Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

До Погребищенського\~районного суду\~Вінницької області\~надійшла за\~підсудністю \~позовна заява\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утримання дружини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. Позов мотивовано тим, що сторони 24.07.2023 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, з часом подружжя перестали піклуватися про створення нормальних сімейних стосунків, не дбали про взаємоповагу один до одного, що призвело до розладу та фактичного припинення шлюбних відносин. Фактично з початку березня місяця 2025 року подружжя перестало жити як одна сім`я. До того як відносини між ними було розірвані відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні. У зв`язку із складним матеріальним становищем позивачка потребує матеріальної допомоги на своє утримання від відповідача. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 заробітку (доходу) до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, починаючи з дня подання заяви до суду. Ухвалою судді від 23.05.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 21-22). На зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача направлено позовну заяву з додатками та копією зазначеної вище ухвали про відкриття провадження у справі, про що є повідомлення про вручення поштового відправлення. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. До суду не надано будь-яких заяв або клопотань від сторін, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3\~ст.211 ЦПК України\~судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Так, судом встановлено, що 24 липня 2023 року між [PERSON] та\~ [PERSON] укладено\~шлюб за\~актовим записом\~№200,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] ,виданого Дружківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24 липня 2023 року (а.с. 4). Позивачка та відповідач є батьками малолітньої дитини\~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05 квітня 2024 року (а.с. 5). Відповідно до частин 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). Отже, особливим різновидом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч. 1 ст.79 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Верховний Суд у постановах від 07 липня 2021 року у справі № 420/370/19, від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17, від 11 лютого 2022 року у справі №947/22756/19 неодноразово наголошував на необхідності застосування категорії стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К.» та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника вимога цього заявника заслуговує довіри». Позивачка покликається на те, що малолітня дитина проживає разом із нею, а відповідач інших аліментних зобов`язань на сьогодні не має, а отже спроможний надавати їй матеріальну допомогу до досягнення дитиною трьохрічного віку. Натомість відповідач інформацію щодо\~місця проживання\~дитини з\~ матір`ю, її\~утримання та\~здійснення за\~нею постійного\~доглядуне спростував, а також, не надав будь яких доказів, які б свідчили про те, що він не спроможний надавати матеріальну допомогу позивачці до досягнення дитиною трьохрічного віку. Надані позивачкою докази, на переконання суду, виходячи із практики\~ЄСПЛ щодо\~урахування принципу\~«балансу вірогідностей»,\~дозволяють суду\~дійти висновкупро наявність достатніх правових підстав для стягнення на її користь із відповідача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років суд виходить з положень ст. 84 СК України, бере до уваги матеріальне становище платника аліментів та керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище сторін. При цьому, визначаючи розмір аліментів на утримання дружини у розглядуваній справі, суд виходить із принципів справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, вважає правильним визначити розмір аліментів у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Враховуючи викладене,\~а також\~те,\~що відповідачем\~не надано\~до суду\~будь-яких\~доказів того,\~що він\~не спроможний\~надавати матеріальну\~допомогу своїй\~дружині,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги підлягають\~частковому задоволенню. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. В ч.1\~ст.1 ЗУ «Про судовий збір»\~визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. В силу\~п.\~3\~ч.1\~ст.\~5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За змістом\~частин 1,\~3\~ст.9\~ЗУ «Про\~судовий збір»\~кошти судового\~збору спрямовуються\~на забезпечення\~здійснення судочинства\~та функціонування\~органів судової\~влади,\~а також\~на забезпечення\~архітектурної доступності\~приміщень судів,\~доступності інформації,\~що розміщується\~в суді,\~для осіб\~з інвалідністю\~та інших\~маломобільних груп\~населення. Зважаючи на\~те,\~що внаслідок\~розгляду даної\~справи державою\~Україна понесено\~певні матеріальні\~витрати,\~які полягають\~у неодержаному\~судовому зборі,\~який мав\~би бути\~спрямований на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, то держава Україна є особою, яка понесла судові витрати, в розумінні норми ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Пунктом 3 ч.1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Отже, позов про стягнення аліментів за своєю правовою процесуальною природою є позовом майнового характеру. За змістом підпункту 1 пункту 1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана до суду фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, із відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: partial