Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03.03.2020 у розмірі 185518,45 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 150022,35 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 35496,10 грн., посилаючись на те, що 03.03.2020 відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія, зі встановленим початковим кредитним лімітом, який в подальшому збільшено до 150\~000,00грн., тип кредитної картки «Універсальна», строк кредитування: 20 років з пролонгацією, процентна ставка, відсотків річних: 43,2%. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку. Із закінченням строку дії кредитної картки відповідач отримував наступну картку «Універсальна GOLD». 03.07.2021 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 40,8%. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, але в процесі користування кредитним рахунком не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача. Також позивач просить стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати по справі в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 21 травня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач не надавав клопотань про розгляд справи в загальному порядку. Відповідач заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін чи відзив на позов суду не подала, про розгляд справи повідомлялася належним чином, в тому числі шляхом оголошення на веб-сайті суду «Судова влада». Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлялися відповідачу за місцем реєстрації, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. \~Отже зважаючи на те, що судом вжито заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5\~статті 279 ЦПК України. \~Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 03.03.2020 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до збільшився до 15000,00 грн., що підтверджується Випискою по рахунку. За відповідачем обліковувались три картки зі встановленими кредитними лімітами, якими користувався відповідач, а саме: кредитна картка № [NUMBER] строк дії 02/20 тип\~Універсальна, кредитна картка номер [NUMBER] строк дії\~ 02/24\~тип \~Універсальна; кредитна картка номер [NUMBER] строк дії 01/25 тип\~Універсальна GOLD. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи, на підтвердження чого позивачем надано Виписку за договором № б/н за період з 01.03.2020 по 30.04.2025. Крім того, 23.03.2021 року [PERSON] підписав Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, в якій Банком надано пропозиції щодо зміни істотних умов Договору. 03.07.2021 року Відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. Відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 01.03.2020 р. відсотки нараховувалися відповідно до підписаних Відповідачем Заяв про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03.03.2020 та від 23.03.2021, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 43,2%, з 01.08.2020 у розмірі 42%, з 23.03.2021 у розмірі 40,8%. При цьому за погодженою ставкою Банком нараховано відсотків у розмірі 35496,10 грн. Відповідач скористався кредитними коштами встановленого кредитного ліміту, однак не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.04.2025 року становить 185\~518,45 грн., яка складається з 150\~022,35 грн.- заборгованості за тілом кредиту та 35496,10 грн. - заборгованості за простроченими відсотками. Вказаний розрахунок не спростований відповідачем належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його міст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, відповідно до ст.ст.\~627-629,\~638 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). За умовами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як встановлено судом, позивач, АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував та внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який надано позивачем у матеріали справи. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст.\~530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом. Враховуючи викладене вище, позов АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 185\~518,45 грн. підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved