Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15.07.2025 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 100 000 гривень неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Також стягнуто з [PERSON] на користь держави 748,15 грн. судового збору. 22.07.2025\~до суду\~звернулася представник\~ позивача\~ [PERSON] адвокат Романова Н. І. з заявою про компенсацію витрат на правничу допомогу та про ухвалення додаткового рішення відносно розподілу судових витрат, у якому просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн, які передбачені умовами договору та сплачені позивачем адвокату Романовій Н. І., а також 2000 грн витрат на правничу допомогу, яка була надана позивачу адвокатом Козійчуком О. І. Сторони, які про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надала суду заяву, у якій просила суд заяву про ухвалення додаткового рішення розглянути без участі сторони позивача. Відповідач та його представник про причини своєї неявки суд не повідомили. Неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду даної заяви. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у даній справі слід ухвалити додаткове рішення у зв`язку з тим, що при винесенні рішення суду від 15.07.2025 не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат витрат на правничу допомогу. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Представник позивача просила при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат врахувати надані нею документи щодо витрат на правничу допомогу. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, які вона просить стягнути на її користь, надано: - на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, яка надана позивачу адвокатом Козійчуком О. І.,: ордер на надання правничої допомоги та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Козійчука О. І. Інших доказів щодо надання адвокатом Козійчуком О. І. правничої допомоги позивачу суду надано не було; - на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, яка надана позивачу адвокатом Романовою Н. І.: договір про надання професійної правничої допомоги б/н від 28.04.2025, укладений між позивачем [PERSON] та адвокатом Романовою Н. І. (далі Договір), де зазначено, що вартість правничої допомоги визначається у розмірі не меншому ніж 1000,00 грн за годину витраченого часу на надання професійної правничої допомоги; ордер про надання правничої допомоги; довідка про обсяг наданої професійної правничої допомоги, у якій детально розписано вид та тривалість надання правничої допомоги; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 19 від 16.07.2025, відповідно до яких вартість послуг з правничої допомоги, наданих Серко О. П., складає разом 6000,00 грн. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~статті 59\~Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою\~статті 15 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій\~статті 62 ЦПК України. За положеннями пункту 4 статті\~1, частин третьої та п`ятої статті\~27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити\~Конституції України\~та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Згідно зі \~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що судовий збір і витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат. За загальним правилом стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного, дослідивши надані позивачем докази щодо витрат на правничу допомогу, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом Романовою Н. І. послуг та виконаних робіт, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана позивачу адвокатом Романовою Н. І . є доведеним, документально обґрунтованим та відповідає критерію розумної необхідності і співмірності таких витрат, у зв`язку з чим вони підлягають до стягнення з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (61,77 %), з огляду на що відшкодуванню позивачу підлягають судові витрати у виді витрат на правничу допомогу, яка була надана адвокатом Романовою Н. І., у розмірі 3706,20 грн. При цьому суд враховує, що відповідач не ставив під сумнів співмірність витрат на правничу допомогу, які понесла позивач, і не заявляв клопотання про зменшення розміру цих витрат. Водночас суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у виді витрат на правничу допомогу, яка була надана позивачу адвокатом Козійчуком О. І., оскільки позивачем [PERSON] не надано суду ані договору з адвокатом Козійчуком О. І., яким повинно бути встановлено розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, ані відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, зокрема детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, або будь-яких інших доказів (акт виконаних робіт, розрахунок, рахунок, квитанцію тощо), які б давали суду підстави для вирішення питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу. При цьому надані суду позивачем ордер на надання правничої допомоги та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Козійчука О. І. самі по собі не можуть бути підтвердженням понесення позивачем витрат на правничу допомогу та підставою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved