Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23.07.2017 року уклав шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають п`ятеро дітей. Через нехтування шлюбними обов`язками з боку відповідача, стосунки погіршилися, шлюб розірвано судом. Діти проживають із ним та перебувають на його утриманні. Відповідач має можливість і зобов`язана надавати допомогу в утриманні дітей, проте прохання надати кошти на утриманні дітей-ігнорує, життям дітей не цікавиться. У зв`язку з цим він звернувся до суду. Ухвалою суду від 19 травня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Про розгляд справи повідомлялась згідно закону. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування не здійснювалось. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково. Спірні відносини виникли між сторонами з приводу участі одного з батьків, який проживає окремо та добровільно не надає допомоги, у витратах на утримання дітей. Вказані відносини регулюються нормами СК України. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 23.07.2017 (а.с. 11). З копії свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] вбачається, що батьками дітей є [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 12,14,16,18,20). Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2024 року у справі № 571/662/24, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно витягів з реєстру територіальної громади зареєстрованою адресою місця проживання дітей є [ADDRESS] . Батько дітей також зареєстрований за вказаною адресою. Отже, діти зареєстровані за місцем проживання батька та проживають з ним, що крім того, підтверджується довідкою про склад сім`ї ( а.с.22, 9,13,15,17,19,21). З витягу ЄДДР встановлено, що відповідач зареєстрована у [ADDRESS] . Всі діти сторін є такими, які не досягли повноліття. Відповідно до ст.ст.180,181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Батько дітей, з яким проживають всі діти, звернувся із цим позовом, в якому просить стягнути аліменти на його користь на утримання дітей у частці від заробітку. Відповідно до вимог статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд має враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вимогами ч.1\~ст.81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не було спростовано, що діти проживають разом з батьком та повністю перебувають на його утриманні. Матеріали справи не містять, і судом не було встановлено обставин, що перешкоджають платнику аліментів сплачувати аліменти у частці від заробітку (доходу), про який просить позивач. Відповідно до положень ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~Згідно із ч. 3 ст.\~11\~Закону\~України\~«Про\~охорону\~дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи з вищевикладеного, принципу рівноправ`я обох батьків щодо участі в житті дитини та обов`язку батьків утримувати дитину до її повноліття, передбаченого ст. 180 СК України, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання п`яти неповнолітніх дітей віком до 18 років у розмірі половини від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом 12.05.2025 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд звертає увагу, що позивач у позовних вимогах просив стягнути аліменти на дітей в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Частиною 2 ст. 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З огляду на це, позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до часткового задоволення. Питання про судові витрати вирішити відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial