Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Позиції сторін Представник позивачки адвокат Сумцов Є.С. у квітні 2025 року звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] , який мотивував тим, що позивачка зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . 1/2 частина указане домоволодіння належало на праві особистої власності [PERSON] , яка померла [INFO] . Разом з тим, за технічним паспортом складеним 11.12.1991 року на жилий будинок індивідуального житлового фонду, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] 1/2 частина належала [PERSON] , інша частина будинку належала [PERSON] на підставі договору дарування від 09.10.1952 №3190, яка у 2017 була продана [PERSON] . Обидві частини будинку є фактично відокремленими, мають окремі виходи, визначену за кожним із співвласників прибудинкову територію. Посилаючись на указані обставини, представник позивачки просить суд: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , за набувальною давністю. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 24.04.2025 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 22.05.2025. Ухвалою суду від 22.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 16.06.2025. Протокольною ухвалою суду від 16.06.2025 розгляд справи відкладено до 10.07.2025 за клопотанням представника позивачки. В судовому засіданні 10.07.2025 позивачка та її представник адвокат Сумцов Є.С. позовні вимоги підтримали. Представниця відповідача Тростянецької міської ради подала заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, просила прийняти рішення на власний розсуд. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію позивачки та її представника, показання свідків та позицію представниці відповідача, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом установлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Понад десять років позивачка володіє нерухомим майном, яке знаходиться за указаною адресою її фактичного проживання. Згідно свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя від 12.02.1973 з реєстровим №107 [PERSON] належала частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель у будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 12.02.1973 з реєстровим №109 [PERSON] належала частина указаного будинку з відповідною частиною надвірних будівель як спадкоємиці після смерті її чоловіка [PERSON] (а.с. 13). Також, це підтверджується і матеріалами технічного паспорту (а.с. 15-17). Тобто,\~1/2\~частина будинку\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~ належала\~ [PERSON] . Із свідоцтва про смерть від 07.10.2011 №257 вбачається, що [PERSON] [INFO] померла (а.с. 14). У позовній заяві та в судових засіданнях представник позивачки [PERSON] вказував, що це домоволодіння перебуває у користуванні позивачки [PERSON] , яка добросовісно та відкрито володіє зазначеним нерухомим майном більше десяти років. Цей факт підтверджується наданими доказами, показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] яка є сусідкою в домоволодінні навпроти позивачки повідомила, що до 2006 року вона періодично здійснювала догляд за сусідкою [PERSON] . Коли та стала потребувати постійного догляду, родичі запропонували доглядати її постійно в обмін на частину будинку в якому вона проживала. [PERSON] відмовилась з особистих причин, але родичі шукали таку людину, зокрема через оголошення в газеті, на яке відгукнулась [PERSON] . Басова стала постійно проживати зі [PERSON] в її частині будинку і здійснювала її постійний догляд. Родичі [PERSON] (невістка, яка проживала в РФ) висловлювали намір переоформити частину домоволодіння ще за її життя, під час останнього візиту орієнтовно у 2007-2008 році. З того часу ніхто з родичів не приїзжав, ні долею [PERSON] , ні її майна не цікавились. Свідок вважала, що майно вже оформлене на [PERSON] . Свідок [PERSON] яка була працівницею пошти повідомила, що двічі на місяць приносила пошту [PERSON] з 2008 року по час її смерті у 2011 році. Необхідність догляду за [PERSON] виникла після смерті її сина. В особистих розмовах [PERSON] неодноразово казала, що хату передасть Вірці, тобто [PERSON] . Підтвердила, що і після смерті [PERSON] . Басова постійно проживала в цьому будинку. Під час окупації міста будинок було пошкоджено і чоловік [PERSON] допомагав [PERSON] усувати пошкодження. Замовляла і оплачувала ремонтні роботи [PERSON] . У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість у результаті розгляду справи відсутні, їх пояснення об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Разом з тим, інша 1/2 частина указаного житлового будинку згідно інформації технічного паспорту належала [PERSON] і за наданою ним довіреністю на ім`я [PERSON] у 2018 року продана [PERSON] . Із матеріалів інвентарної справи на господарство, яке розташоване по вул. Петра Соколенка, буд. 24, м. Тростянець, Охтирський район, Сумська область, вбачається, що [PERSON] зверталася до ТОВ «Консалтинг Експерт І» із замовленням про проведення незалежної оцінки майна за указаною адресою (а.с. 36-37). У матеріалах справи зазначено, що договір про користування електричною енергією в будинку, укладений з позивачкою - [PERSON] , що підтверджується копіями відповіді на звернення [PERSON] до Філії «Охтирський район електричних мереж» АТ» Сумиобленерго» від 07.04.2025 вих. №90-6/917 та рахунків за електричну енергію на її ім`я (а.с. 21-35). Відповідно до повідомлення та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 29.04.2025 за №80976275 та №80976295 наданих державним нотаріусом Другої Охтирської державної нотаріальної контори Воропай В.В. після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, заповіт від імені померлої не посвідчувався (а.с. 53-56). Третя особа [PERSON] в засідання не з`явилась. За інформацією позивачки та свідків [PERSON] постійно перебуває у Нідерландах, у другій половині будинку проживає її чоловік. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи питання про наявність підстав для визнання права власності на спірне нерухоме майно за набувальною давністю, суд враховує таке. Відповідно до статті 41 Конституції України, статей 321, 328\~ЦК України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій ст. 334 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Відповідно до частини 1 статті 344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Добросовісність володіння визначається поведінкою, діями фактичного володільця на момент передачі йому майна (на початковий момент), який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Незаконний володілець на протязі всього володіння майном має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Згідно пунктів 9,11,13,14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 07.02. 2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі Постанова) особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, має бути враховано, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до положень статей 335, 344\~ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 р. N 24-150/0/4-13 при вирішенні спорів, пов`язаних з правом власності в силу набувальної давності, слід враховувати наступне: право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 1 січня 2011 року; задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334\~ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності; у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та незвернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; у разі повернення нерухомого майна у володіння чи пред`явлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності. Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, правила статті 344\~ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності Цивільним кодексом. Згідно пункту 2 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України: «Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права». Установлені судом обставини свідчать про те, що позивачка фактично володіє без будь-якого правового титулу більше десяти років житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Володіння позивачки є відкритим і безперервним. Також судом не встановлено обставин, які свідчать про недобросовісне заволодіння [PERSON] цим нерухомим майном. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачкою права власності за набувальною давністю на спірні будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Outcome: approved