Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №D44.00616.005078755 від 27.03.2019 в сумі 29381,65 грн, а також понесених судових витрат. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.03.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту №D44.00616.005078755. На виконання умов договору банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 11540,00 грн строком до 27.03.2024, а остання зобов`язалася повернути їх разом з іншими платежами. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з цим станом на 19.12.2023 виникла заборгованість в розмірі 29381,65 грн, з яких: 10461,69 грн заборгованість за основним боргом, 6914,45 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 12005,51 грн заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту. Зазначає, що 19.12.2023 між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу №19/12-2023, відповідно до якого до ТОВ «Оптіма Факторинг» перейшло право вимоги за вказаним договором. Надалі, 22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №22/12-2023, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» перейшло право вимоги за вказаним договором. Ухвалою судді від 11.09.2024 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, представник позивача надав клопотання про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 128 ЦПК України. З клопотанням про відкладення слухання справи до суду не зверталась, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою суду від 12.03.2025, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.03.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № D44.00616.005078755 та Договір добровільного страхування життя № D44.00616.005078755, відповідно до умов Кредитного договору, банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 11540,00 грн строком до 27.03.2024, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентами та платою за кредитне обслуговування. За користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 20% річних (а.с.5-11). Відповідно до п.1.12 Кредитного договору позичальник доручає та дає розпорядження Банку переказати страховику, в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок Банку. Відповідно до п. 1.10 Кредитного договору позичальник сплачує за обслуговування кредиту Банком: - надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суму платежу за цим Договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; - надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; - опрацьовування запитів позичальника, що направлені Банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. В паспорті споживчого кредиту, зазначено, що порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення надається у вигляді графіку платежів, що є додатком до цього паспорту споживчого кредиту (а.с.9,10,11). Банк свої зобов`язання виконав та перерахував на рахунок відповідача грошові кошти, що підтверджується ордером-розпорядженням №1, №2 від 27.03.2019 (а.с.18). В той же час, як вбачається із виписки рахунку (а.с.19-22) та довідки-розрахунку заборгованості (а.с.23) станом на 19.12.2023 виникла заборгованість за кредитним договором № D44.00616.005078755 у розмірі 29381 грн 65 коп, що складається із заборгованості за основним боргом 10461 грн 69 коп, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 6914 грн 45 коп та заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 12005 грн 51 коп. 19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до п.2.1 якого АТ «Ідея Банк» відступив ТОВ «Оптима Факторинг», а останній прийняв права вимоги та в їх оплату зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором факторингу. Права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Оптіма Факторинг» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, у тому числі щодо боржника [PERSON] (а.с.28-34, 35-37). 22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №22/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Оптіма Факторинг» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», а ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» прийняло права грошової вимоги щодо погашення заборгованості за договорами, зазначеними у реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором № D44.00616.005078755 від 27.03.2019, де боржником є [PERSON] (а.с.40-44, 45-47). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо розміру заборгованості за основним боргом та нарахованими та несплаченими відсотками. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до статті 617 ЦК України судом не встановлено. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків, а тому, відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 533, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за основним боргом в розмірі 10461 грн 69 коп та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 6914 грн 45 коп обґрунтовані і підлягають задоволенню. Разом з цим, вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями в сумі 12005 грн 51 коп, суд виходить з наступного. Згідно із пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. У частині другій статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції станом на 06 липня 2021 року) визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. При цьому, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Зокрема, згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. Відповідно до частини другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» у разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування (управління) кредитом може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць, а в іншому випадку відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» така інформація надається безоплатно. Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19, Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі № 204/224/21. Крім того, подібні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 25 січня 2023 року в справі № 752/4008/20. Згідно із частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції станом на 06 липня 2021 року) умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що відповідачу щомісячно надавалися будь-які послуги, погоджені нею, за які встановлено нарахування комісії, чи певна інформація щодо кредиту та, що така інформація надавалася частіше ніж один раз на місяць, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача 12002 грн 51 коп заборгованості за обслуговування кредиту. За вказаних обставин, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.4), які відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1790,74 грн (3028х17376,14/29381,65). Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до положень п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правничої допомоги №28092021-1 від 28.09.2021 адвокатом Адвокатського об`єднанням «Правовий діалог» Павленко С.В. (а.с. 49-52, 61). Позивач сплатив на користь адвоката 7000,00 грн за надання правничої допомоги, що підтверджується актом №1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 12.06.2024 (а.с.55), актом №19 прийому-передачі реєстру боржників (а.с.54), додатковою угодою №11 до договору про надання правничої допомоги (а.с.53) та платіжною інструкцією №716 від 13.06.2024 (а.с.56). Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 4139,76 грн (7000х17376,14/29381,65). На підставі\~викладеного,\~ст.ст.\~525,\~526,\~530,\~533,\~543,\~611,\~625,\~1050,\~1054\~ЦК України,\~

Outcome: partial