Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, за участі третіх осіб, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та повернення вже стягнутого за виконавчим написом. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що у травні 2021 року позивачу стало відомо, що 24.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Юрієм Володимировичем було відкрито виконавче провадження № 65545321 на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, за яким постановлено стягнути з позивача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором. Про наявність факту заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» позивач дізналася з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Водночас ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не повідомляло позивачу, що до нього перейшло право вимоги, також ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не надавало договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором. Будь-яких листів чи повідомлень від ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та/або приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича, як стверджує позивач, вона не отримувала. Із заборгованістю перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не згодна. У позовній заяві наголошується, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив подані документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При цьому, звертається увага на те, що оскаржений виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, відповідно до якої виконавчі написи могли вчинятися лише на нотаріально посвідчених договорах. Водночас укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та [PERSON] кредитний договір, який був наданий приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Баршацькому Ігорю Вікторовичу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, а також внаслідок вчинення нотаріальної дії з видачі виконавчого напису нотаріусом поза межами свого нотаріального округу. Окрім того, позивач вважає наявними підстави для повернення їй безпідставно набутих відповідачем коштів у розмірі 16827 грн. 25 коп. з урахуванням того, що оскаржуваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а отже, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача грошові кошти, відсутня. З урахуванням наведеного позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, який вчинено 19.12.2020 року та зареєстровано в реєстрі за № 13599 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 7151292 від 13.01.2019 року, а також стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти в сумі 16827 грн. 25 коп. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10.06.2024 року вказану цивільну справу передано до Франківського районного суду м. Львова для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 26.07.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 13.09.2024 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач заперечує щодо позову в частині стягнення на користь позивача безпідставно набутих коштів. Зазначає, що 13.01.2019 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7151292. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед позивачем виконав в повному обсязі, надавши позивачу кредитні кошти шляхом безготівкового переказу. Позичальник своїх зобов`язань перед позикодавцем не виконала, у зв`язку із чим у позивача утворилася заборгованість. 11.04.2019 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір відступлення прав вимоги № 28-МЛ від 11.04.2019 року. Окрім того, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в розмірі 16 827,25 грн., тобто більшу суму, ніж було знято виконавцем, а саме 13 780,00 грн. Як стверджує представник відповідача, зазначена позивачем сума не нараховувалася Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». Отже, на його переконання, позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вводять в оману суд неправдивою інформацією щодо перерахування заборгованості на рахунок виконавця, а потім відповідача, враховуючи, що на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» кошти в розмірі 16 827,25 грн. не надходили, тому відповідач повністю заперечує та просить суд відмовити у поверненні безпідставно отриманих коштів. 07.10.2024 року представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог. Зазначає, що в ході виконавчого провадження з позивача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» стягнуто заборгованість за оспорюваним виконавчим написом. У зв`язку з цим первісно у позові [PERSON] заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 16827 грн. 25 коп. безпідставно набутих грошових коштів. В подальшому з поданого відповідачем відзиву та доданих до нього доказів позивачу стало відомо, що на користь відповідача в ході виконання в дійсності стягнуто 13780 грн. Так, відповідно до платіжної інструкції № 6277 відповідачем отримані грошові кошти в розмірі 6554 грн. 81 коп. (300 грн. - авансовий внесок), відповідно до інструкції № 11550 - грошові кошти в розмірі 527 грн. 37 коп., відповідно до інструкції 12732 - грошові кошти у сумі 6997 грн. 82 коп. Таким чином, загальна сума перерахованих відповідачу в рамках виконавчого провадження коштів становить 13780 грн. У зв`язку з цим у сторони позивача виникла необхідність в уточненні позовних вимог, а саме в частині суми безпідставно набутих відповідачем коштів, які підлягають стягненню на користь позивача. Відтак, згідно заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить визнати оспорюваний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на її користь 13780,00 грн. безпідставно набутих грошових коштів. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 08.10.2024 року прийнято до розгляду заяву представника позивача - адвоката Мушки Н.М. про уточнення позовних вимог. В судове засідання позивач не з`явилася, представником позивача подано клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович в судове засідання не з`явилися, належним чином, неодноразово повідомлялися про час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.01.2019 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7151292. 11.04.2019 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 28-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до боржників, зокрема і [PERSON] , що підтверджується реєстром боржників до договору. 19.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис № 13599 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», яке є правонаступником ТОВ «Мілоан», заборгованості за кредитним договором № 7151292 від 13.01.2019 року в загальному розмірі 13\~780 грн. 00 коп. Представником відповідача до відзиву на позовну заяву долучено платіжні інструкції № 6277 від 08.06.2021 року на суму 6\~554 грн. 81 коп., № 11550 від 05.10.2023 року на суму 527 грн. 37 коп., № 12732 від 18.12.2023 року на суму 6\~997 грн. 82 коп., що в загальному становить 14\~080 грн. 00 коп., які підтверджують стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в рамках виконання виконавчого напису нотаріуса № 13599 від 19.12.2020 року. Разом із тим, згідно квитанції № 6277 від 08.06.2021 року вбачається, що грошові кошти в розмірі 300 грн. є авансованим внеском. Статтями 15, 16\~Цивільного\~кодексу\~України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~18\~ЦК\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1ст. 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст.\~87\~Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України «Про нотаріат»). Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано та визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 19.12.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яку було відповідно до ухвали Вищого адміністративно суду України залишено без змін. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати беззаперечна заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й встановити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмового повідомлення про вчинення виконавчого напису). Так, у своїй постанові від 15 квітня 2020 року в справі № 554/6777/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Зважаючи на те, що укладений між ТОВ «Мілоан», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, всупереч вищезазначеним нормам не був посвідчений нотаріально, а також беручи до уваги наявний спір щодо вказаної заборгованості, суд вважає, що наявні всі підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Слід зазначити, що саме до такого висновку прийшов Верховний Суд при вирішенні аналогічного спору у своїй постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18, провадження № 61-16749св19. Щодо стягнення із ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» безпідставно набутих коштів на суму 13 780 гривень 00 коп., суд враховує, що згідно ст.\~1212\~ЦК\~України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. Позивач звернулася до суду з вимогою про повернення безпідставно стягнутих з неї сум заборгованості за виконавчим написом, який визнається судом таким, що не підлягає виконанню. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. За змістом частини першої статті 1212\~ЦК\~України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Загальна умова частини першої статті 1212\~ЦК\~України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підставі статті 1212\~ЦК\~України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212\~ЦК\~України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Як свідчить аналіз матеріалів справи, відповідно до платіжних інструкцій № 6277 від 08.06.2021 року, № 11550 від 05.10.2023 року, № 12732 від 18.12.2023 року на рахунок відповідача сплачено заборгованість за виконавчим написом № 13599 від 19.12.2020 року в загальному розмірі 14\~080 грн. 00 коп. Разом із тим, з представленої суду квитанції № 6277 від 08.06.2021 року вбачається, що грошові кошти в розмірі 300 грн. є авансованим внеском. Отже, відбулось виконання виконавчого напису нотаріуса, який судом у даній справі визнається таким, що не підлягає виконанню. Тому, враховуючи вказане, суд вважає, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача сплаченої суми основного боргу в розмірі 13 780, 00 грн. (14080,00 грн. - 300 грн. авансового платежу = 13780,00 грн.), які перераховані ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на виконання виконавчого напису нотаріуса, який визнається таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень ст.141\~ЦПК\~України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 грн., сплачена за подання позовної заяви. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.\~12,\~81,\~141,\~258,\~259,\~263-265,\~352,\~354 ЦПК України, суд

Outcome: approved