Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

Представниця позивача адвокат Школьна А.В. звернулась до Залізничного районного суду м.\~Львова із позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за період з 01.04.2021 року по 31.03.2025 року у розмірі 34\~937,34 грн., яка складається з: заборгованості за житлово-комунальні послуги, у розмірі 20\~392,36 грн., 3% річних у розмірі 2\~398,48 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 12\~146,50 грн. та понесені судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власницею нерухомого майна, квартири, яка знаходиться за адресою:\~ [ADDRESS] та співвласником багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , в якому створено ОСББ «Фамільний дворик». Відповідачка у повному обсязі не виконує свій обов`язок зі своєчасної оплати внесків співвласника багатоквартирного будинку, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за період з 01.04.2021 року по 31.03.2025 року у розмірі 20\~392,36 грн. Із врахуванням наведеного позивач просить стягнути із неї вказану суму боргу, а також відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~інфляційні втрати у сумі 12\~146,50 грн. та 3% річних\~2\~398,48 грн. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 05.05.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачка [PERSON] про відкриття провадження у справі повідомлялась належним чином, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, скерованими за її зареєстрованим місцем проживання. Таким чином, надсилання листа рекомендованою поштою на фактичну адресу є достатнім для визнання повідомлення належним чином здійсненим, оскільки подальше отримання кореспонденції адресатом не залежить від волі та контролю відправника, зокрема й суду. Указана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б. Відповідачка у встановлений судом строк не надала до суду відзиву на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтями\~12,\~81 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту\~ст. 76-80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність\~достатності. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідачка [PERSON] є власницею нерухомого майна, квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 58 м2 /а.с.82-87/. Як вбачається із п. 2.1. статуту ОСББ «Фамільний дворик», затвердженого загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , об`єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням та інженерною інфраструктурою (протокол № 8 від 20.12.2020 року) (далі Статут), метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежі передбачених, законодавством та цим Статутом /а.с.15-27/. Відповідно до п. 4.11 Статуту, Об`єднання у своїй діяльності відповідно до законодавства та цього Статуту має право застосування необхідних засобів впливу до співвласників, які не сплачують платежів та внесків більш як три місяці, аж до подання позову до суду. Згідно з п. 15.1 джерелами фінансування є кошти внесків і платежів співвласників, що зараховуються на окремі банківські рахунки для кожного корпусу (будинку) окремо і використовуються виключно для цього корпусу (будинку). Порядок сплати членських внесків Об`єднання врегульовано Розділом 17 Статуту. Зокрема, сплата встановлених загальними зборами Об`єднання плаваючих внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного. резервного фондів у розмірах і в термінах встановленими загальними зборами Об`єднання є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому чисті і відрахувань до резервного, ремонтного фондів встановлюється загальними зборами Об`єднання відповідно до законодавства та Статуту (п.17.1. 17.3.). Згідно з Витягом з протоколу № 8 від 20.12.2020 року загальних зборів співвласників ОСББ «Фамільний дворик» багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] розмір базових внесків на утримання будинку для власників квартир не змінюється і складатиме 4,5 грн. за м2; для власників комірок 4,0 грн. за м2; для власників цокольних, підвальних приміщень та гаражів 2,0 грн. за м2; для власників комерційних приміщень 5,00 грн. за м2. Крім базових внесків на утримання будинку нараховуються витрати за вивіз ТПВ, електроенергію МЗК пропорційно до площі та обслуговування ліфтів (пропорційно до кількості квартир) /а.с.30/. Відповідно до протоколу № 9 загальних зборів співвласників ОСББ «Фамільний дворик» багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] від 18.12.2021 року розмір базових внесків на утримання будинку для власників квартир не змінюється і складатиме 4,5 грн. за м2\~(базовий тариф); для власників комірок 4,0 грн. за м2; для власників цокольних, підвальних приміщень та гаражів 2,0 грн. за м2; для власників комерційних приміщень 5.00 грн. за м2. Крім базових внесків на утримання будинку нараховуються витрати за вивіз ТПВ, електроенергію МЗК (пропорційно до площі) та обслуговування ліфтів (пропорційно до кількості квартир) /а.с.32-34/. Згідно з протоколом № 10 загальних зборів співвласників ОСББ «Фамільний дворик» багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] від 18.12.2022 року розмір базових внесків на утримання будинку для власників житлових приміщень (квартир) 5,6 грн) за 1 м2; нежитлових приміщень (цокольні приміщення) 3,5 грн. за 1 м2; нежитлових приміщень (підвальні приміщення) 3,5 грн. за 1 м2; нежитлових приміщень (гаражі) 3,55 грн. за 1 м2; нежитлових приміщень (комірки міжповерхові) 4,5 грн. за 1 м2; нежитлових приміщень (комерційні приміщення в яких здійснюється комерційна діяльність, що розташовуються в підвальних та/або цокольних та/або перший поверх багатоповерхового будинку) 5,0 грн. за 1 м2. Крім базових внесків на утримання будинку нараховуються витрати за вивіз ТПВ, електроенергію МЗК (пропорційно до площі квартири) та обслуговування ліфтів (пропорційно до кількості квартир) /а.с.37-39/. Відповідно до протоколу № 11 загальних зборів співвласників ОСББ «Фамільний дворик» багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] від 17.12.2023 року встановлено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території: для власників житлових приміщень (квартир) 5,6 грн за 1 м2; нежитлових приміщень (цокольні приміщення) 4 грн за 1 м2; нежитлові приміщення (підвальні приміщення) 4 грн. за 1 м2; нежитлових приміщення (гаражі) 4 грн. за 1 м2; нежитлові приміщення (комірки міжповерхові) 5 грн) за 1 м2; нежитлові приміщення (комерційні приміщення, в яких здійснюється комерційна діяльність, що розташовуються в підвальних та/або цокольних та/або перший поверх багатоквартирного будинку) 5,0 грн за 1 м2. До внесків на утримання будинку та прибудинкової території, додатково нараховуються витрати та вивіз ТПВ, електроенергію МЗК (пропорційно до площі квартири), обслуговування та модернізація ліфтів (пропорційно до кількості квартир) згідно виставлених рахунків за надані послуги /а.с.54-58/. Згідно протоколу № 12 загальних зборів співвласників ОСББ «Фамільний дворик» багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] від 03.12.2024 року встановлено розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території: для власників житлових приміщень (квартир) 6,5 грн за 1 кв.м.; нежитлових приміщень (цокольні приміщення) 4 грн за 1 кв.м.; нежитлові приміщення (підвальні приміщення) 4 грн. за 1 кв.м.; нежитлових приміщення (гаражі) 6 грн. за 1 кв.м. ;нежитлові приміщення (комірки міжповерхові) 6 грн за 1 кв.м. ; нежитлові приміщення (комерційні приміщення, в яких здійснюється комерційна діяльність, що розташовуються в підвальних та/або цокольних та/або перший поверх багатоквартирного будинку) 6,0 грн за 1 кв.м. До внесків на утримання будинку та прибудинкової території, додатково нараховуються витрати та вивіз ТПВ, електроенергію МЗК (пропорційно до площі квартири), обслуговування та модернізація ліфтів (пропорційно до кількості квартир) згідно виставлених рахунків за надані послуги /а.с.64-68/. Статтею 68 ЖК України\~встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15, від 25 березня 2024 року у справі № 462/1232/23, зроблені правові висновки про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено\~Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до ч. 1, 4\~ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно ч. 5\~ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». В залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1\~ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами\~Цивільного кодексу України, так і\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них. Частиною 4\~ст. 319 ЦК України\~визначено, що власність зобов`язує. Відповідно до положення\~статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно із ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, відповідно до наведених норм чинного законодавства особа, яка є власником приміщення і, у свою чергу, співвласником будинку, в якому створено об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 916/2197/13 (№ 3-28гс15) та від 11 листопада 2015 року у справі № 3-945гс15. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача виплат, передбачених\~ст. 625 ЦК України\~за прострочення виконання грошового зобов`язання, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплена в п. 10 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій\~статті 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. У\~статті 625 Цивільного кодексу України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга\~статті 625 ЦК України). За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України\~(висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15). З огляду на те, що відповідач, прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинний сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 14-448цс19-ц). Разом з тим, суд не погоджується з наданим стороною позивача розрахунком інфляційного збільшення та 3% річних, з огляду на те, що\~Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого неодноразово продовжено та є діючим і на час вирішення справи. Згідно з\~Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану»: в умовах воєнного стану, введеного\~Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.\~\~\~\~\~\~ Вказана заборона діяла до 31 грудня 2023 року, оскільки 29 грудня 2023 року пункт 1 постанови № 206 викладено в наступній редакції, зі змінами, внесеними\~Постановою Кабінету Міністрів України № 390 від 21 квітня 2023 року: «Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених\~наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285)». Отже, у період з 24 лютого 2022 року по 31 грудня 2023 року діяла заборона на нарахування та стягнення інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги. Як\~вбачається з позовної заяви, представницею позивача долучено до матеріалів справи\~\~нарахування інфляційних втрат за період\~з 01.01.2022 року по 31.03.2025 року в сумі 12\~146,50 грн.\~/а.с.90-91/. Відтак,\~нарахування інфляційного збільшення\~за період з 01.01.2022 року по 23.02.2022 року та з 01.01.2024 року по 31.03.2025 року є правомірними, такі нарахування підлягають стягненню з відповідача за вказаний період у сумі\~4\~608,67 грн. (20\~392,36 х 122,6% / 100% - 20\~392,36 = 4\~608,67 грн., де 122,6?% - сукупний індекс інфляції за період з 01.04.2021 року по 31.03.2025 року, виключаючи період з 24.02.2022 року по 31.12.2023 року). Крім цього, представницею позивача надано суду розрахунок 3% річних від суми боргу за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2022 року по 31.03.2025 року в розмірі 2\~398,47 грн /а.с.88-89/. Відтак, нарахування 3% річних за період з 01.01.2022 року по 23.02.2022 року та з 01.01.2024 року по 31.03.2025 року є правомірними, такі нарахування підлягають стягненню з відповідача за вказаний період у сумі 1\~265,44 грн. (20\~392,36 х 3,00% / 100 х 54 (дні, за які правомірно було нараховано 3% річних (з 01.01.2022 року по 23.02.2022 року) / 365 = 90,50 + 412,32 грн. (період з 30.04.2021 року по 31.11.2021 року) + 611,77 грн. (період з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року) + 150,85 грн. (період з 01.01.2025 року + 31.03.2025 року) = 1\~265,44 грн). Зважаючи на викладене та враховуючи, що з 24.02.2022 введено воєнний стан в Україні, на період дії якого\~Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», з урахуванням змін внесених Постановою № 1405 від 29.12.2023 року, заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі, нарахування та стягнення судом пені, 3% річних та інфляційних втрат за період з 24.02.2022 року по 31.12.2023 року є помилковим та порушує норми матеріального права, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідачкою не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості. Відповідно до положень ч. 1, 3\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, враховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті внесків співвласника багатоквартирного будинку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідачки заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 26\~266,47 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено 3\~028,00 грн. судового збору. Позовні вимоги задоволені частково в розмірі 26\~266,47 грн., що становить 75,18% (26\~266,47 х 100 % : 34\~937,34), а тому судовий збір у пропорційному розмірі 2\~276,45 грн. потрібно покласти на відповідачку. На підставі викладеного та

Outcome: partial