Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

17.09.2024 року [PERSON] в особі представника адвоката Зачепіло З.Я. звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про поділ спільного майна подружжя, в обґрунтування якого зазначила наступне. 29.09.2007 року між сторонами по справі був укладений шлюб, який за рішенням суду 07.08.2024 року розірвано. Під час перебування у шлюбі подружжям було придбано наступне майно, яке є спільним майном подружжя: - двокімнатну квартиру, загальною площею 52,85 кв.м, житловою 30,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві приватної власності [PERSON] (відповідно до висновку про ринкову вартість нерухомого майна, двокімнатної квартири [ADDRESS] , виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість квартири становить 1 077 717,00 грн.); - двокімнатну квартиру, загальною площею 51,56 кв.м, житловою 29,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві приватної власності [PERSON] (відповідно до висновку про ринкову вартість нерухомого майна, двокімнатної квартири [ADDRESS] , виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість квартири становить 892 607,00 грн.); - однокімнатну квартиру, загальною площею 50,5 кв.м, житловою 17,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві приватної власності [PERSON] (відповідно до висновку про ринкову вартість нерухомого майна, однокімнатної квартири [ADDRESS] , виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість квартири становить 1 089 891,00 грн.); - однокімнатну квартиру, загальною площею 30,25 кв.м, житловою 15,89 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві приватної власності [PERSON] (відповідно до висновку про ринкову вартість нерухомого майна, однокімнатної квартири [ADDRESS] , виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість квартири становить 586 124,00 грн.); - трикімнатну квартиру, загальною площею 77,9 кв.м, житловою 51,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві приватної власності [PERSON] (відповідно до висновку про ринкову вартість нерухомого майна, трикімнатної квартири [ADDRESS] , виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість квартири становить 1 674 694,00 грн.); - автомобіль Jeep Сherokee, державний номерний знак [NUMBER] , 2015 року випуску, дата реєстрації 08.08.2020 року, який належить на праві приватної власності [PERSON] (орієнтовна вартість 596\~935,00 грн.); - мотоцикл НONDA Nc 700ха, 2013 року випуску, дата реєстрації 24.09.2014 року, який належить на праві приватної власності [PERSON] (орієнтована вартість 262\~153,00 грн.); - грошові кошти в сумі 50 000 доларів США, що еквівалентно 2 068\~000,00 грн. згідно з курсом НБУ станом на 27.08.2024 року, які знаходяться на банківських рахунках відповідача. Таким чином, обсяг спільного сумісного нерухомого майна подружжя, яке набуто під час шлюбу, має загальну вартість у розмірі 5 321 033,00 грн., рухомого майна орієнтовна вартість 859\~088,00 грн. Позивачем зазначено, що мирним шляхом врегулювати спір щодо поділу майна неможливо. Таким чином, позивач просить суд здійснити поділ спільного майна таким чином: виділити у власність позивача [PERSON] : - \~ \~ \~ \~двокімнатну квартиру, загальною площею 52,85 кв.м, житловою 30,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1 077 717,00 грн.; - \~ \~ \~ \~трикімнатну квартиру, загальною площею 77,9 кв.м, житловою 51,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1 674 694,00 грн. Всього майна на суму 2 752 411,00 грн. виділити у власність відповідача [PERSON] : - \~ \~ \~ \~двокімнатну квартиру, загальною площею 51,56 кв.м, житловою 29,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 892 607,00 грн.; - однокімнатну квартиру, загальною площею 50,5 кв.м, житловою 17,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1 089 891,00 грн.; - однокімнатну квартиру, загальною площею 30,25 кв.м, житловою 15,89 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 586 124,00 грн.; -\~автомобіль Jeep Сherokee, державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 596\~935,00 грн.; - мотоцикл НONDA Nc 700ха, 2013 року випуску, вартістю 262\~153,00 грн. Всього майна на суму 3 427\~710,00 грн. - визнати право власності, виділивши з спільного майна подружжя в особисту приватну власність [PERSON] : грошові кошти в сумі 25 000 доларів США, які знаходяться на банківських рахунках [PERSON] - визнати право власності, виділивши з спільного майна подружжя в особисту приватну власність [PERSON] : грошові кошти в сумі 25 000 доларів США, які знаходяться на банківських рахунках [PERSON] - судові витрати по справі, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покласти на відповідача та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір. Ухвалою суду від 23.09.2024 року відкрито провадження в справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи, призначено підготовче засідання. Відзив на позов до суду не надходив. 04.02.2024 року до суду відповідачем подано письмові пояснення, в яких [PERSON] зазначено, що позивач не в повній мірі сплатила судовий збір, не надано жодних доказів щодо заявлених вимог, що стосуються грошових коштів. Звертає увагу суду, що за картковими рахунками відповідача відкритими в різних банках сума депозитних рахунків за різний період склали не більше 1 300\~000,00 грн. При цьому закінчення депозитів та їх зняття відбувалось ще під час шлюбу та задовго до його розірвання. Позовна заява про розірвання шлюбу була подана у квітні 2024 року, що вказує на той факт, що кошти витрачались в інтересах сім`ї в період шлюбу. Відповідач не погоджується з варіантом поділу майна, запропонованого позивачем, вважає за необхідним розподілити спільно набуте майно іншим чином, а саме: виділити у власність відповідача [PERSON] : - \~ \~ \~ \~двокімнатну квартиру, загальною площею 51,56 кв.м., житловою 29,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 892\~607,00 грн.; - \~ \~ \~ \~трикімнатну квартиру, загальною площею 77,9 кв.м., житловою 51,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1 674\~694,00 грн. На загальну суму 2\~567\~301,00 грн. виділити у власність позивача [PERSON] - \~ \~ \~ \~двокімнатну квартиру, загальною площею 52.85 кв.м. житловою 30,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1 077\~717,00 грн.; - \~ \~ \~ \~однокімнатну квартиру, загальною площею 50.5 кв.м., житловою 17,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1 089 891,00 грн.; - \~ \~ \~ \~однокімнатну квартиру, загальною площею 30,25 кв.м., житловою 15.89 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 586\~124,00,00 грн. На загальну суму 2 753\~732,00 грн. Поділ транспортних засобів здійснити після визначення їх вартості відповідним судовим експертом. Також, відповідач категорично заперечує щодо витрат на правничу допомогу, зазначену позивачем у розмірі 40\~000,00 грн., вважає їх неспівмірними та не підтвердженими документально. 03.03.2025 року до суду від представника позивача адвоката Жовтої А.С. через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення. Представником позивача зазначено, що судовий збір позивачем сплачено відповідно до норм чинного законодавства, витрати, понесені позивачем на правничу допомогу адвоката, підтверджені актом виконаних робіт за договором № 23/1 від 28.06.2024 року та квитанцією. Крім цього, зазначено наступне. Від шлюбу у сторін по справі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач висунула свою пропозицію, щодо поділу спільного майна подружжя: виділити у власність позивача [PERSON] : \~ \~ \~ \~ - двокімнатну квартиру, загальною площею 52,85 кв.м, житловою 30,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1 077 717,00 грн. та \~ \~ \~ \~ трикімнатну квартиру, загальною площею 77,9 кв.м, житловою 51,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 1 674 694,00 грн.; - визнати право власності, виділивши з спільного майна подружжя в особисту приватну власність [PERSON] грошові кошти в сумі 25 000 доларів США, які знаходяться на банківських рахунках [PERSON] . Позивач вважає\~доцільним та\~справедливим поділ\~майна таким\~чином,\~щоб трикімнатна\~квартира залишилася\~за нею,\~оскільки з\~нею продовжують\~проживати їхні\~спільні з\~відповідачем діти\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Наявність простору\~для кожної\~дитини є\~важливим фактором\~їхнього гармонійного\~розвитку,\~зокрема з\~огляду на\~значну різницю\~у віці.\~Старша дитина\~потребує окремого\~місця для\~навчання,\~виконання домашніх\~завдань,\~розвитку інтересів\~і підготовки\~до майбутнього\~самостійного життя.\~Молодша ж\~дитина знаходиться\~на етапі\~активного розвитку\~та пізнання\~світу,\~що вимагає\~простору для\~ігор,\~відпочинку та\~безпечного середовища.\~Трикімнатна квартира\~дозволить позивачу\~забезпечити належні\~умови для\~кожної дитини,\~створивши комфортний\~життєвий простір,\~що сприятиме\~їхньому фізичному,\~емоційному та\~інтелектуальному розвитку.\~Крім того,\~проживання дітей\~разом із\~матір`ю\~в одному\~помешканні гарантуватиме\~стабільність та\~психологічну безпеку,\~що є\~ключовим фактором\~для їхнього\~благополуччя.\~Позивач вважає,\~що при\~вирішенні питання\~про поділ\~спільного майна\~подружжя першочергове\~значення мають\~не лише\~принципи рівності\~часток,\~а й\~забезпечення найкращих\~умов для\~дітей,\~які є\~найвразливішою стороною\~у цій\~ситуації.\~Виходячи з\~цього,\~вона усвідомлено\~відмовляється від\~претензій на\~більшу частку\~майна,\~навіть якщо\~за законом\~могла б\~розраховувати на\~неї.\~Її головною\~метою є\~створення стабільного,\~комфортного та\~безпечного житлового\~простору для\~дітей,\~що дасть\~їм можливість\~нормально зростати,\~навчатися та\~розвиватися без\~зайвих потрясінь. Позивач вважає, що запропонований нею варіант поділу майна є найбільш справедливим, обґрунтованим та таким, що відповідає як нормам чинного законодавства, так і фактичним обставинам справи. Зазначений підхід забезпечує дотримання прав та інтересів обох сторін, а також сприяє справедливому врегулюванню спірних питань без створення додаткових конфліктних ситуацій. 01.04.2025 року до суду від відповідача надійшли письмові пояснення на позов. З позивачем [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2007 року. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2024 року шлюб розірвано. Рішення суду набрало законної сили 09.09.2024 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . З початком військової агресії російської федерації проти України, у лютому 2022 року, з метою забезпечення безпеки дружини та наших дітей, захисту їх законних прав та інтересів в умовах військового стану в Україні, враховуючи, що м. Запоріжжя є прифронтовим містом, за взаємною згодою між нами, позивач разом із дітьми виїхали за межі України та до теперішнього часу проживають у Німеччині. Впродовж 2022-2023 років відповідач мав змогу приїжджати до них. З введенням обмежень для перетину державного кордону України чоловіками, він був позбавлений цієї можливості. Проживаючи у Німеччині [PERSON] не працює, оскільки піклується про малолітніх дітей. Він зі свого боку забезпечує їх матеріальне утримання. До теперішнього часу позивач та діти проживають у Німеччині, намірів повернення до України позивач на має, що саме і стало причиною їх розлучення. Після розірвання шлюбу позивач створює перешкоди у спілкуванні з дітьми, не даючи можливості спілкуватися з ними через соціальні сіті. За період шлюбу сторонами було набуте майно на загальну суму 6 068 144,00 грн., а саме: об`єкти нерухомості на загальну суму 5 321\~033,00 грн., транспортні засоби на загальну суму 747\~111,00 грн. [PERSON] не заперечує проти визначеної вартості квартир, придбаних під час шлюбу, проте заперечує щодо варіанту розподілу, запропонованого позивачем. Звертаючись з позовом, [PERSON] визначила вартість автомобіля 596\~935,00 грн. та мотоцикла 262\~153,00 грн. Із визначеною позивачем вартістю транспортних засобів відповідач не згоден. Згідно зі звітом № 03/2025 від 14.02.2025 року про незалежну оцінку рухомого майна, виконаного об`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , дійсна вартість автомобіля Jeep Сherokee, державний номерний знак [NUMBER] , 2015 року випуску, дата реєстрації 08.08.2020 року, який зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] , становить 559\~979,00 грн. Відповідно до звіту № 04/2025 від 14.02.2025 про незалежну оцінку рухомого майна, виконаного об`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , дійсна вартість мотоцикла НONDA Nc 700ха, 2013 року випуску, дата реєстрації 24.09.2014 року, який зареєстрований на праві приватної власності за відповідачем, становить 187\~132,00 грн. Вартість набутих в період шлюбу транспортних засобів, що підлягають поділу, слід визначати виходячи з дійсної їх вартості на час розгляду справи, згідно з наданими Звітами про незалежну оцінку рухомого майна. Відповідач не заперечує проти вимог позивача щодо виділення йому набутих ними у шлюбі транспортних засобів при розподілі спільного майна подружжя. Будь-якого іншого майна, яке набуто ними в період шлюбу та підлягає розподілу не має. Твердження позивача про наявність у нього грошового вкладу на суму 50 000 доларів США є надуманими та не доведеними. Заперечуючи проти запропонованого позивачем варіанту розподілу набутих ними у шлюбі об`єктів нерухомого майна, звертає увагу суду на те, що двокімнатна квартира, загальною площею 51,56 кв.м, житловою 29,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , була ними придбана в іпотеку. Частина боргу за договором іпотеки була сплачена його батьками, після продажу належного їм житлового будинку. З 2008 року в цій квартирі проживали його батьки, після смерті батька в квартирі залишилась проживати його мати [PERSON] . В цій квартирі знаходяться її речі. Мати не має наміру звертатися до суду із заявою про визначення її частки у цій квартирі. В своїх позовних вимогах позивач також просила виділити зазначену квартиру йому, проти чого він не заперечує. Трикімнатну квартиру, загальною площею 77,9 кв.м, житловою 51,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вони придбали у 2020 році. В цій квартирі вони проживали всією родиною. Після виїзду позивача разом із дітьми за межі України до Німеччини він залишився проживати в цій квартирі. Намірів повернення до України позивач на має. Вказана квартира, як і двокімнатна квартира, в якій проживала його мати, знаходяться в одному районі. Мати відповідача [PERSON] за станом здоров`я потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, відповідно до висновку (ф. 80) від 17.02.2025 року про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Він є єдиним її сином, батько помер 10 років тому, і саме він опікується мамою та надає їй всю необхідну допомогу, утримує матеріально. Наразі його мати проживає разом з ним в цій квартирі. А тому вважає, що доцільним є виділення цієї квартири саме йому. Крім того, зауважує, що загальна вартість вказаних об`єктів нерухомості складає 2 567 301,00 грн., тобто на 186\~431,00 грн. менша ніж вартість об`єктів нерухомого майна, які він просить виділити позивачу. З урахуванням наведеного, вважає за можливе розподілити набуте ними в період шлюбу майно за наступним варіантом: виділити відповідачу [PERSON] у власність: - двокімнатну квартиру, загальною площею 51,56 кв.м, житловою 29,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві приватної власності [PERSON] згідно з договором купівлі-продажу квартири від 24.01.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом ЗМІЮ Шаповаловою О.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 287, вартістю 892 607,00 грн.; - трикімнатну квартиру, загальною площею 77,9 кв.м, житловою 51,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві приватної власності [PERSON] згідно з договором купівлі-продажу квартири від 04.03.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 17/90/20; Довідки від 31.08.2021 року, зареєстрованої в реєстрі за № 80, видавник ТОВ «Запорізький ДБК»; Акт приймання-передачі майнових прав від 31.08.2021 року; Акт приймання-передачі квартири від 29.12.2021 року, вартістю 1 674 694,00 грн.; - автомобіль Jeep Сherokee, державний номерний знак [NUMBER] , 2015 року випуску, дата реєстрації 08.08.2020 року, який належить на праві приватної власності [PERSON] , вартістю 559\~979,00 грн.; - мотоцикл НONDA Nc 700ха 2013 року випуску, дата реєстрації 24.09.2014 року, який належить на праві приватної власності [PERSON] , вартістю 187\~132,00 грн., а всього на суму 3 314 412,00 грн. Виділити у власність позивачу [PERSON] : - двокімнатну квартиру, загальною площею 52,85 кв.м, житловою 30,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом ЗМІЮ Туріченко О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2404, вартістю 1 077 717,00 грн. - однокімнатну квартиру, загальною площею 50,5 кв.м, житловою 17,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві приватної власності [PERSON] згідно з договору купівлі-продажу квартири від 14.03.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Чернявським В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 554, вартістю 1 089 891,00 грн. - однокімнатну квартиру, загальною площею 30,25 кв.м, житловою 15,89 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві приватної власності [PERSON] згідно з Договором купівлі-продажу квартири від 07.05.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Якіб`юк Ю.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1950, вартістю 586 124,00 грн., а всього на суму 2 753 732,00 грн. Виходячи з рівності часток подружжя у спільному майні, з урахуванням позиції позивача, щодо виділу відповідачу транспортних засобів він не заперечує проти стягнення з нього компенсації на користь позивача в сумі 280 340,00 грн. З приводу порядку розподілу судових витрат, звертає увагу суду на те, що до подання позовної заяви про розподіл спільно нажитого ними у період шлюбу майна, позивач не зверталась до нього з пропозицією вирішити це питання у добровільному порядку. Між ними склалися складні стосунки, вирішення питання щодо розподілу спільного майна подружжя між ними можливо тільки в судовому порядку. Ухвалою суду від 01.04.2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті, за клопотанням представника позивача адвоката Жовтої А.С. витребувано з різних установ інформацію щодо наявних рахунків у банках та копії правовстановлюючих документів на рухоме майно. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом своєчасно та належним чином, представник позивача надала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника за наявними в справі матеріалами, вимоги позовної заяви просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом своєчасно та належним чином, представник відповідача надала заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника за наявними у справі документами та відомостями, позовні вимоги просить задовольнити частково, згідно із позицією відповідача, викладеної у поясненнях від 25.03.2025 року. Суд враховує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). При цьому суд також зазначає, що відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (п. 109 рішення у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989 року). Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд встановив такі обставини та відповідні їм докази. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положенням ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 29.09.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, про що було зроблено актовий запис № 1062, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20.09.2007 року тим же відділом РАЦС. 07.08.2024 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Під час перебування у шлюбі подружжям за спільні кошти було придбано наступне нерухоме майно: - двокімнатну квартиру, загальною площею 52,85 кв.м, житловою 30,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві приватної власності [PERSON] (відповідно до висновку про ринкову вартість нерухомого майна, двокімнатної квартири [ADDRESS] , виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість квартири становить 1 077 717,00 грн.); - двокімнатну квартиру, загальною площею 51,56 кв.м, житловою 29,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві приватної власності [PERSON] (відповідно до висновку про ринкову вартість нерухомого майна, двокімнатної квартири [ADDRESS] , виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість квартири становить 892 607,00 грн.); - однокімнатну квартиру, загальною площею 50,5 кв.м, житловою 17,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві приватної власності [PERSON] (відповідно до висновку про ринкову вартість нерухомого майна, однокімнатної квартири [ADDRESS] , виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість квартири становить 1 089 891,00 грн.); - однокімнатну квартиру, загальною площею 30,25 кв.м, житловою 15,89 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві приватної власності [PERSON] (відповідно до висновку про ринкову вартість нерухомого майна, однокімнатної квартири [ADDRESS] , виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість квартири становить 586 124,00 грн.); - трикімнатну квартиру, загальною площею 77,9 кв.м, житловою 51,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві приватної власності [PERSON] (відповідно до висновку про ринкову вартість нерухомого майна, трикімнатної квартири [ADDRESS] , виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість квартири становить 1 674 694,00 грн.). Дана інформація підтверджена Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 389339309 від 01.08.2024 року, № 389339351 від 01.08.2024 року. Сторонами право спільної сумісної власності на зазначене майно не оспорюється, окрім того, відповідач погоджується з вартістю даного нерухомого майна, зазначеного у позові [PERSON] . Окрім того, сторонами під час шлюбу за спільні кошти було придбано наступне рухоме майно: -автомобіль Jeep Сherokee, державний номерний знак [NUMBER] , 2015 року випуску, дата реєстрації 08.08.2020 року, який зареєстрований на праві приватної власності за відповідачем [PERSON] . Згідно зі звітом № 03/2025 від 14.02.2025 року про незалежну оцінку рухомого майна, виконаного об`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , дійсна вартість автомобіля Jeep Сherokee, державний номерний знак [NUMBER] , 2015 року випуску, дата реєстрації 08.08.2020 року, становить 559\~979,00 грн. -мотоцикл НONDA Nc 700ха, 2013 року випуску, дата реєстрації 24.09.2014 року, який зареєстрований на праві приватної власності за відповідачем [PERSON] . Згідно зі звітом № 04/2025 від 14.02.2025 року про незалежну оцінку рухомого майна, виконаного об`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , дійсна вартість мотоцикла НONDA Nc 700ха, 2013 року випуску, дата реєстрації 24.09.2014 року, становить 187\~132,00 грн. Позивачем запропоновано залишити у власності [PERSON] усе рухоме майно, останній дану пропозицію підтримує. Тобто, між сторонами досягнуто згоди щодо подальшої долі рухомого майна. Загальна вартість нерухомого майна складає 5\~321\~033,00 грн., рухомого майна 747\~111,00 грн. Також, суд приймає до уваги, що позивачем запропоновано і відповідач не заперечує залишити за собою нерухоме майно двокімнатну квартиру, загальною площею 51,56 кв.м, житловою 29,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . А позивач просить залишити за собою право власності на двокімнатну квартиру, загальною площею 52,85 кв.м, житловою 30,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідач проти цього також не заперечує. Обидві сторони претендують на трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позивачем зазначено, що їй потрібна саме трикімнатна квартира, так як дві неповнолітні дитини мешкають з нею і для їх нормального розвитку кожному потрібна своя кімната. Відповідачем зазначено, що позивач та діти наразі мешкають у Німеччині, наміру повертатись не мають, він після розлучення залишився проживати у трикімнатній квартирі, де вони мешкали усією сім`єю. Наразі його матір потребує постійного стороннього догляду, тому він її перевіз жити до цієї квартири. Одним із предметів позову є грошові кошти в розмірі 50\~000 доларів США, які знаходяться на рахунках [PERSON] . Позивач претендує на частину цих коштів, а відповідач взагалі заперечує їх наявність. Відповідачем надано до суду наступні виписки: -виписка по угоді АТ «СЕНС БАНК» TDRM000885288 від 03.10.2022 року, внесено кошти на депозит у сумі 100\~000,00 грн., 03.04.2024 року повернуто 120\~670 грн. 23 коп.; -виписка по угоді АТ «СЕНС БАНК» TDRM001316566 від 06.12.2023 року, внесено кошти на депозит у сумі 376\~000,00 грн., 06.01.2024 року повернуто 376\~000,00 грн., виплачено відсотків 2\~237 грн. 98 коп.; -виписка по угоді АТ «СЕНС БАНК» TDRM001035401 від 31.03.2023 року, внесено кошти на депозит у сумі 160\~912,00 грн., повернуто 31.12.2023 року 176\~448 грн. 11 коп. Тобто, у період з 03.10.2022 року по 03.04.2024 року на ім`я відповідача були відкриті депозити і потім ці кошти банком з відсотками повернуті. [PERSON] зазначено, що ці кошти були використані в інтересах сім`ї, даний факт позивачем не спростовано. На виконання вимог ухвали суду банківськими установами надано наступну інформацію: -АТ «Державний ощадний банк України» 03.09.2020 року та 13.04.2022 року відкрито два рахунки на ім`я [PERSON] , станом на 07.08.2024 рахунки закрито; -АТ « СЕНС БАНК» дата відкриття рахунку 25.11.2021 року, рух коштів по рахунку відсутній, дата відкриття рахунку [INFO] , залишок коштів на рахунку станом на 07.08.2024 року 4\~695 грн. 83 коп., дата відкриття рахунку 09.11.2009 року, дата закриття рахунку 12.05.2014 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 11.01.2021 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 05.01.2021 року, рух коштів по рахунку відсутній, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 14.12.2020 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 01.04.2023 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 26.06.2017 року, рух коштів по рахунку відсутній, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 26.06.2017 року, \~ \~ \~ \~дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 06.03.2018 року, рух коштів по рахунку відсутній,\~дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 06.03.2018 року, рух коштів по рахунку відсутній,\~дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 12.03.2018 року, рух коштів по рахунку відсутній,\~дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 12.03.2018 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 26.11.2018 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 26.06.2017 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 23.09.2014 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 20.09.2013 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 28.08.2019 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 06.04.2020 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 07.01.2024 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 27.01.2016 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 20.11.2017 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 18.05.2018 року, дата відкриття рахунку [INFO] ,дата закриття рахунку 11.11.2015 року, дата відкриття рахунку15.05.2017 року, дата закриття рахунку 16.11.2017 року, дата відкриття рахунку 03.10.2022 року, дата закриття рахунку 04.04.2024 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 26.10.2015 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 07.11.2017 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 22.08.2018 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 24.07.2015 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 18.05.2017 року, дата відкриття рахунку\~ [INFO] , дата закриття рахунку 01.01.2024 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 22.11.2018 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 24.04.2015 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 16.05.2017 року, дата відкриття рахунку\~ [INFO] , дата закриття рахунку 25.02.2019 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 28.03.2019 року, дата відкриття рахунку\~ [INFO] , дата закриття рахунку 21.07.2015 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 03.05.2017 року,?дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 30.09.2019 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 21.07.2014 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 16.11.2010 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 17.11.2016 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 26.11.2023 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 08.11.2018 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 21.10.2013 року, дата відкриття рахунку 09.11.2009 рахунку, дата закриття рахунку 12.05.2010 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 31.10.2016 року, дата відкриття рахунку15.11.2017 року, дата закриття рахунку 16.05.2018 року, дата відкриття рахунку 07.02.2022 року, дата закриття рахунку 09.08.2022 року, дата відкриття рахунку 25.11.2021 року, дата закриття рахунку 26.11.2021 року, рух коштів відсутній; дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 17.05.2016 року, дата відкриття рахунку [INFO] , дата закриття рахунку 08.05.2018 року, дата відкриття рахунку 11.11.2015 року, дата закриття рахунку 12.02.2016 року, дата відкриття рахунку 26.01.2016 року, дата закриття рахунку 27.04.2016 року; -АТ «Укрсоцбанк» дата відкриття рахунку 14.12.2012 року, дата закриття рахунку 11.04.2019 року, інформація про рух коштів до 01.01.2014 року відсутня, рух коштів по рахунку в період з 01.01.2014 року відсутній,\~ [NUMBER] (валюта Українська гривня), дата відкриття рахунку 14.12.2012 року, дата закриття рахунку 15.02.2019 року, інформація про рух коштів до 01.01.2014 року відсутня, рух коштів по рахунку в період з 01.01.2014 року відсутній,\~ [NUMBER] (валюта Українська гривня), дата відкриття рахунку 14.12.2012 року, дата закриття рахунку 24.05.2019 року, інформація про рух коштів до 01.01.2014 року відсутня,\~26306315142127 (валюта Українська гривня), дата відкриття рахунку 14.12.2012 року, дата закриття рахунку 14.07.2017 року, інформація про рух коштів до 01.01.2014 року відсутня, рух коштів по рахунку в період з 01.01.2014 року відсутній,\~ [NUMBER] (валюта Українська гривня), дата відкриття рахунку 23.11.2015 року, дата закриття рахунку 01.04.2019 року,\~ [NUMBER] (валюта Українська гривня), дата відкриття рахунку 23.11.2015 року, дата закриття рахунку 24.05.2016 року, [NUMBER] (валюта Українська гривня), дата відкриття рахунку 23.05.2016 року, дата закриття рахунку 25.08.2016 року,\~ [NUMBER] (валюта Українська гривня), дата відкриття рахунку 23.08.2016 року, дата закриття рахунку 28.08.2017 року,\~ [NUMBER] (валюта Українська гривня), дата відкриття рахунку 28.08.2017 року, дата закриття рахунку 01.03.2018 року,\~ [NUMBER] (валюта Українська гривня), дата відкриття рахунку 26.03.2018 року, дата закриття рахунку 27.09.2018 року; -АТ «Укрсиббанк» у клієнта [PERSON] наявний закритий рахунок [NUMBER] , залишок коштів становив 0,00 грн., дата закриття рахунку 13.07.2015 року; -АТ КБ «ПРИВАТБАНК: дата відкриттів рахунків 25.03.2011 року, 21.12.2023 року, 24.12.2024 року, 16.09.2014 року, 29.11.2019 року, 20.12.2013 року, 04.12.2014 року, 23.04.2020 року, 21.10.2014 року. Усього надходжень на суму 46\~485 грн. 76 коп., баланс на кінець періоду складає нуль; -АТ «Універсал Банк» усі рахунки відкриті і закриті відповідачем; -АТ «Райффайзен Банк Аваль» рахунки відсутні; -АТ «Державний експортно-імпортний банк України» відкрито рахунок 14.12.2018 року, закрито 19.06.2019 року; відкрито рахунок 21.06.2019 року, закрито рахунок 24.03.2020 року; відкрито рахунок 21.06.2019 року, закрито рахунок 24.03.2020 року, відкрито рахунок 14.12.2018 року залишок 0,51 грн.; -АТ «СЕНС БАНК» надаю інформацію, згідно з якою на ім`я [PERSON] протягом шлюбу було відкрито 55 депозитних рахунків, на яких загальний рух коштів під час шлюбу становив 6 686\~720 грн. 64 коп., що дорівнює 160 777 доларів США згідно з курсом НБУ станом па 27.08.2024 року. Всі депозитні рахунки були закриті, а останній рахунок [NUMBER] був закритий під час процесу розірвання шлюбу 07.08.2025 року, обіг коштів на якому становив 1 562\~328 грн. 61 коп. Наразі залишок на рахунках становить 38\~343 грн. 83 коп., що еквівалентно 921 долару США, відповідно до курсу НБУ станом на 27.08.2024 року; -АТ «ОЩАДБАНК» надало свою відповідь щодо рахунків, які були відкриті на ім`я [PERSON] , дана інформація засвідчує що за період шлюбу на ім`я відповідача було відкрито 4 рахунки. На рахунку [NUMBER] обіг коштів сягав 100\~000,00 грн. на 07.08.2024 рік. Загальна сума перебігу коштів на рахунках сягала 100 100 або 2 406 доларів США. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною другою ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Стаття 60 СК України містить норму про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі у судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Отже, на майно, набуте за час шлюбу, поширюється презумпція права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення. Головними принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач, є підставою для відмови у позові, а в разі, якщо на тому наполягає відповідач, для відхилення його заперечень проти позову. Частиною першою ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною першою ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Згідно з положеннями ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вирішуючи спори між подружжям про поділ майна, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. У постанові Верховного Суду від 22.01.2020 року у справі № 711/2302/18 викладений загальний правовий висновок про те, що статтями 60, 70 СК України, ст. 368 ЦК України передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява одного з подружжя про те, що річ була куплена на її особисті кошти, не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною. Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК України). Отже, виходячи з системного тлумачення частин четвертої та п`ятої ст. 71 СК України згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно. Вимога одного з подружжя (позивача) про стягнення з іншого з подружжя (відповідача) грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, не породжує обов`язку такого відповідача попередньо вносити відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду. Відповідач [PERSON] пропонує у випадку його варіанту розподілу майна сплатити позивачу компенсацію в розмірі 280 340,00 грн. Позивачем згода на отримання компенсації не надана. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»(далі Постанова), спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Вказаною постановою також роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 Постанови від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про поділ майна, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідачем по справі під час розгляду справи не було спростовано презумпцію права спільної сумісної власності подружжя. Аналізуючи наведені норми закону та докази, суд дійшов висновку, що спірне майно було набуто сторонами під час перебування в шлюбі, а отже є відповідно до ст. 60 СК України об`єктом спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим, підлягають поділу між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні. Згідно з ч. 4 ст. 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. На вимогу ч. 5 ст. 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Приписами частини першої, другої ст. 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Ткачука О.С., суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К., Кафідової О.В., Фаловської І.М., в Ухвалі від 01.02.2017 року у справі № 541/642/13-ц зазначила, що кожен з подружжя має право на поділ майна, яке є об`єктом спільної власності, шляхом виділення його в натурі в особисте майно та припинення спільної власності взагалі. Відповідно ст. 71 СК України у випадку неподільності об`єкту спільного майна, він присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Тобто, при наявності такої кількості об`єктів спільного неподільного майна, суд повинен справедливо присудити частину об`єктів майна одному з подружжя, частину іншому і, таким чином, припинити як спільну власність, так і сам спір, як існуючий, так і такий що ймовірно виникне у майбутньому між подружжям. У постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 09.06.2021 року в справі № 369/7613/17, від 09.09.2021 року в справі № 523/15462/16-ц, від 14.04.2021 року в справі № 127/7830/17 наголошується: «... вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п`ятої ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Якщо жоден\~із подружжя\~не вчинив\~таких дій,\~а неподільні\~речі не\~можуть бути\~реально поділені\~між ними\~відповідно до\~їх часток,\~суд визнає\~ідеальні частки\~подружжя у\~цьому майні\~без його\~реального поділу\~і залишає\~майно у\~їх спільній\~частковій власності». Відповідачем попередньо не внесено грошові кошти на депозитний рахунок суду як грошову компенсацію, позивач в свою чергу не згодна на отримання грошової компенсації. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 Року № 11). Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року). Суд, згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки, коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК України). Проживання дітей з одним із подружжя само собою не є підставою для збільшення частки у майні при його розподілі тому з подружжя, з ким проживають діти. (постанови КЦС ВС від 27.12.2019 року у справі № 297/2837/17 (провадження № 61-7846св19), від 02.03.2020 року у справі № 448/1722/16-ц (провадження № 61-22380св19). Оцінивши усі докази, надані сторонами, суд вважає за доцільне трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , залишити позивачу з тих підстав, що саме у цій квартирі неповнолітні діти мешкали до повномасштабного вторгнення російської федерації, це був їх дім, який обладнано для кожної дитини. Окрім того, суд звертає увагу, що діти різностатеві і бажано у майбутньому мати кожному окрему кімнату для нормального фізичного та духовного розвитку. Посилання відповідача на те, що наразі він мешкає у цій квартирі з хворою матір`ю суд враховує, проте мати відповідача має своє житло, тим паче у відповідача теж наявне інше житло. Також той факт, що позивач із дітьми не мають наміру повертатись у країну нічим не підтверджено і тим паче не може бути підставою для того, щоб врахувати варіант розподілу майна, запропонований відповідачем. Так, з врахуванням зазначених норм, оскільки сторони не можуть досягнули самостійної згоди щодо поділу майна, суд вважає, що спільне майно подружжя повинно бути поділено наступним чином, а саме: в порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (вартість1077717,00 грн.); в порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (вартість 1674 694,00 грн.); в порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (вартість 586\~124,00 /2 29362,00 грн.); в порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (вартість 1 077 717,00 грн.); в порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (вартість 1 089 891,00 грн.) в порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] (вартість 586 124,00/2 29 362,00 грн.); в порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на автомобіль Jeep Сherokee, державний номерний знак [NUMBER] , 2015 року випуску, дата реєстрації 08.08.2020 року, (вартість 559\~979,00 грн.); в порядку поділу майна визнати за [PERSON] право власності на мотоцикл НONDA Nc 700ха, 2013 року випуску, дата реєстрації 24.09.2014 року, (вартість 187\~132,00 грн.) Щодо грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках [PERSON] . Зі змісту інформації наданої банківськими установами встановлено, у період з 29.09.2007 року (день укладення шлюбу) і по день розірвання шлюбу 07.08.2024 року відповідачем було внесено грошові кошти у різних розмірах, а потім ці кошти банківськими установами виплачено.\~Тобто, усі наявні на депозитних рахунках грошові кошти за договорами були зняті [PERSON] у період шлюбу з позивачем.\~ Встановлено залишки на рахунках станом на 07.08.2024 року у таких банківських установах: АТ «Укрсиббанк» рахунок [NUMBER] закритий рахунок, залишок 22 грн. 72 коп. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 07.08.2024 року рахунок [NUMBER] залишок 26\~719 грн. 31 коп.; рахунок [NUMBER] залишок 82 грн. 20 коп.; рахунок [NUMBER] залишок 90,00 грн.; рахунок [NUMBER] 33 грн. 67 коп.; рахунок [NUMBER] залишок 1 грн. 50 коп.; рахунок [NUMBER] залишок 2\~134 грн. 01 коп.; рахунок [NUMBER] залишок 5 грн. 48 коп., рахунок [NUMBER] залишок 50\~000,00 грн. АТ «Універсал Банк» станом на 07.08.2024 року рахунок [NUMBER] залишок 732 грн. 40 коп.; рахунок [NUMBER] залишок 28 грн. 58 коп. АТ « Державний експортно-імпортний банк України» станом на 07.08.2024 року рахунок\~ [NUMBER] залишок 0,54 грн. АТ «СЕНС Банк» станом на 07.08.2024 року рахунок [NUMBER] залишок 4\~695 грн. 83 коп. Загальна сума грошових коштів на рахунках [PERSON] станом на 07.08.2024 року складає 84\~546 грн. 24 коп. Інформацію надано банківськими установами станом на 07.08.2024 року, підтвердженою інформацією про зняття чи переведення даних коштів суд не володіє. Аналіз ст. 65 СК України свідчить про існування презумпції розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою, зокрема і здійснення витрат в інтересах сім`ї. Всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України [PERSON] не спростувала вказану презумпцію та не довела того, що грошові кошти, зняті відповідачем у період шлюбу, використані не для задоволення потреб сім`ї, а на інші потреби. В такому випадку відсутні підстави для поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, зокрема грошових коштів, що були розміщені на депозитних рахунках, відкритих на ім`я [PERSON] . Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 19.06.2019 року в справі №761/32404/14-ц, відповідно до якої у разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч ст. 65 СК України, інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Факт використання спільних коштів не в інтересах сім`ї повинен бути доведеним відповідними доказами. Суд оцінивши докази у справі, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача\~ [PERSON] . Позовні вимоги про визнання \~грошових сум (депозитів) спільною сумісною власністю сторін у справі не підлягають задоволенню, проте наявні кошти на рахунках [PERSON] станом на 07.08.2024 року загальним розміром 84\~546 грн. 24 коп. суд визнає спільною сумісною власністю подружжя. Так, при розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2024 року у справі № 523/14489/15-ц. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. При пред`явленні позову позивач [PERSON] сплатила судовий збір в сумі 9 084,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 9782-8635-5342-5719 від 09.09.2024 року (а.с. 31). Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Так, у позовній заяві позивач зазначив, що у зв`язку з розглядом даної справи позивач понесла судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 40\~000,00 грн. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19). Стороною відповідача подано заяву про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу. Договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Згідно з матеріалами справи на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу відповідачем надано договір про надання правових послуг адвоката № 23/1 від 28.06.2024 року укладений між нею та адвокатом Зачепило О.В., акт виконаних робіт від 28.06.2024 року (послуга підготовка позовної заяви про розподіл майна) сума 40\~000,00 грн., платіжна інструкція № 0.0.37391418401 на суму 40\~000,00 грн., ордер серія ВН № 1401527 від 10.09.2024 року. Суд вважає, що за таких обставин позивачем доведено витрати на професійну правничу допомогу адвоката, проте вартість послуги підготовка позовної заяви про розподіл майна у розмірі 40\~000,00 грн. є занадто завищеною, тим паче, що адвокатом заявлено клопотання про витребування доказів, тобто адвокат не оформлював запитів до установ для підготовки позову. Відповідачем доведено неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката (складність справи, обсяг виконаних робіт, ціна позову), тому вимога щодо стягнення витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню в розмірі 15\~000,00 грн.

Outcome: partial