Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.12.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №3495766482. Цей Договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК`ЦФР», які розміщені на сайті TOB «ФК`ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення Договору та до яких позичальник приєднався підписавши Договір, складають єдиний кредитний договір. На підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ТАСКОМБАНК» кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, до дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені договором. 04.04.2024 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ТАСКОМБАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними Договорами, Договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 реєстру прав вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30019,93 грн., з яких: 19903,00 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 2,27 грн. - загальна заборгованість по відсоткам, 10114,66 грн. - загальна заборгованість по комісії, 0 грн. - пеня/штрафи. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 04.04.2024, ними не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №3495766482 від 06.12.2021 в сумі 30019,93 грн. Просить стягнути з [PERSON] користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» суму заборгованості за кредитним договором №3495766482 від 06.12.2021 в сумі 30019,93 грн., яка складається з наступного: 19903,00 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 2,27 грн. - загальна заборгованість по відсоткам, 10114,66 грн. - загальна заборгованість по комісії, 0 грн. - пеня/штрафи, а також судові витрати по справі. Представник позивача Грибанов Д.В. у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві зазначив можливість розгляду справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, правом на подання відзиву не скористалася. У зв`язку з тим, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд за його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступних висновків. 06.12.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та [PERSON] укладено кредитний договір №3495766482, згідно з умовами якого позичальнику було надано грошові кошти у розмірі 19903,00 грн. строком на 18 місяців, з початковим процентом в розмірі 7,00% при надані кредиту та щомісячними процентами в розмірі 2,70%. Відповідно паспорту кредиту №5766482 загальні витрати за кредитом становлять 10724,67 грн., загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом 29577,67 грн., реальна процентна ставка 85,41%. 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, згідно з яким ТОВ «ФК «ЦФР» передав (відступив) АТ «ТАСКОМБАНК» свої права вимоги до позичальників. 04.04.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/17-Ф, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» відступлено право вимоги за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до договору факторингу №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3495766482 від 06.12.2021 на суму 30019,93 грн., яка складається з наступного: 19903,00 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 2,27 грн. - загальна заборгованість по відсоткам, 10114,66 грн. - загальна заборгованість по комісії, 0 грн. - пеня/штрафи. Доказів повернення грошових коштів матеріали справи не містять. Так, статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд вважає встановленим факт укладення між відповідачем та ТОВ «ФК «ЦФР» кредитного договору №3495766482 від 06.12.2021. Підписавши договір, відповідач погодився з його умовами та правилами надання кредиту. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). ТОВ «ФК «ЦФР» свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договорами. Зазначений договір є чинним та підлягає виконанню сторонами. Факт отримання грошових коштів від ТОВ «ФК «ЦФР» відповідач [PERSON] не спростувала. Водночас, матеріали справи не містять відомостей, що станом на момент укладення договорів факторингу №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024, до нового кредитора ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги первісного кредитора до боржника [PERSON] за кредитним договором №8555415134 від 19.05.2021 на дату відступлення прав вимоги щодо погашення заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Так, договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, доданий до матеріалів справи, укладений 07.10.2016, та №НІ/11/17-Ф, доданий до матеріалів справи, укладений 04.04.2024. Пунктами 2.1 Договору факторингу №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 та п.1.1. Договору факторингу №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 передбачено право відступлення права вимоги після передачі грошових коштів (ціни продажу). Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024, тому суд вважає, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за кредитним договором №8555415134 від 19.05.2021 від первісного кредитора - ТОВ «ФК «ЦФР». Наявні у справі реєстри прав вимог, де боржником зазначено [PERSON] , самі по собі не свідчать про набуття позивачем прав кредитора по відношенню до позичальника, оскільки належними доказами, крім реєстрів, є докази на підтвердження оплати за договорами факторингу. Таким чином, суд дійшов висновку, що твердження позивача про набуття права грошової вимоги за зобов`язаннями [PERSON] за кредитним договором №8555415134 від 19.05.2021 ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» у зв`язку з укладенням договорів факторингу №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за кредитним договором №3495766482 від 06.12.2021 є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за вказаними кредитними договорами, укладеними нею з ТОВ «ФК «ЦФР». Оскільки,\~позивачем -\~ТОВАРИСТВОМ З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ» перехід права вимоги за кредитним договором №3495766482 від 06.12.2021 не доведений, відповідач [PERSON] не може нести відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вказаними договорами перед новим кредитором - ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволені позову судові витрати по справі залишаються за позивачем. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed