Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

До Індустріального районного суду міста Дніпра звернувся представник акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що між акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] 07.03.2019 укладено кредитний договір № 2001260943901 видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 10 000 грн, який пізніше було збільшено до 62 694 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.07.2024 складає 95 370, 20 грн., з яких: 55 373, 82 грн. - заборгованість за кредитом; 39 996, 38 грн. - заборгованість за процентами, яку просив стягнути з відповідача. Представник [PERSON] - адвокат Циганюк А.В. надала відзив на позовну заяву в якому зазначала, що позивач не виконав жодних дій для належного повідомлення відповідача про заборгованість за кредитним договором, і як наслідок не здійснив досудовий порядок урегулювання спору. Як вбачається з розрахунку заборгованості від 01.07.2024, наданим позивачем до позову, в період з 28.02.2022 по 29.04.2024 позивачем були нараховані відсотки за користуванням кредитними коштами у розмірі 55 849,07 грн, що є порушенням вимог п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України та безпідставно нарахував відсотки за користування кредитними коштами. До позову додано заяву №2001260943901 від 07.03.2019, де зазначено, що кредитний ліміт становить 10 000 грн., а також умови користування кредитним лімітом, строки погашення заборгованості, річна процентна ставка. Відомості про збільшення кредитного ліміту у заяві відсутні. Позивач до позову додав довідку про збільшення кредитного ліміту, проте у цій довідці відсутні підписи обох сторін, а тому сторонами не було узгоджено збільшення кредитного ліміту без згоди відповідача. Позовні вимоги банку суперечать його ж розрахунку, наданого до позову. Також звертала увагу суду, що розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу, оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, не відповідає ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та не може підтверджувати існування тих чи інших фінансових операцій. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ ПУМБ). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У справі встановлено, 07.03.2019 між позивачем АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №2001260943901 у вигляді заяви на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб. Підписавши заяву №2001260943901 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 07.03.2019, відповідач [PERSON] погодилася, що строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмірі мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО). Відповідно до умов надання та обслуговування кредитної картки строк дії платіжної картки - 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на той самий строку у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін, а тому доводи представника відповідача не заслуговують на увагу. У вказаній заяві відповідач просила відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку на наступних умовах: кредитний ліміт - 10 000 грн. До Заяви позивач додав також публічну пропозицію АТ ПУМБ на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та графік платежів, розрахунок сукупної вартості овердрафту та реальної процентної ставки. Позивачем надано до матеріалів справи паспорт споживчого кредиту, який власноручно підписано відповідачем, згідно якого сума-ліміт кредиту становить 10 000 грн., строк кредитування 12 місяців, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на той самий строку у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. Процентна ставка фіксована становить 47,88% річних. Відповідач допустила неналежне виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку [PERSON] має заборгованість, яка утворилася станом на 01.07.2024та складає 95 370, 20 грн., з яких: 55 373, 82 грн. - заборгованість за кредитом; 39 996, 38 грн. - заборгованість за процентами, яку просив стягнути з відповідача. З метою до судового врегулювання спору банком на адресу відповідача було направлено письмову вимогу (повідомлення) № вих.KHO-44.2.2/382 від 02.07.2024 з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором в сумі 95 370, 20 грн, не пізніше 30 календарних днів з дня отримання цього повідомлення, що підтверджується копією даної письмової вимоги та списком згуртованих відправлень (рекомендованих листів). Однак, відповідач заборгованість за вказаним кредитним договором не сплатила. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що відповідач користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору. Відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ ПУМБ, не довела відсутність заборгованості. Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги АТ ПУМБ про стягнення заборгованості за кредитним договором від 07.03.2019, що утворилася станом на станом на 01.07.2024 становить 95 370, 20 грн., з яких: 55 373, 82 грн. - заборгованість за кредитом; 39 996, 38 грн. - заборгованість за процентами, яку просив стягнути з відповідача. За таких обставин, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України). Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18.07.2025, є дата складення повного судового рішення 28.07.2025.

Outcome: approved