, 1/2 частину землі площею 2,29935 га відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи щодо поділу спільної земельної ділянки в натурі (на місцевості) із збереженням її цільвого призначення. Вимоги позову обґрунтовані тим, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] після свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , успадкували кожний по частці земельної ділянки з кадастровим номером 3522281500:02:002:0111 загальною площею 4.5987 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кропивницького (Знам`янського) району Кіровоградської області з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що отримали свідоцтва про право на спадщину за законом та їх право приватної спільної часткової власності на успадковану земельну ділянку у розмірі частки за кожним зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.Володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою, яка знаходиться у спільній частковій власності, здійснюється за згодою співвласників земельної ділянки, тому позивач звернулася до відповідача з пропозицією встановити порядок господарювання спадковим майном шляхом добровільного поділу земельної ділянки відповідно до часток на земельну ділянку кожного із співвласників. Для цього, позивач запропоновала відповідачу укласти нотаріально посвідчений договір або нотаріально посвідчену заяву про намір провести поділ земельної ділянки в натурі (на місцевості) в добровільному порядку з узгодженням схеми генплану поділу землі на дві цілі, ізольовані, рівні за площею земельні ділянки, розробленою сертифікованим інженером землевпорядником, який володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням, та є відповідальним за якість робіт із землеустрою або Кропівницьким управлінням Держгеокадастру Кіровоградської області. Однак, відповідач від поділу земельної ділянки в добровільному порядку відмовився, що порушує право позивача щодо володіння, користування і розпорядження нерухомим майном. У зв`язку з тим, що відповідач не надав згоди на добровільний поділ земельної ділянки в натурі, на місцевості, позивач при таких обставинах, вимушена звернутися за захистом порушених прав і законних інтересів до суду з цією позовною заявою. Позивач та її представник адвокат Веріковська Т.А. у судове засідання не з`явились, представник позивача подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглядати справу за її з позивачем відсутності. Також просила стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Відповідач у судове засідання також не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив розглянути справу за його відсутності та зменшити розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивачу [PERSON] , 18 лютого 2022 року державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Дехтяр Л.Ф. видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] , 1929 року народження, який помер [INFO] , на частку земельної ділянки,\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~площею 4,5987\~гектарів,\~кадастровий номер\~3522281500:02:002:0111,\~належної на\~підставі Державного\~акта на\~право приватної\~власності на\~землю Р2№467786,\~виданого Знам?янською\~районною державною\~адміністрацією Кіровоградської\~області 26\~серпня 2002\~року,\~згідно інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~про реєстрацію\~державним реєстратором\~Дмитрівської сільської\~Кропивницького району\~Кіровоградської області\~Бойко Н.С.\~в Державному\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно\~права власності\~14\~липня 2021\~року за\~№43025859,\~реєстраційний номер\~об?єкта нерухомого\~майна 2410678835222,\~дружині [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~спадкоємцем якої\~був чоловік\~ [PERSON] ,\~який прийняв\~спадщину,\~але не\~оформив своїх\~спадкових прав(спадкова справа №65/2020) (а.с. 12). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за [PERSON] 18 лютого 2022 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 лютого 2022 року, зареєстровано право власності на частку земельної ділянки кадастровий номер 3522281500:02:002:0111, площею 4,5987 га. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2410678835222. Форма власності: приватна. Вид спільної власності: спільна часткова (а.с.13-14). Відповідачу [PERSON] , 28 березня 2024 року державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Дехтяр Л.Ф. видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] , 1929 року народження, який помер [INFO] , на частку земельної ділянки,\~наданої для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~площею 4,5987\~гектарів,\~кадастровий номер\~3522281500:02:002:0111,\~належної на\~підставі Державного\~акта на\~право приватної\~власності на\~землю Р2№467786,\~виданого Знам?янською\~районною державною\~адміністрацією Кіровоградської\~області 26\~серпня 2002\~року,\~згідно інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~про реєстрацію\~державним реєстратором\~Дмитрівської сільської\~Кропивницького району\~Кіровоградської області\~Бойко Н.С.\~в Державному\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно\~права власності\~14\~липня 2021\~року за\~№43025859,\~реєстраційний номер\~об?єкта нерухомого\~майна 2410678835222,\~дружині [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~спадкоємцем якої\~був чоловік\~ [PERSON] ,\~який прийняв\~спадщину,\~але не\~оформив своїх\~спадкових прав(спадкова справа №65/2020) (а.с. 99). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав, за [PERSON] 28 березня 2024 року на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28 березня 2024 року, зареєстровано право власності на частку земельної ділянки кадастровий номер 3522281500:02:002:0111, площею 4,5987 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2410678835222. Вид спільної власності: спільна часткова (а.с. 101). Ухвалою суду від 27 травня 2024 року за клопотанням представника позивача у справі було призначено судову земельно-технічну експертизу про поділ земельної ділянки кадастровий номер 3522281500:02:002:0111 в натурі (на місцевості), проведення якої доручено Кропивницькому відділенню Київського науково дослідного інституту судових експертиз (а.с. 105-107). Згідно з висновком експерта за результатами проведення на виконання вказаної ухвали суду судової земельно-технічної експертизи №1352/24-27 від 30 квітня 2025 року, на розгляд суду експертом пропонується один найбільш раціональний та технічно можливий варіант поділу земельної ділянки з кадастровим номером 3522281500:02:002:0111, площею 4,5987 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кропивницького (Знам?