Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Короткий зміст заяви [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу померлій особі, а саме просить встановити те, що державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ №299868 від 06 червня 2006 року, виданий на підставі Розпорядження Березівської районної державної адміністрації Березівського району Одеської області від 09 листопада 2005 року №676/А-2005, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010651700082, належить [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . В обґрунтування вимог посилається на те, що він - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є родичами, а саме сином та матір?ю. Факт родинних відносин померлої [PERSON] та заявника підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , де в графі «мати» - вказана [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа №107Б/2024, спадкоємцем є заявник. При оформлені спадкових прав у заявника виникла проблема, розбіжність між ім?ям у державному акті на право власності на земельну ділянку власника, а саме в державнову акті « [PERSON] », а правильно « [PERSON] ». В Державному акті про право власності на земельну ділянку ім`я померлої записано, як « [PERSON] », що не збігається із записом прізвища в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] - де ім`я зазначене як, « [PERSON] », в свідоцтві про народження сина [PERSON] серії [NUMBER] - де в графі мати вказано « [PERSON] ». Встановлення факту належності майна померлій особі надасть заявнику можливість реалізувати своє право на оформлення спадкових прав. Виходячи з вищевикладеного заявник не може оформити спадкові права та вимушений звернутися до суду для встановлення факту належності майна померлій особі. Ураховуючи наведене, [PERSON] просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №299868 від 06 червня 2006 року, виданий на підставі Розпорядження Березівської районної державної адміністрації Березівського району Одеської області від 09 листопада 2005 року №676/А-2005, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010651700082. Процесуальні дії суду Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2025 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 01 липня 2025 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами окремого провадження. Заявник в судові засідання 17 липня 2025 року та 29 липня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому 16 липня 2025 року та 25 липня 2025 року представник заявника подала до суду заяву, у якій просить розглядати справу за її відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Представник Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області в судові засідання 17 липня 2025 року та 29 липня 2025 року не з`явився. 28 липня 2025 року подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, заперечень проти задоволення заяви не має. Додаткових заяв та клопотань не має. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та без фіксації технічними засобами. Заперечень на заяву заінтересована особа не надала. Фактичні обставини справи Відповідно до копії посвідки про народження № [NUMBER] від 15 вересня 1937 року « [PERSON] » народилася [INFO] . Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 28 червня 1958 року [PERSON] (рос.) та [PERSON] (рос.) уклали шлюб. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 березня 2024 виданого Березівським ВДРАЦС у Березівському районі Одеської області Південного МУ МЮ (м. Одеса), [INFO] померла [PERSON] . На підставі Розпорядження Березівської районної державної адміністрації Березівського району Одеської області №676/A-2005 від 09 листопада 2005 року [PERSON] видано державний\~акт на\~право приватної\~власності на\~землю серії\~ЯБ №299868\~від 06\~червня 2006\~року.\~Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010651700082, де в графі кому видано вказано [PERSON] . Відповідно до Додатку до розпорядження голови районної державної адміністрації від 09 листопада 2005 року №676/A-2005 вказується, що список громадян, яким надаються у приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колишнього ВАТ «Жовтнівка» Заводівської сільської ради вказується «[PERSON] ». На підставі Державного акту на право приватної власності серії ЯБ №299868 від 06 червня 2006 року, [PERSON] належить земельна ділянка площею 2.55 га за кадастровим номером 5121282000:01:004:0007, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Заводівської сільської ради (тепер - тг Раухівська) Березівського району Одеської області, масив [NUMBER] , зем. діл. № [NUMBER] . У відповіді ГУ Держгеокадастр в Одеській області від 27 травня 2025 року на адвокатський запит зазначено, що в Державному земельному кадастрі значаться відомості про земельну ділянку площею 2,5472 га, яка розташована на території Заводіської сільської ради, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] , кадастровий номер № 5121282000:01:004:0007 та знаходиться у власності [PERSON] . Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються главою 6 розділу IV ЦПК України. Згідно зі статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності померлій [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати право на спадкування після смерті сина. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності серії ЯБ №299868 від 06 червня 2006 року, належить земельна ділянка площею 2.55 га за кадастровим номером 5121282000:01:004:0007, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Заводівської сільської ради (тепер - тг Раухівська) Березівського району Одеської області, масив [NUMBER] , зем. діл. № [NUMBER] . У поясненнях, наданих суду, ГУ Держгеокадастр в Одеській області зазначає, що в Державному земельному кадастрі значаться відомості про земельну ділянку площею 2,5472 га, яка розташована на території Заводіської сільської ради, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] , кадастровий номер № 5121282000:01:004:0007 та знаходиться у власності [PERSON] . Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ №299868, виданий на підставі розпорядження Березівської районної державної адміністрації Березівського району Одеської області від 09 листопада 2005 року №676/А-2005, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010651700082, виданий [PERSON] , на земельну ділянку площею 2,55 га, яка розташована на території Заводівської сільської ради, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] . Отже, судом встановлено, що зазначені документи стосуються однієї і тієї ж земельної ділянки, яка розташована на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] . Однак, у державному акті міститься помилка у написанні її ім`я « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », оскільки на момент отримання державного акту на право власності на землю померла вже мала ім`я « [PERSON] ». Усунення вказаної неправильності можливо лише шляхом встановлення факту належності померлій [PERSON] вказаного правовстановлюючого документа. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що земельна ділянка площею 2,55 га, яка розташована на території Заводівської сільської ради, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] , кадастровий номер №5121282000:01:004:0007 знаходиться у власності померлої [PERSON] . Оформлення державного акту на право власності на землю на ім`я померлої « [PERSON] » здійснено помилково та не спростовує факту належності їй як державного акту на право власності на землю, так і права власності на вказану земельну ділянку. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявниці, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документа на земельну ділянку дає можливість заявниці повною мірою реалізувати своє право на спадкування після смерті сина. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень частини 7 статті 294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved