Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що вона та відповідач з 03 вересня 2012 року зареєстрували шлюб, та мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що вона з відповідачем розлучається, вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на дитину, так як знаходиться у працездатному віці та може працювати. За таких обставин, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі частини від всіх видів його заробітку чи доходу, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 червня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду на 04 серпня 2025 року, о 13 год. 00 хв. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04 серпня 2025 року позовну заяву [PERSON] в частині заявлених позовних вимог про розірвання шлюбу залишено без розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися, від них надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність, позивачка заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнає. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дитини, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що з 03 вересня 2012 року сторони по справі перебувають в шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом\~ про народження\~ дитини та визнаються відповідачем (а.с. 4). За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, особи, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. Відповідач позовні вимоги визнав. Враховуючи\~вищевикладене, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання сина у заявленому позивачкою розмірі. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 28 травня 2025 року. Таким чином, позов підлягає задоволенню, та з відповідача необхідно стягнути аліменти\~ на користь позивачки на утримання малолітнього сина у розмірі частини від всіх видів його заробітку чи доходу, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved