Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-26 00:00:00

Позивач Підгородненська міська\~рада Дніпровського\~району Дніпровської\~області звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача гр. [PERSON] , безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за землю в розмірі 237 048 грн. 61 коп. та судові витрати на оплату судового збору в розмірі 3555 грн. 74 коп. на користь позивача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, маючи у власності об`єкт нерухомого майна, який розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку не оформив правовідносини щодо користування земельною ділянкою, та у період з 2019 року по 2022 рік не сплачує плату за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі. У зв?язку з цим з посиланням на ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що відповідач протиправно зберіг кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою, за відсутності укладеного договору, тим самим збільшив вартість власного майна, тобто мав факт за рахунок позивача безпідставного збереження коштів у розмірі орендної плати. 28 грудня 2023 року згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена вище справа була передана до провадження судді Васюченка О.Г.. Ухвалою від 12 березня 2024 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 25 листопада 2024 року ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», що набрав чинності 25 квітня 2025 року, визначено змінити найменування Дніпропетровського районний суд Дніпропетровської області на Дніпровський районний суд Дніпропетровської області. Також визначено, що зміна найменування місцевого загального суду не призведе до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду". Представник позивача\~у судовому\~засіданні просив\~задовольнити позов\~в повному\~обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фірма «Агрополіс» було власником нерухомого майна, а саме нежитлових будівель та споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка на якій розташоване нерухоме майно, належало ТОВ «Фірма «Агрополіс» на праві постійного користування земельною ділянкою. ТОВ «Фірма «Агрополіс» продало об?єкт нерухомого майна, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Останнім власником є [PERSON] , яка 11.07.2014 року по договору дарування, стала власником нерухомого майна, а саме нежитлових будівель та споруд, які розташовані на земельній ділянці загальною площею 0,3200 га, кадастровий номер 1221411000:02:015:0109, за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просила припинити ТОВ «Фірма «Агрополіс» право постійного користування земельною ділянкою, загальною площею 0,3200 га, кадастровий номер 1221411000:02:015:0109, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та визнати за [PERSON] , право постійного користування зазначеною земельною ділянкою. Надати [PERSON] , право провести державну реєстрацію права постійного користування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, земельної ділянки кадастровий номер 1221411000:02:015:0109, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 23.11.2020, було прийнято заочне рішення, яким припинено за ТОВ «Фірма «Агрополіс» право постійного користування земельною ділянкою, загальною площею 0,3200 га, кадастровий номер 1221411000:02:015:0109, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] , відмовлено. На вищевказане заочне рішення, [PERSON] , звернулася до Дніпровского апеляційного суду Дніпропетровської області з апеляційною скаргою, в якій просила в частині відмови в задоволенні її позовних вимог скасувати, та ухвалити нове рішення, яким визнати за [PERSON] , право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,3200 га, кадастровий номер 1221411000:02:015:0109, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Надати [PERSON] , право провести державну реєстрацію права постійного користування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, земельної ділянки кадастровий номер 1221411000:02:015:0109. 27.05.2021 Дніпровським апеляційним судом Дніпропетровської області апеляційну скаргу [PERSON] , залишено без задоволення, заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2020, залишено без змін. Не погодившись з постановою Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.05.2021, у липні 2021 [PERSON] , було подано касаційну скаргу, в якій просила скасувати заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2020 та постанову Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.05.2021 в частині відмови в задоволенні позовних вимог, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. 13.10.2021 Верховний суд Касаційний цивільний суд, залишив касаційну скаргу [PERSON] , без задоволення, заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2020 та постанову Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.05.2021, залишив без змін. Після отримання постанови Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.05.2021, в якій було зазначено, що вирішення питання щодо земельної ділянки на якій розташовані об`єкти нерухомого майна, можливо шляхом укладення [PERSON] договору оренди земельної ділянки, 13.07.2021 міською радою було направлено лист №2616 на адресу [PERSON] , щодо укладення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 1221411000:02:015:0109, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Лист повернувся на адресу міської ради. Отже, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Відповідачу на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 404996212214), а саме: нежитлові будівлі та споруди, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Право власності на нерухоме майно зареєстроване 11.07.2014 року. 14.02.2022 року Підгородненська міська рада зареєструвала за собою право комунальної власності на земельну ділянку кадастровий номер 1221411000:02:015:0109, загальною площею 0,3200 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної та іншої промисловості, код виду цільового призначення земель 11.02, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Статтею 7 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об?єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Органи місцевого самоврядування мають право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів. Згідно ст. 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Згідно ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до ст.ст. 116, 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Оскільки [PERSON] не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для неї як землекористувача є орендна плата. Згідно з ч. 1 ст. 96 Земельного Кодексу України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України). Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України. За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України). Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.72, 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України). Відповідно до ст. З Закону України «Про оренду землі» об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Згідно з Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 07.08.2023 року реєстрація земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,3200 га, кадастровий номер 1221411000:02:015:0109, відбулася 14.02.2022 року. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди. Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпунктів 288.5.1 статті Податкового кодексу України. Відповідно до статті 289 Податкового кодексу України нормативна грошова оцінка земель використовується для визначення розміру земельного податку та орендної плати за землі державної та комунальної власності. Крім того, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, щороку визначає величину коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель, населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, виходячи з індексу споживчих цін минулого року. Відповідно до ч. 2 ст. 20 і ч. 3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. 3 огляду на вказані приписи положень чинного законодавства України нормативна грошова оцінка вартості земельної ділянки є обов`язковим доказом для встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення такої справи, зокрема щодо площі земельної ділянки для розрахунку суми недоотриманих доходів позивача, а також щодо визначення розміру орендної плати за земельні ділянки на підставі нормативної грошової оцінки. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки згідно Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки №6094/301-23 від 30.05.2023, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, становить 757 340,32 грн. Державною службою\~України з\~питань геодезії,\~картографії та\~кадастру на\~виконання ст.\~289\~Податкового кодексу\~України були\~визначені коефіцієнти\~індексації нормативної\~грошової оцінки\~для земель\~населених пунктів\~та інших\~земель несільськогосподарського\~призначення.\~Коефіцієнт індексації\~нормативної грошової\~оцінки земель\~застосовується кумулятивно\~залежно від\~дати проведення\~нормативної грошової\~оцінки земель: - за 2022 рік Кі = 1,15; - за 2021 рік Ki = 1,1; - за 2020 рік Кі = 1,06. Тобто за 2022 рік нормативно грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 1221411000:02:015:0109 можна розрахувати: 757 340,32 грн. : 1,15 = 658 556,80 грн. За 2021 рік: 658 556,80 грн. : 1,1 = 598 688,00 грн. За 2020 рік можна розрахувати так: 598 688,00 грн. : 1,06 = 548 800,00 грн. Рішенням Підгородненської міської ради №3749-LII/VI від 29.01.2015 із внесеними змінами рішенням №446н-XXXVII/VII від 15.12.2017 встановлена ставка оренди в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Таким чином, орендна плата за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1221411000:02:015:0109 становить: - за 4 місяці 2020 року: 564 800,00 грн. * 12% : 12 міс. * 4 міс. = 22 592,00 грн.; - за 2021 рік: 598 688,00 грн. * 12% = 71 842,56 грн. Рішенням сесії Підгородненської міської ради №1538-11/8 від 28.12.2021 «Про встановлення ставок орендної плати за використання земельних ділянок комунальної власності на території Підгородненської міської територіальної громади» для земель з цільовим призначення 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної та іншої промисловості, встановлена ставка оренди в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Отже оренда плата за користування земельною ділянкою за 2022 рік становить: 658 556,80 * 12% = 79 026,82 грн. Рішенням сесії Підгородненської міської ради №1748 від 12.07.2022 «Про встановлення ставок орендної плати за використання земельних ділянок комунальної власності на території Підгородненської міської територіальної громади» для земель з цільовим призначенням 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної та іншої промисловості, встановлена ставка оренди в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата за використання земельної ділянки за 8 місяців 2023 року становить: 757 340,32*12% : 12 міс. * 8 міс. = 60 587,23 грн. Загальна сума орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер 1221411000:02:015:0109, яку відповідачем безпідставно не сплачено за 4 місяці 2021, 2022, 8 місяців 2023, на користь позивача становить 237 048,61 грн. Отже, відповідач зберіг кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, тим самим збільшив вартість власного майна, а позивач втратив належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувся факт безпідставного збереження саме коштів у розмірі орендної плати відповідачем за рахунок позивача. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційним. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного суду України від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17. За таких обставин підлягає стягненню з відповідача на користь позивача безпідставно збережені грошові кошти у розмірі 237 048 грн. 61 коп. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] просить застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності. Відповідно ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до положень ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першоїстатті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан. Законом від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до Цивільного кодексу України щодо строків давності та відповідно до пункту 19 Розділу «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк його дії. Так, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Враховуючи, що строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, продовжені на час воєнного стану, тому позивачем при зверненні з вказаним позовом до суду не пропущено строків позовної давності. На підставі ст.141 ЦПК України у звязку з задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача на користь Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3555 грн. 74 коп. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15,16, 22, 82,83, 1212 ЦК України, ст.ст. 12, 116, 124, 125, 206 ЗК України, ст. 16 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 13, 76 - 81, 83, 89, 95, 263, 352, 354 ЦПК України,

Outcome: approved