Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 18 червня 2020 року між АТ «АЛЬФА БАНК», який в подальшому змінив найменування на АТ «СЕНС БАНК» та відповідачем, було укладено оферту на укладення угоди про надання кредиту №\~500832860 та паспорт споживчого кредиту, що складає собою кредитний договір. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з інформацією про умови кредитування, орієнтовну вартість кредиту та певними наслідками, які можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язання за договором. Тип кредиту кредит готівкою, сума наданого відповідачу кредиту 33647 грн. 30 коп., процента ставка фіксована 23,00 %, строк кредиту 84 місяці, дата повернення кредиту 19 червня 2027 року. Позивач виконав всі передбачені договором про надання кредиту зобов`язання, але відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість в розмірі 49012 грн. 85 коп., яка складається з 28596 грн. 39 коп. простроченої заборгованості за кредитом та 20416 грн. 46 коп. простроченої заборгованості за процентами. Оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, тому, позивач змушений звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.\~с.\~64-68). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився причини неявки суду не повідомив (а. с. 64). Суд постановив\~проводити заочний\~розгляд справи. З`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі надані позивачем на підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 18 червня 2020 року між АТ «АЛЬФА БАНК» та [PERSON] укладено оферту на укладення угоди про надання кредиту № 500832860 та паспорт споживчого кредиту (а. с. 8-13). Предметом договору сторони зазначили, що позивач зобов`язується надати відповідачу грошові кошти в розмірі 33647 грн. 30 коп., зі сплатою процентної ставки 23\~% річних, строком на 84 місяці. Згідно меморіального ордеру № 956193 від 19 червня 2020 року відповідачу на рахунок [NUMBER] перераховано грошові кошти в розмірі 33647 грн. 30 коп. за надання кредиту за кредитним договором № 500832860 від 18 червня 2020 року (а. с. 14). Відповідно до Статуту АТ «СЕНС БАНК», він є правонаступником усіх прав і зобов`язань АТ «АЛЬФА БАНК» (а. с. 50-52). Згідно з наданим банком розрахунком, у відповідача за вказаним кредитним договором станом на 27 березня 2025 року виникла заборгованість в загальній сумі 49012 грн. 85 коп., з яких 28596 грн. 39 коп. заборгованість за тілом кредиту, 20416 грн. 46 коп. заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом (а. с. 44). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. З`ясувавши обставини, якими обґрунтовує свої вимоги позивач, та дослідивши докази подані позивачем на їх підтвердження, суд вважає, що між позивачем та відповідачем виникли кредитні правовідносини, за якими відповідач отримав кошти в кредит і їх не повернув, тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором в розмірі 49012 грн. 85 коп., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а. с. 7, 57). Що стосується вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, то суд зауважує таке. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з позову, позивач вказує, що він поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3894 грн. 61 коп. На підтвердження понесених витрат позивач надав суду договір про надання послуг № 1006 від 28 січня 2025 року, укладений між АТ «СЕНС БАНК» та Адвокатський об`єднанням «СМАРТ ЛЕКС», довіреність № 023783/25 від 03 лютого 2025 року на підставі якої АТ «СЕНС БАНК» уповноважує адвоката Дворську Альону Русланівну представляти інтереси АТ «СЕНС БАНК», в тому числі в місцевих судах (а. с. 45, 46-49). Оцінивши надані позивачем докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи ціну позову, складність справи, яка є малозначною і незначної складності, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3894 грн. 61 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 536, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК України;

Outcome: approved