Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право приватної власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , загальною площею 70.70 кв.м., житловою площею 36.20 кв.м. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач являючись власником будинку не може встановити право власності на нього, так як всі архівні інвентаризаційні справи на об`єкти нерухомості, розташовані в місті Мелітополі та у Мелітопольському районі, на сьогоднішній день перебувають у м. Мелітополі. Ухвалою суду від 08.04.2025 вказану позовну заяву залишено без руху для надання доказів надсилання відповідачу копій поданих до суду документів, що додані до позову. 09.04.2025 представником позивача - адвокатом Кравчуком Михайлом Олександровичем вказані недоліки були усунені. Ухвалою суду від 11.04.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання на 09.05.2025, яке неодноразово відкладалось у зв`язку з неявкою відповідача (а.с.29). Ухвалою суду від 09.06.2025 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.44). Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи що відповідає положенню ч.3 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до реєстраційного посвідчення Мелітопольського бюро технічної інвентаризації від 17.10.1996 записане в реєстрову книгу №39 за реєстровим №604, квартира [ADDRESS] житловою площею 36,2 кв.м., в кооперативній квартирі житлового будинку [ADDRESS] зареєстрована за громадянином [PERSON] на праві особистої власності на підставі рішення Мелітопольського Виконкому №265 від 02.07.1996 (а.с.5). Відповідно до витягу із рішення Мелітопольської міської Ради народних депутатів Запорізької області №265 від 02.07.1996, за [PERSON] , визнано право власності на жиле приміщення - квартира [ADDRESS] на підставі часткоучасті у будівництві квартир. Зобов`язано Мелітопольське міське бюро технічної інвентаризації зареєструвати та видати [PERSON] свідоцтво про право власності на квартиру (а.с.6). Згідно технічного паспорта складеного 15.10.1996 Мелітопольським міжміським бюро технічної інвентаризації Держжитлокомунгосп Запорізької області, квартира за адресою: [ADDRESS] , складається з трьох кімнат, має загальну площу 70,7 кв.м., жилу площу 36,2 кв.м. (а.с.7-8). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №419771719 від 26.03.2025, відомості щодо право власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження на квартиру за адресою: [ADDRESS] , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні (а.с.9). Згідно довідки про оціночну вартість об`єкту нерухомості №201-20250328-0009383861 від 28.03.2024, вартість квартири за адресою: [ADDRESS] , складає 1 418 417,73 грн. (а.с.10-11). Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Хмільницкої міської ради Вінницької області Чорногуз Юлії Володимирівни №77814701 від 14.03.2025, відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою з реєстраційним номером 65738073 від 11.03.2025, у зв`язку з тим, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (а.с.12). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 (у редакції станом на час розгляду справи), м. Мелітополь, що відноситься до Мелітопольської міської територіальної громади Запорізької області, віднесено до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено його право власності на вищевказану квартиру, проте оскільки отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на квартиру на даний час неможливо, так як вона знаходиться на тимчасово окупованій території України, позивач не може розпоряджатися своїм майном та не має можливості отримати відповідну компенсацію за шкоду завдану країною-агресором, що порушує його право власності, тому позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved