Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

У травні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 18 січня 2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено нотаріальну дію - виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 1096, яким стягнуто з позивача [PERSON] на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» суму заборгованості за кредитним договором № 0420/096582-ZР від 10 червня 2013 р. у розмірі 16 218,65 грн. На підставі вказаного виконавчого напису та заяви представника ТОВ «Вердикт Капітал» 17 лютого 2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. відкрито виконавче провадження за № 64545277. Зі змісту оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором складається з: суми заборгованості за кредитом в розмірі 15 568,65 грн., простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 6 297,07 грн.; суми заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в розмірі 3 348,40 грн.; строкової заборгованості за комісією в розмірі 598,91 грн. та строкової заборговані по відсоткам за користування кредитом в розмірі 5 324,27 грн. У виконавчому написі зазначено, що стягнення здійснюється за період з 29 січня 2019 р. по 27 листопада 2020 р. Також у виконавчому написі зазначено, що за його вчинення нотаріусом стягнуто плату із стягувача в сумі 650,00 грн., яка підлягає стягненню з божника на користь стягувача. Відтак, загальну заборгованість боржника (позивача) у виконавчому написі визначено в розмірі 16 218,65 грн. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 64545277 виявлено, що до заяви про відкриття виконавчого провадження стягувачем додано, зокрема, оригінал кредитного договору № 0420/096582-ZР від 10 червня 2013 р. Вищевказаний договір укладено між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] про отримання останнім кредиту в сумі 50 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. Доказів того, що ТОВ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТ А» є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк», яким в свою чергу відступлено право вимоги за вищевказаним кредитним договором вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал», про що зазначено в оскаржуваному виконавчому написі не надано. На адресу [PERSON] ні стягувачем, ні ТОВ «Вердикт Капітал» такий договір не направлявся. Крім того, зі змісту постанови приватного виконавця від 02 травня 2024 р., винесеної в межах виконавчого провадження № 6445277, вбачається, що у виконавчому проваджені замінено стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс». За вказаного, боржник позбавлений можливості ознайомитися з документами, які стали підставою для вчинення нотаріусом виконавчого напису № 1096 від 18 січня 2021 р. Також, до кредитного договору не додано розрахунок кредитної заборгованості. Відтак, вказаний борг не можна вважати безспірним. Вважає, що виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки, приватним нотаріусом в порушення вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не було перевірено безспірність заборгованості за кредитом. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ №1172 від 29.06.1999, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватися до даного кредитного договору. Виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, тобто документально доведено, що виконавчий напис вчинено на документі, який не передбачений переліком №1172, що свідчить про незаконність такого виконавчого напису. Зважаючи на викладене позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою судді Павелко І.Л. від 01 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Ухвалою суду від 01 липня 2024 року задоволено клопотання представника позивача, адвоката Нофенко Ю.В. про витребування доказів. Ухвалою суду від 01 липня 2024 року задоволено заяву представника позивача, адвоката Нофенко Ю.В. про забезпечення позову. 21 листопада 2024 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки на його думку нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Вказує, що перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, входить до обов`язків нотаріуса. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Крім того, від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. Відповідно до Розпорядження керівника апарату Фортечного районного суду міста Кропивницького № 619 від 07 травня 2025 року призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи № 404/4888/24, номер провадження 2/404/1356/24, у зв`язку із звільненням судді [PERSON] з посади судді Фортечного районного суду міста Кропивницького за рішенням Вищої ради правосуддя від 06 травня 2025 року. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю\~ Іванову Н.Ю. для розгляду цивільної справи з єдиним унікальним номером судової справи № 404/4888/24, номер провадження 2/404/1356/24. Ухвалою судді від 20 травня 2025 року справу прийнято до провадження, призначено судове засідання. Представник позивача, адвокат Нофенко Ю.В. у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача, треті особи у судове засідання не з`явилися за невідомими суду причинами, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заяв та клопотань від них не надходило. Враховуючи те, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків. Судом установлено, що 10 червня 2013року між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір № 0420/096582-ZР. Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» на підставі договору відступлення прав вимоги є ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору про відступлення права вимоги є ТзОВ «Вердикт капітал». 18 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1096, яким пропонується стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Вердикт капітал», заборгованість в загальній сумі 16 218,65 грн. за кредитним договором № 0420/096582-ZР. 17 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В., на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64545277. Постановою про зміну сторони виконавчого провадження від 02 травня 2024 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. замінено стягувача у виконавчому провадженні Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс». За загальним правилом ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 з наступними змінами. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно з ч.1ст.88 Закону України «Про нотаріат», зі змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ч.2 ст.87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Згідно приписів ст. 15,16,18 ЦК України, ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін в повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису, подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У своєму позові позивач вказує на те, що нотаріус вчинив виконавчий напис без відповідних правових підстав, не переконався у безспірності грошової вимоги. Проте, ані відповідачем, ані третьою особою не надано суду доказів на спростування вказаних доводів позивача та на підтвердження дотримання нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника. За приписами ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, в оспорюваному виконавчому написі, вказано, що підставою його здійснення є, зокрема постанова КМУ № 1172 від 29.06.1999 р., в яку постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 р. були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються:а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову КМУ №662 від 26.11.2014 в цій частині. Вказану постанову залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року. Таким чином, кредитний договір на момент вчинення виконавчого напису вже не був тим документом, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тобто, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис щодо стягнення саме за кредитним договором. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає встановленим, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого. Оскільки при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору (інвалід 2 групи), а його вимоги задоволено у повному обсязі, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1816,80 гривень (605,60 грн. за подання заяви про забезпечення позову, 1211,20 грн. за подання позовної заяви до суду) на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved