Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, покликаючись на те, що 31 липня 2023 року, між відповідачем [PERSON] , та ТОВ «Стар Файненс груп» був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримав 10 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. В подальшому між ТОВ «Стар Файненс груп», та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» було укладено договір факторингу, у відповідності до умов яких, позивачу передано право вимоги до відповідача у вказаних договорах позики. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути на його користь 49 500 грн., за вищевказаним договором позики. Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, разом з позовом та додатками, які було повернуто до суду. Відзиву до суду подано не було. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до наступного переконання. Судом встановлено, що 31 липня 2023 року між фізичною особою позичальником [PERSON] , та ТОВ «Стар Файненс груп» укладено договір про надання фінансового кредиту №06162-07/2023, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 10000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до п.п. 1.6. Кредитного договору кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Як вбачається з листа генерального директора ТОВ «УПР» 31 липня 2023 року, успішно перераховано грошові кошти на платіжну картку клієнта на суму 10\~000 грн., на картку [NUMBER] . В той же час, як вбачається з відповіді АТ "Універсал Банк" від 12 червня 2025 року, на ім`я [PERSON] , банком емітовано платіжну картку [NUMBER] . 31 липня 2023 року о 10 год. 40 хв., на вказану платіжну картку успішно зараховано платіж на суму 10\~000 грн. Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 49500 грн., та складається з заборгованості за тілом кредиту 10000 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 39500 грн. 29 січня 2024 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали договір факторингу №29012024-1 від 29 січня 2024 року. Згідно вищевказаного договору, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до [PERSON] , за кредитним договором №06162-07/2023 від 31 липня 2023 року. Вказане стверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №29012024-1 від 29 січня 2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивачем надано до суду належні та допустимі докази укладення між сторонами кредитного договору та отримання відповідачем грошових коштів. Докази, які б свідчили про повернення таких коштів матеріали справи не містять.\~ Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Щодо заявлених позивачем витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 7 000 грн., суд зазначає наступне. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved