Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В позові зазначила, що вона та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.12.2015 року. Шлюб між ними розірвано рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 26.11.2018 року. Від шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 18.10.2018 вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3\~000 грн, на кожного з дітей, щомісячно, починаючи з 27.08.2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідач проживає окремо. Розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання дітей є недостатнім для їх вікових потреб. Мати самостійно не може закрити всі матеріальні потреби дітей. Відповідач є фізично здоровою людиною, будь-яким іншим утриманцям аліменти не сплачує, його матеріальний на даний час є задовільний та дозволяє йому утримувати дітей, оскільки він проходить службу у військовій частині [NUMBER] довідка №1362 від 25.02.2025 року, що свідчить про його належне матеріальне забезпечення та можливість забезпечувати синам належний рівень життя та матеріально допомагати. Позивач вказує, що визначений рішенням суду розмір аліментів на даний час не відповідає прожитковому мінімуму для дітей відповідного віку, з часу ухвалення рішення значно змінились ціни на одяг та продукти харчування. Раніше присуджений розмір аліментів є надто мізерною сумою для забезпечення необхідних фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дітей, їх утримання та розвитку здібностей, оскільки діти ростуть і відповідно потребують більше грошових витрат на їх утримання. Тому просила змінити спосіб стягнення аліментів, присуджені рішенням суду, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Басараб О.Д. не з`явились, у поданій до суду заяві представник позивача просила розгляд справи провести без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Не заперечують проти винесення судом заочного рішення. Відповідач \~ [PERSON] \~повідомлявся про\~день,\~час та\~місце розгляду\~справи за\~адресою зареєстрованого\~місця проживання,\~однак в\~судове засідання\~не з`явився.\~Клопотання про\~розгляд справи\~за його\~відсутності чи\~відкладення розгляду\~справи за\~наявності поважних\~причин до\~суду не\~направив.\~Відзиву на\~позов до\~суду не\~подав. За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню зважаючи на таке. Відповідно до ч. 1, 6 ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~є батьками\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Це підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії [NUMBER] \~від 05.09.2017\~та свідоцтвом\~про народження\~серії [NUMBER] від 18.03.2016. З копії\~свідоцтва про\~шлюб Серії [NUMBER] вбачається, що після реєстрації шлюбу з [PERSON] позивачу замість прізвища « [PERSON] » було змінено прізвище на « [PERSON] ». 26.11.2018 рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області у цивільній справі №135/1153/18\~шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Судом також встановлено, що на виконанні у виконавчій службі перебуває виконавче провадження 58077568 з виконання рішення Ладижинського міського суду Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 3\~000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожного з дітей, щомісячно, починаючи від 27.08.2018 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Що підтверджується виконавчим листом №135/1155/18 від 23.11.2018 виданого Ладижинським міським судом Вінницької області та постановою про відкриття виконавчого провадження від 17.01.2019. Сторони спільно не проживають. Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. ч. 8, 9 ст.\~7\~СК\~України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України).\~Стаття 192\~СК\~України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року по справі № 6-143 цс13, та є обов`язковою для застосування. Окрім цього, після винесення Верховним Судом України вказаного рішення, внесено зміни до ч. 3 ст. 181 СК України, відповідно до змісту яких за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, саме одержувач аліментів наділений правом на звернення до суду із вимогою про зміну способу стягнення аліментів. При цьому, положення ч. 3\~ст.\~181\~СК\~України в редакції з 08.07.2017 року не пов`язують право особи, яка звертається до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з обов`язком надання доказів про наявність підстав для зміни розміру аліментів, оскільки таке право одержувачу аліментів гарантовано вказаною нормою СК України. З системного аналізу вищевказаних правових норм слідує висновок, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або у твердій грошовій сумі). Оскільки закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. Суд вважає, що виходячи із вимог частини 1 статті 192 СК України, у системному зв`язку положенням ч. 2 статті 182 СК України, розмір аліментів, які стягуються із відповідача підлягає зміні, оскільки утримання неповнолітньої дитини у її віці потребує від батьків додаткових зусиль та матеріальних витрат, а з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляції тощо, визначений у 2018 році розмір аліментів в сумі 3000 грн. на одну дитину, не є на даний час достатнім розміром для задоволення розумних потреб дитини, зокрема, для належного лікування, забезпечення повноцінного харчування, одягу, навчання та розвитку дитини. Зважаючи, зокрема, на те, що батько дітей має можливість забезпечити утримання дітей в частці від своїх доходів. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із того, що аліменти кошти на утримання дитини. Розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум і встановлюється законом про бюджет кожного року. Згідно з положеннями ст.183 СК України,\~розмір аліментів\~визначається у\~частці від\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дітей, матеріальне становище платника аліментів, стан здоров?я та матеріальне становище матері дитини, і приходить до висновку, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, має можливість працювати, зобов`язаний утримувати власну дитину і спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу).\~Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає, що спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача слід змінити шляхом визначення їх розміру в частці від доходу відповідача, та стягувати з відповідача [PERSON] щомісячно 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Таким чином, відповідно до вимог ст.141\~ЦПК\~України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн. в дохід держави. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5\~000 грн, розмір яких підтверджується договором про надання правничої допомоги №63 від 05.06.2025 та Актом виконаних робіт №63 від 05.06.2025. На підставі викладеного та

Outcome: approved