янського) району Кіровоградської області, без зміни цільового призначення земельної ділянки, a саме: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у відповідності до часток співвласників: [PERSON] - 1/2 частка, [PERSON] - 1/2 частка та вимог нормативно-правових актів. Варіант поділу наступний. Співвласнику 1 з часткою 1/2 пропонується для виділення в натурі земельна ділянка площею 2,29935 га, яка обмежена поворотними точками «1-9-10-5-6-7-8-1» (в графічному додатку 1 заштриховано зеленим кольором), описується наступним чином: від точки «1» до точки «9» довжиною 65,10 м; від точки «9» до точки «10» довжиною 376,87 м; від точки «10» до точки «5» довжиною 64,01 м; від точки «5» до точки «6» довжиною 39,88 м; від точки «6» до точки «7» довжиною 124,79 м; від точки «7» до точки «8» довжиною 119,33 м; від точки «8» до точки «1» довжиною 95,07 м. В?їзд та вхід на виділену земельну ділянку пропонується здійснювати із земель комунальної власності по межі «А-Б» в поворотних точках «1-9» земельної ділянки з кадастровим номером 3522281500:02:002:0111. Співвласнику 2 з часткою 1/2 пропонується для виділення в натурі земельна ділянка площею 2,29935 га, яка обмежена поворотними точками «9-2-3-4-10-9» (в графічному додатку 1 заштриховано синім кольором), описується наступним чином: від точки «9» до точки «2» довжиною 65,07 м; від точки «2» до точки «3» довжиною 374,90 м; від точки «3» до точки «4» довжиною 3,33 м; від точки «4» до точки «10» довжиною 61,42 м; від точки «10» до точки «9» довжиною 376,87 м. В?їзд та вхід на виділену земельну ділянку пропонується здійснювати із земель комунальної власності по межі «А-Б» в поворотних точках «9-2» земельної ділянки з кадастровим номером 3522281500:02:002:0111 (а.с.209 -218). Згідно з положеннями ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За нормами ч.1,2 ст.\~355\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.356\~ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.9,10 ст.79-1\~ЗК України земельна ділянка може бутиоб`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди,сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації прававласності нанеї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Частиною 1 ст.357\~ЦК України передбачено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. За змістом частин 1-3 ст.358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном,що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1-4 ст.88\~ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди -у судовомупорядку. Договір про спільну часткову власність на земельнуділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки-вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно з ч.1 3 ст.364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч.1,2 ст.367\~ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові №501/2148/17 від 19 травня 2021 року. Як визначено п. 54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ\~від 25\~грудня 2015\~року №1127 для державної реєстрації права власності на майно, утворене у результаті поділу майна чи виділу в натурі частки з майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, що здійснює виділ у натурі частки, також подається договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду. Отже судом на підставі досліджених доказів встановлено, що позивач та відповідача є співвласниками в рівних частках земельної ділянки за кадастровим номером 3522281500:02:002:0111, з цільовим призначенням: для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, загальною площею 4,5987 га. Сторони не дійшли згоди щодо поділу земельної ділянки в добровільному порядку. Згідно з висновком прведеної судової земельно-технічної експертизи наявна технічна можливість поділу земельної ділянки з виділенням в натурі на місцевості кожній зі сторін відокремленої частини земельної ділянки відповідно до розміру їх часток, наведено варіант поділу земельної ділянки. За таких обставин, суд вважає заявлений позов про поділ земельної ділянки приватної власності в натурі та припинення права спільної часткової власності обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.133 ЦПК України,\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи.\~До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Частиною 1 ст.141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене узгоджується з ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір». За подання даного позову до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп. Таким чином 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню їй з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову. А інші 50% - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Суд відзначає, що верховний суд неодноразово дійшов висновків, що стягненню з підлягають виключно судові витрати на сплату судового збору без врахування комісії, оскільки банк платником обирається самостійно, та банківська комісія за своєю суттю не є частиною судового збору чи судовими витратами, що встановлені державою відповідним нормативно-правовим актом та є обов`язковим до сплати( Постанови Верховного Суду від 05 лютого 2025 року справа № 523/10351/21, від 25 січня 2023 року у справі № 523/12032/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 522/19433/17). Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України,\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У даній справі за клопотанням позивача Кропивницьким відділенням\~Київського науково\~дослідного інституту\~судових експертизпроведено судову земельно-технічну експертизу про поділ земельної ділянки з приводу розподілу якої виник спір. За проведення вказаної експертизи позивачем на користь експертної установи сплачено 18932 грн 00 коп. Відтак, у відповідності до положень ч.2 ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 18932 грн 00 коп., які останньою сплачені за проведення у справі судової земельно-технічної експертиз. Відповідно до ст.137\~ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Витрати на правничу допомогу позивач заявила до стягнення в сумі 16000 грн. На підтвердження надання позивачу правничої допомоги адвокатом, суду надано: копію ордеру від 29 грудня 2023 року виданого АО «Веріковська, Дяченко та Партнери» на ім`я адвоката Веріковської Т.А.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; витяг з договору про надання професійної правничої допомоги ВТА 0031 від 22 листопада 2023 року, який укладений між позивачем та АО «Веріковська, Дяченко та Партнери»; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат; додаткову угоду №1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 28 листопада 2025 року, де вказано, що замовник (позивач) повинен сплатити виконавцю обумовлену суму за надані послуги в розмірі 16000 грн 00 коп.; підписаний акт виконаних робіт від 28 липня 2025 року з переліком послуг та їх вартості, з якого вбачається, що замовник прийняв викону виконавцем роботу в повному обсязі та зобов`язаний сплатити гонорар в сумі 16000 грн. Проаналізувавши детальний опис виконаних робіт, враховуючи предмет спору, складність даної категорії справи, критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, а також враховуючи заявлене відповідачем клопотання про зменшення розміру таких витрат, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 6000 грн в рахунок витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved