Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем (дошлюбне прізвище [PERSON] ), який зареєстрований 12.07.2003 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 253. В обґрунтування позову зазначено, що спільне проживання у них з відповідачем не склалося у зв`язку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства між ними фактично припинені на протязі тривалого часу до подання позовної заяви. Вони припинили шлюбні відносини, а тому подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. Розлад між ними носить стійкий характер, відновлення подружнього життя неможливе. Ухвалою суду від 28.04.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від позивача надійшла заява в якій він просить проводити розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. У своїй заяві позивач зазначив, що шлюбно-сімейні відносини між ним та відповідачем припинені починаючи з 2022 року. Від відповідача до суду надійшла заява в якій вона просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, просила шлюб укладений між нею та позивачем розірвати. Розгляд справи відповідач просила проводити без її участі. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи по суті. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.07.2003 року, який Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 253. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої в свідоцтві про народження записаний позивач [PERSON] , а матір`ю відповідач [PERSON] . Суд на підставі наданих матеріалів, з`ясувавши фактичні обставини та мотиви розірвання шлюбу, які у своїй сукупності свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу і сім`ї є неможливим, суперечить інтересам кожного з подружжя, враховуючи небажання подружжя відновити сімейні відносити, а також відсутність наявних перешкод, передбачених статтею 110 Сімейного кодексу України, приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, оскільки шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені на протязі тривалого часу до подання позовної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, то відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України прохання позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved