Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

До Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява [PERSON] до держави Російської Федерації в особі міністерства юстиції російської федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок військової агресії та окупацією Російською Федерацією частини території України. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що до початку повномасштабного вторгнення з боку країни-агресора російської федерації позивач проживав у м. Маріуполі, яке опинилось в епіцентрі бойових дій, під час яких він став свідком вбивств, тілесних ушкоджень, знищення майна російськими військовими. У зв`язку зі збройною агресією російської федерації позивач був вимушений виїхати з м. Маріуполя до м. Дніпра. На окупованій території залишилось належне позивачу майно, а саме: земельна ділянка площею 5,6894 га, на території Стародубівської сільської ради Мангушського району Донецької області, кадастровий номер 1423986600:03:000:0113. Своїми протиправними діями відповідач фактично позбавив позивача власності. У зв`язку з вказаними обставинами, а також триваючої збройною агресією відповідача проти України позивач зазнав стресу та кожного дня зазнає душевних страждань, приниження, побоювання за власну безпеку та безпеку рідних. На час звернення до суду позивач був призваний до Збройних сил України, під час проходження військової служби та відбиття збройної агресії російської федерації він постійно перебуває в емоційному напруженні та вимушений був відмовитися від мирного життя, звичного побуту та щоденного спілкування з родиною та друзями. Просить суд стягнути з держави російської федерації на його користь моральну шкоду у розмірі 100\~000 євро, що є еквівалентом 4\~414 600,00 грн. 21.04.2025 ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 05.06.2025 ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Разом з позовом подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку\~ст. 128 ЦПК України\~через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суд не повідомив, у встановлений строк представник відповідача не скористався правом надання відзиву на позовну заяву. Розглянувши питання судового імунітету в даному випадку, суд дійшов такого. У справах з іноземним елементом щодо приватноправових відносин, одним із учасників яких є іноземні держави, акредитовані в Україні дипломатичні представники іноземних держав та в інших випадках, передбачених законами України і міжнародними договорами України, застосовується судовий імунітет. Позивач визначив відповідачем Російську Федерацію. У випадку пред`явлення позову до іноземної держави, питання судового імунітету розглядається, зокрема відповідно до\~статті 79 Закону України «Про міжнародне приватне право». Крім того, судовий імунітет поширюється також на акредитовані в Україні дипломатичні представництва та консульські установи іноземних держав, їх службових осіб. Дипломатичний і консульський імунітети регулюються національним законодавством і міжнародними конвенціями: Віденською конвенцією про дипломатичні зносини 1961 року, Віденською конвенцією про консульські зносини і факультативними протоколами 1963 року. На відміну від іноземних держав вони підлягають юрисдикції судів України лише в межах, визначених принципами та нормами міжнародного права або міжнародними договорам відповідної держави. При цьому, рішення про відмову від імунітету може бути прийняте виключно державою, що акредитує, а не дипломатичним представництвом самостійно, в якому здійснює функції дипломатичний агент тобто Урядом цієї держави в особі відповідного зовнішньополітичного відомства. Міжнародно-правові норми про юрисдикційний імунітет держави уніфіковано у двох конвенціях: Європейській конвенції про імунітет держав, прийнятий Радою Європи 16.05.1972 (далі конвенція 1972) та Конвенції ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності, прийнятій резолюцією 59/38 Генеральної Асамблеї ООН 02.12.2004 (далі Конвенція 2004). Обидві конвенції втілюють концепцію обмеженого імунітету держави, визначають, в якій формі є можливою відмова держави від імунітету, а також закріплюють перелік категорій справ, у яких держава не користується імунітетом в суді іншої держави-учасниці. Так, стаття 11 Конвенції 1972 та стаття 12 Конвенції 2004 передбачають, що Договірна держава не може посилатися на імунітет від юрисдикції при розгляді справ, пов`язаних із завданням шкоди здоров`ю, життю та майну, якщо така шкода повністю або частково завдана на території держави суду та якщо особа, яка завдала шкоду, у цей час перебувала на території держави суду. Зазначені статті відображають підставу для обмеження судового імунітету іноземної держави внаслідок завдання фізичної шкоди особі або збитків майну. Попри те, що Україна не є учасницею жодної із вищенаведених конвенцій, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 14.03.2013 справі «Олєйніков проти Російської Федерації» вказав, що положення Конвенції 2004 підлягають застосуванню відповідно до звичаєвого міжнародного права, навіть якщо ця держава не ратифікувала її. Вищезазначене також було враховано Верховним Судом у своїй постанові від 18.05.2022 у справі № 760/17232/20-ц, якою суд обґрунтував свою правову позицію про відсутність у рф судового імунітету. Отже, судовий імунітет не підлягає застосуванню з огляду на порушення рф державного суверенітету України. Також, Верховний Суд у своєму рішенні від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19 зазначив, що починаючи з 2014 року, немає необхідності в направленні РФ запитів щодо згоди РФ бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку із вчиненням збройної агресії проти України й ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності України. Виклик відповідача у справі держави Російська Федерація в особі Міністерства юстиції російської федерації, здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України на сайті Новокодацького районного суду міста Дніпра. З огляду на викладене,

Outcome: partial