Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника- адвоката Черниш Т.І., звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить визнати його батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса внести зміни в актовий запис № 96 про народження [PERSON] , складений 20 квітня 2017 року Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в частині відомостей про батька дитини, зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] у віці 47 років померла [PERSON] , яка є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . При реєстрації народження дитини [PERSON] запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадився за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записані за її вказівкою (ст. 135 СК України). Вказує, що на день своєї смерті [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] разом із донькою [PERSON] . Позивач, в свою чергу з 27 грудня 2001 року має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Оскільки, а ні [PERSON] , а ні [PERSON] не перебували з іншими особами у зареєстрованому шлюбі, у період з 2014 року по 2016 рік між ними були близькі стосунки, які після народження дитини носили епізодичний характер. [PERSON] підтримував з [PERSON] приятельські відносини. На прохання [PERSON] , допомагав по господарству, проводив час з дитиною. [PERSON] за життя не повідомляла [PERSON] , хто є батьком її дитини. Зазначає, що після смерті [PERSON] її донька [PERSON] тимчасово проживає з позивачем, оскільки між ним та дівчинкою сформувалися добрі, довірливі відносини. Не виключаючи того, що саме позивач є батьком дитини та маючи бажання бути законним представником Єлизавети, у зв`язку зі смертю її матері, він звернувся із письмовою заявою до Служби у справах дітей виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про тимчасове влаштування малолітньої [PERSON] до його родини. Окрім того, враховуючи, що єдиним вагомим доказом при визнанні батьківства може бути генетична експертиза щодо родового споріднення між позивачем та донькою, для внесення змін до актового запису про народження дитини, 12 квітня 2025 року, позивач разом із [PERSON] звернувся до лабораторії ТОВ «ГенКод Діагностик»1, з питання проведення генетичної експертизи. 25 квітня 2025 року отримали результати щодо підтвердження споріднення між позивачем та його донькою [PERSON] з ймовірністю 99,99999999%. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що в іншому порядку, окрім судового, вирішити питання визнання батьківства неможливо, позивачка просить визнати [PERSON] , [INFO] , батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 травня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Черниш Т.І. в судове засідання не з`явились. Разом з тим, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Виконавчий комітет Жовтоводської міської ради подав заяву за підписом [PERSON] , де просив розгляд справи проводити без участі представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради. Представник третьої особи Вільногірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. Разом з тим, подав заву про розгляд справи без його участі. Оскільки сторони по справі у судове засідання не з`явилися, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] , [INFO] , батьком записаний [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, матір`ю записана [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, Серія [NUMBER] , актовий запис № 208. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з висновку № 516 про стан здоров`я [PERSON] , протипоказання щодо опікунства відсутні. З місця роботи [PERSON] характеризується, як фахівець з високою професійною підготовкою. Користується повагою та авторитетом в колективі. ТОВ «ГенКод Діагностик» проведено генетичну експертизу на підставі якої, зроблений висновок про біологічне батьківство № MGU1884 від 25 квітня 2025 року за підсумками якої, вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , складає 99,999999 % . Оцінивши докази у їх сукупності, та з урахуванням викладеного, суд вважає доведеними обставини про те, що позивач є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України,за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (надалі Постанова) спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови). Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи; тлумачення норм ст.130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства; підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України); доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved