Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

27.03.2025 ПАТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС звернулося до суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за комунальні послуги у розмірі 5 683 грн 69 коп. та суму судового збору у розмірі 3 028 грн 00 коп. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідно до Статуту, Положення про Зміївську ТЕС, підприємство здійснює свою господарську діяльність, одним з видів якої є надання послуг з центрального опалення, водопостачання та водовідведення. Між Зміївською ТЕС ПАТ "Центренерго" та ФО [PERSON] укладено договір з власником (користувачем) будівлі про надання послуг з постачання теплової енергії (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) № 15/400 від 17.11.2021. До Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" у встановлений договором термін з заявою про відмову від укладеного між сторонами договору [PERSON] не зверталась, жодних заяв та заперечень не надавала, у зв`язку з чим договір № 15/400 від 17.11.2021 було продовжено строком до 15.10.2025. Відповідачка [PERSON] обізнана про нарахування за отримані комунальні послуги відповідно до умов договору та проводить щомісячно часткову оплату. За період з 01 жовтня 2023 року по 31 січня 2025 року споживачу надавалися послуги з постачання теплової енергії, за які утворилася заборгованість станом на 31 січня 2025 в сумі 5683 грн 69 коп. На адресу [PERSON] було направлено претензії № 08/2280 від 22.04.2024. № 08/6167 від 25.11.2024, № 08/1349 від 21.02.2025, однак відповіді на надані претензії Зміївська ТЕС не отримав. Враховуючи норми діючого законодавства споживачі зобов`язані оплачувати отримані ними житлово-комунальні послуг. Таким чином, оскільки [PERSON] не виконала своїх зобов`язань, не погасила заборгованість згідно укладеного договору в повному обсязі, Зміївська ТЕС звернулася до суду з даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2025 справу визначено до розгляду судді Вельможній І.В. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін на 05.05.2025. 05.05.2025 судове засідання відкладено у зв`язку з першою неявкою відповідачки до 29.05.2025. 05.05.2025 до у часті у справі вступив представник відповідачки [PERSON] - адвокат Доценко Н.І. 29.05.2025 за клопотанням представника відповідачки судове засідання відкладено до 16.06.2025. 16.06.2025 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному судове засідання відкладено до 30.07.2025. 30.07.2025 учасники справи, які належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Срібна О.О. у позовній заяві просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. 30.07.2025 від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Доценко Н.В. до суду надійшло клопотання про відкладення судового розгляду справи для підготовки відзиву на позовну заяву. Щодо клопотання представника відповідача про відкладення судового розгляду суд зазначає наступне. Позовна заява надійшла до суду 27.03.2025. Адвокат Доценко Н.В. вступила до участі у справі в якості представника відповідачки 05.05.2025. З моменту надходження позовної заяви до суду та безпосереднього вступу до участі у справі представника відповідачки, а ні [PERSON] а ні її представник [PERSON] не реалізували свої права на ознайомлення з матеріалами справи. Адреса місця проживання відповідачки та місцезнаходження її представника не є територіально віддаленою та такою, що унеможливлює з`явлення до суду для ознайомлення з матеріалами справи і подальшої реалізації своїх процесуальних прав на подання відзиву. З огляду на повторну неявку відповідачки та її представника, які належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду, суд не вбачає підстав для відкладення судового розгляду, визначених статтею 223 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76 - 81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Під час судового розгляду встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 17.11.2021 між ПАТ "Центренерго", в особі директора теплової електростанції відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" В. Шрамка та ФО [PERSON] , укладений договір № 15/400 з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії (без обслуговування внутрішньобудинкових систем). Договір підписаний виконавцем послуг та споживачем (а. с. 7 - 13). З відомостей рахунок-фактура вбачається, що ФО [PERSON] нараховано кошти за отримані послуги з теплової енергії надані позивачем, згідно укладеного договору № 15/400 від 17.11.2021. Згідно вказаних рахунків, ФО [PERSON] надані послуги з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, абонентське обслуговування за постачання теплової енергії. Період нарахування: жовтень 2023 - березень 2024 року, грудень 2024 року - січень 2025 року (а. с. 17, 19, 21, 23, 25, 27, 32, 36). 18.02.2025 на адресу відповідачки [PERSON] позивачем було направлено рахунки - фактури та акти здачі-прийому послуг для оплати комунальних послуг (а. с. 34, 35, 38, 39). Крім того, на адресу [PERSON] 22.04.2024, 25.11.2024 та 21.02.2025 направлено претензію про сплату заборгованості у загальному розмірі 5 683 грн 69 коп., яка утворилась станом на 18.02.2025 (а. с. 14 - 16). Матеріали справи містять розрахунок заборгованості ФО [PERSON] за комунальні послуги, отримані за договором № 15/400 від 17.11.2021, розмір якої становить 5 683 грн 69 коп., період надання послуг, суму часткової сплати за їх надання (а. с. 6). Судовим розглядом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідачу надавались послуги з постачання теплової енергії. Відповідачем не подано будь - яких заяв, у яких заперечувалася б правильність зазначених розрахунків, а також ті обставини, що за адресою: [ADDRESS] такі комунальні послуги не надавались. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до частини 1 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Згідно пункту 2, 5, 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно пункту 1 частини 1, пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому він зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Закон України "Про житлово-комунальні послуги" визначає, що споживач житлово-комунальних послуг - є індивідуальний або колективний споживач. Відповідно до положень статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат. Тарифи на комунальну послугу з постачання теплової енергії, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку, обладнаного такою системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до статті 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з наданням позивачем комунальних послуг та наявності з боку відповідачки невиконаних зобов`язань щодо оплати спожитих комунальних послуг. Доказів, які б спростовували зазначену позивачем суму заборгованості або обов`язок щодо її погашення, відповідачем не надані. Відповідачка [PERSON] не виконала зобов`язання по своєчасній оплаті комунальних послуг, тому позов про стягнення з неї заборгованості є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі на суму 5 683 грн 69 коп. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачки належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved