Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

[PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Мигальчич Л.А., яка яка діє на підставі договору про надання правової допомоги № 34/ц від 04.07.2023 та ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АО № 1093723, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 26 вересня 2018 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] . З самого початку спільного проживання між ними постійно виникали конфлікти та суперечки. У листопаді 2022 року відповідачка разом з дітьми переїхала в батьківську домівку. Відтоді вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не вбачає, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. У судовому засіданні позов підтримав, просив шлюб розірвати. При цьому, зазначив, що шлюб з відповідачкою має ознаки формального, вже 2 роки вони проживають окремо, у зв`язку з чим дійшли спільної згоди розірвати шлюб. За час перебування у шлюбі у них народилося 2 дітей, яким наразі 4 і 6 років, які проживають разом з відповідачкою. Вказав, що суперечок щодо місця проживання, утримання та виховання дітей у них немає. Додав, що рішення розірвати шлюб - це спільне з відповідачкою рішення, яке є остаточним, зберігати шлюбні стосунки не бажає, позаяк формальне існування шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим просив суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом надіслання судових повісток та розміщення оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомила, у зв`язку з чим суд розглянув справу без її участі. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , 26 вересня 2018 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що цього ж дня Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Закарпатській області зроблено актовий запис № 799 від 26.09.2018. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . У ході судового розгляду справи судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, вони проживають окремо, шлюбних стосунків між собою не підтримують. Згідно зі ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України, згідно з якою, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей, утримання та порядку їх виховання, поділу спільного майна сторонами не заявлено. На підставі наведеного, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд дійшов висновку, що примирення та спільне подружнє життя сторін є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи висновок суду про задоволення позову, з відповідачки на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved