Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

Представник позивача звернувся з названим позовом, посилаючись на те, що 26.05.2023 року Державним реєстратором виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради, Бучанського району, Київської області, винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про іпотеку щодо належного позивачці нерухомого майна, а саме земельної ділянки за кадастровим номером 2124084401:06:001:088, площею 0,0704 га, за адресою [ADDRESS] та житлового будинку, загальною площею 163,7 м2, розташованого за вищезгаданою адресою. Іпотекодержателем зазначено ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ". Зазначає, що позивачем з відповідачем - ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" договір іпотеки не укладався, а укладався, 19.03.2008 року з АКІБ "Укрсиббанк". Вказує, що згідно з інформаційних довідок з реєстру речових прав іпотечні заборони на майно припинялися 04.01.2017 року, згадані рішення про державну реєстрацію припинень відповідних обтяжень не скасовувалися, судові рішення про поновлення іпотеки не виносилися. Вважає, що оскаржувані рішення прийняті державним реєстратором без достатніх правових підстав, а тому підлягають скасуванню. У поданих відзивах представники відповідачів ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" та Коцюбинської селищної ради, щодо задоволення позову заперечили, значивши, що, на їх думку, дії державного реєстратора вчинені у межах її повноважень відповідно до закону (т. 1 а.с. 42-49, 93-96). Представник позивача в судовому засідання вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представники відповідачів клопотали про розгляд справи без їх участі, у задоволенні позову просили відмовити в повному обсязі (т.2 а.с. 36-37, 43-44, 47). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до договору іпотеки №80268 від 19.03.2008 року, укладеного між АКІБ "Укрсиббанк" (іпотекодержателем) та позивачем [PERSON] (іпотекодавцем), остання передала в іпотеку, з метою забезпечення кредитних договорів про надання спожичого кредиту, належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: земельну ділянку за кадастровим номером 2124084401:06:001:088, площею 0,0704 га, за адресою [ADDRESS] та об`єкт незавершеного будівництва, розташованого за вищезгаданою адресою (т. 1 а.с.28-30). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на вищезгадане майно зареєстровано обтяження від 18.09.2008 року, №15622542 (т.1 а.с.9). На підставі наказу Міністерства Юстиції України №3923/5 від 29.12.2016 року "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", 04.01.2017 року департаментом Державної реєстраціїї МЮ України, індексний номер рішення №33246931, державна реєстрація обтяження вищезгаданого майна скасована (а.с.9-10). Відповідно до договору-факторингу №2 від 13.02.2012 року укладеного між ПАТ "Укрсиббанк" та ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ", останній прийняв право вимоги до боржників, фізичних та юридичних осіб, які уклали первинні договори з ПАТ "Укрсиббанк" (т.1 а.с.104-11). На підставі вищеукладеного договору-факторингу, між сторонами укладено договір відступлення прав вимоги за правами іпотеки (т.1 а.с. 112-121). Згідно листів-повідомлення відповідач - ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" повідомив державного реєстратора, щодо їх права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №11317445000 від 19.03.2008 року та договорм іпотеки №80268 від 19.03.2008 року (т. 1 а.с.98-99). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За змістом права власності зазначеного у статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором укладається між первісним кредитором (тим, хто має право вимоги за іпотечним договором) та новим кредитором (тим, хто отримує це право вимоги). Первісний кредитор: (цедент) передає свої права вимоги за іпотечним договором іншій особі. Новий кредитор: (цесіонарій) приймає ці права вимоги. Цей правочин, як правило, називається договором про відступлення права вимоги. Важливо, що відступлення права вимоги може відбуватися як за компенсацію, так і без неї. У контексті іпотеки, йдеться про передачу права вимоги щодо погашення заборгованості за кредитом, процентів, комісій, неустойок та інших платежів, передбачених іпотечним договором. Зазвичай, іпотечним договором передбачено, що право вимоги може бути відступлене лише з дозволу боржника, але це не є обов`язковою умовою. Отже, основними сторонами договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором є первісний кредитор (той, хто має право вимагати) та новий кредитор (той, хто це право отримує). З огляду на наведене, посилання представника позивача на обставину неукладення договору іпотеки між позивачем та відповідчаем - ТзОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" як підставу для обгрунтування скасування запису про обтяження не грунтується на цивільному законі. За статтею 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду. Правовий підхід, сформульований Великою Палатою Верховного Суду в Постанові по справі №910/12525/20 від 19.05.2022 року, свідчить про те, що в разі якщо в Державному реєстрі зареєстроване припинення права іпотеки, то повторна реєстрація права іпотеки на підставі договору іпотеки без згоди власника майна є протиправною. За загальним правилом ч.1 ст. 317 ЦК України права володіння, користування та розпоряджання майном належать саме власнику. Укладаючи договір іпотеки, власник фактично надає згоду і на державну реєстрацію права іпотеки на підставі договору іпотеки, але така згода стосується саме первісної реєстрації, а не наступної реєстрації після реєстрації припинення іпотеки. Отже, за відсутності згоди власника майна на повторну державну реєстрацію права іпотеки її можна здійснити тільки на підставі судового рішення. Якщо в Державному реєстрі є відомості про первинну державну реєстрацію права іпотеки на підставі відповідного договору та про припинення такого права, то повторна державна реєстрація права іпотеки на підставі такого договору суперечить зазначеним відомостям. Така суперечність наявна і тоді, коли кредитор (іпотекодержатель) уклав договір про відступлення права вимоги та прав за іпотечним договором, тобто державний реєстратор за таких умов повинен відмовити у повторній державній реєстрації права іпотеки. З викладеного убачається, що державний реєстратор (у тому числі нотаріус) не може вчинити дії щодо повторної державної реєстрації права іпотеки без згоди власника предмета іпотеки. За статтею 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладається на відповідача. Отже, з відповідачів необхідно солідарно стягнути на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 858, 96 гривень. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що заявлений позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved