Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Представник відповідача, у судове засідання не явився, надав суду заяву де просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не явилась, надала суду заяву де на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі та участі позивача, не заперечував проти задоволення позовних вимог Третя особа, у судове засідання не явився, надав суду заяву де просив розглянути справу у його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ухвалою суду від 16.05.2025р. було відкрите провадження по справі та призначене підготовче судове засідання 17.06.2025р. о 10 год. 30 хвл. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачу у відповідності до договору купівлі-продажу від 26.01.1998 року належить 1/2 частин житлового будинку [ADDRESS] , яка складається з приміщення 1 - тамбур, приміщення 2 - коридор, приміщення № 3, № 4, [ADDRESS] - житлові кімнати, приміщення 6 - санвузол, приміщення 7 - тамбур, приміщення 8 - кухня, загальна площа - 69,1 кв. м, житлова площа - 42,9 кв. м), який розташований за адресою: [ADDRESS] , який в цілому складається із: житлового будинку літ. А, загальною площею 112,2 кв. м, житловою площею 71,8 кв. м, літ. В, З, Г - сараї, літ. Б - літня кухня, літ. Ж, И вбиральня, літ. Е гараж, № 1-4 огорожа, № 6,7 споруди. Відповідачу належить 1/2 частина зазначеного житлового будинку, що підтверджується довідкою № 110 від 07.04.1995 р., згідно якої у відповідності до рішення міськвиконкому від 04.02.1954 р. 1/2 частина будинку належить ПУЖКХ. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору проживає в зазначеному будинку, в 1/2 частині, яка належить територіальній громаді. У позивача відсутня актуальна інформація щодо права власності користування у відповідача та третьої особи. Вищевказана 1/2 частина будинку разом з іншими спорудами є окремим житловим будинком, має окремий вхід і вихід, крім того, має окреме водозабезпечення, енергопостачання, але знаходиться у спільній частковій власності, реально розділена, однак юридично не виділена, що перешкоджає вільному здійсненню права власності оскільки при розпорядженні власністю необхідно враховувати думку іншого власника. Фактично домоволодіння поділене на 2 будинки, в одному з котрих проживає позивач. Крім того, в домоволодінні є господарські будівлі та споруди, які також фактично поділені між співвласниками, перелік яких: літ. Г - сарай, сарай літ. З, Б, літ. б - навіс, літ. Е гараж, тамбур літ. а4, а5, а1, а2, а3, веранда - літ. а, літня кухня - літ. Б, огорожа № 3, споруда -6. Таким чином, співвласники фактично провели поділ спільної часткової власності та встановили порядок користування земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями. Але належність майна на праві спільної часткової власності не дає позивачу можливості вільно розпоряджатися ним, оскільки при цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 358 ЦК України, необхідно враховувати думку іншого співвласника, тому позивач був змушений звернутися до суду з позовом про виділ їх частки будинку у окремий об`єкт нерухомості. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.\~358\~ЦК України,\~право спільної\~часткової власності\~здійснюється співвласниками\~за їхньою\~згодою. Співвласники\~можуть домовитися\~про порядок\~володіння та\~користування майном,\~що є\~їхньою спільною\~частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Ч. 2 ст. 367 ЦК України визначено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п 6,7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 р. (з подальшими змінами і доповненнями), виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку. Як було встановлено судом, сторони по справі фактично провели поділ спільної часткової власності та встановили порядок користування земельною ділянкою, на якій розташовано домоволодіння, але належність майна на праві спільної часткової власності не дає їм можливості вільно розпоряджатися ним, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 358 ЦК України, необхідно враховувати думку іншого співвласника, тому сторони були змушені звернутися до суду для захисту своїх прав. З урахуванням викладених сторонами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Outcome: approved