Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області 19 грудня 2024 року звернувся з позовом представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» Крилов\~Сергій Сергійовичдо [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 29 жовтня 2021 року № 3281508101-504921 у розмірі 30\~047,50 грн, з яких: 8\~500 грн заборгованість за кредитом та 21\~547,50 грн відсотки за користування позикою. Також позивач просить стягнути витрати на оплату судового розміру у розмірі 2\~422,40 грн. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 жовтня 2021 року між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] укладений договір № 3281508101-504921 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Зазначений договір укладений згідно із статтями 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням положень Закону України «Про електронну комерцію, Закону України «Про електронний цифровий підпис, Закону України «Про споживче кредитування та Правил надання позики на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок». Однак відповідач не виконала свої зобов`язання за умовами договору, не повернула кредит та не сплатила проценти, у зв`язку з чим у відповідача перед товариством утворилась заборгованість. Макарівський районний суд Київської області ухвалою від 03 січня 2025 року відкрив провадження у цивільній справі, вирішив розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. До суду 20 січня 2025 року від представника відповідача, адвоката Ходіної Надії Володимирівни, надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не надав доказів від банківської установи про рух коштів (отримання коштів) по картках, які зазначені в платіжних документах. Так, копія повідомлення платіжної системи XPAY Group LLC та відповідь АТ «МТБ Банк» від 09 грудня 2024 року № 04/642-04/36 не є достатнім доказом отримання відповідачем кредитних коштів. Крім того, розрахунок заборгованості не містить даних про осіб повноважних на його видання та відповідальних за здійснення бухгалтерської операції, що не відповідає ознакам первинним документам, оформлених відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Також ТОВ «Кошельок» не надав докази про отримання [PERSON] листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення про здійснення входу нею на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, тобто відсутні докази укладання кредитного договору в електронному вигляді, які б прямо чи опосередковано свідчили б, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. Відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання логіну та пароля в системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору. Заразом представник відповідача не погоджується із розміром заборгованості за відсотками за користування позикою, оскільки за договором позики проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, а тому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Окрім цього, у договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати умови про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом. Продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін. Позивач у відповіді на відзив, що надійшов до суду через систему «Електронний суд» 24 січня 2025 року, вказав, що позивач надав належні та достатні докази щодо правомірності позовних вимог. Зокрема, звернув увагу суду, що за приписами Закону України «Про електронну комерцію», Правил надання позики на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок», укладення електронного договору позики з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором не потребує наявності сертифікації ключа ЕЦП підписувача, відомостей про особистий ключ підписувача та інших ознак, властивих звичайному електронному цифровому підпису без одноразового ідентифікатору. Важливим фактором за яким проведено ідентифікацію заявника є її особисте фото з паспортом та за номером телефону, на який направляється смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором. Договір про надання коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту від 29 жовтня 2021 року № 3281508101-504921 укладений у формі електронного документа, підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора, який згенерований електронною системою ТОВ «Кошельок» та надісланий смс-повідомлення на номер телефону позичальника [NUMBER] . Використання позичальником отриманого коду, а також надання нею своїх анкетних даних та банківських реквізитів для перерахування коштів свідчить про згоду з умовами кредитування. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами, позивач зазначив, що відсотки нараховані відповідно до умов кредитного договору, зауваживши, що сума кредиту складає 8\~500 грн, із початковим строком кредитування 30 діб, із відсотковою ставкою 1,85% на добу за початковий строк кредитування, тобто сума кредиту та нараховані відсотки складають 13\~217,30 грн (8\~500 грн + 4\~717,50 грн). Згідно із пунктами 3.6, 3.7 кредитного договору, строк користування кредитними коштам був продовжений на 90 днів, з 28 листопада 2021 року до 25 лютого 2022 року із відсотковою ставкою 2,2% на добу, тобто відсотки за продовжений строк користування позики складає 16\~830 грн. Строк користування кредитними коштами продовжується на 90 днів лише у випадку невиконання позичальником зобов`язання в основний період, тобто договір не містить жодних несправедливих умов, як стверджує представник відповідача у відзиві. Щодо заперечення представником відповідача доведення факту перерахунку коштів відповідачу за кредитним договором, позивач вказав на долучені ним до позовної заяви підтвердження XPAY Group LLC (ПАТ «МТБ Банк») успішного перерахунку коштів на карту відповідача 5375-4115-0020-8124. Також позивач звернув увагу суду на те, що відповідач визнала факт отримання коштів, оскільки жодних заперечень та доказів про неотримання коштів відповідач не зазначила, а лише посилається на відсутність у позивача відповідних доказів. Суд ухвалою від 07 лютого 2025 року відмовив позивачу у задоволенні клопотання від 24 січня 2025 року про витребування доказів в Акціонерного товариства «Універсал Банк» щодо підтвердження або спростування належності банківської картки [NUMBER] [PERSON] та виписки про рух коштів по цій картці, у зв`язку із пропущенням строків подання такого клопотання та невизнання поважними причини його пропущення. Дослідивши матеріали справи, позицію сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, суд встановив таке. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] 29 жовтня 2021 року укладений Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансових кредиту № 3281508101-504921, відповідно до умов якого, товариство зобов`язалось надати позичальнику 8 500 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, на умовах, визначених договором. Кредит надається строком на 30 днів, початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця (пункт 2.1. Договору). Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного пунктом 2.1 цього Договору. Кошти перераховані на банківську картку позичальника [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «МТБ Банк» від 09 грудня 2024 року № 04/642/-04/36. Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою\~статті 1055 Цивільного кодексу України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин третьої, четвертої, шостої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із пунктом 1 частини другої\~статті 11 Цивільного кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 Цивільного кодексу України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої\~статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Частиною першої\~статті 1048\~Цивільного кодексу\~України передбачено,\~що Позикодавець\~має право\~на одержання\~від позичальника\~процентів від\~суми позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1048 Цивільного кодексу України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, кредитор позивач відповідно до статті 1048\~Цивільного кодексу\~України має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Відповідно до частини першої статті 2\~Цивільного процесуального\~кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою статті 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, відповідно до графіку розрахунків Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансових кредиту від 29 жовтня 2021 року № 3281508101-504921 сторонами погоджено дату надання кредиту 29.10.2021; дату платежу 27.11.2021 (30 днів); суму кредиту 8 500 грн; плату за користування кредитом 4\~717,50 грн; сума платежу за розрахунковий період 13\~218 грн. Отже, строк кредитування за Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансових кредиту від 29 жовтня 2021 року № 3281508101-504921 закінчився 27 листопада 2021 року, а тому з цього часу кредитор не мав підстав здійснювати нарахування відсотків, передбачених умовами договору. Вимоги позивача про стягнення таких відсотків, нарахованих після узгодженого строку, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансових кредиту від 29 жовтня 2021 року № 3281508101-504921 у розмірі 13\~218 грн. Відповідно до статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України пропорційно до задоволених вимог з [PERSON] на користь ТОВ «Кошельок» необхідно стягнути 1 066 грн у відшкодування понесених судових витрат зі сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial