Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» (далі\~ВП «Черкаська ТЕЦ») звернулося до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість з оплати послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 32 007 грн 49 коп., 3% річних в сумі 1 581 грн 48 коп. та інфляційну складову боргу в сумі 3 926 грн 27 коп., а також судовий збір у справі. В обґрунтування вимог в позові зазначено, що ВП «Черкаська ТЕЦ» здійснює надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання до житла відповідача. Оскільки у квартирі, де проживає відповідач, відсутні засоби обліку теплової енергії, то нарахування вартості послуг централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання здійснюється відповідно до показників будинкового лічильнику загального обліку теплопостачання пропорційно опалюваній площі квартири. Починаючи з квітня 2018 року відповідач своєчасно не вносила плату за отримані від позивача послуги, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка станом на 01.05.2025 року складає 32 007 грн 49 коп. Оскільки в добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість, то позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.06.2025 вищезазначену позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків сім днів з дня її отримання. На виконання ухвали суду від 02.06.2025 представником позивача Поліщуком А.Б. 04.06.2025 подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.06.2025 відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Представник позивача Поліщук А.Б. в судове засідання не з`явився, подавши до суду 03.07.2025 та 24.07.2025 заяви, в яких просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за адресою, за якою рахується борг, яка також є її зареєстрованим місцем проживання. Натомість судові повістки-повідомлення повернулись до суду без вручення відповідачу з причин відсутності останньої за вказаною адресою, що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст.\~128, ч. 10 ст. 130 ЦПК суд вважає належним повідомленням відповідача. Тому, на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.07.2025, справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, яка повідомлялась у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, однак, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, та зі згоди представника позивача щодо такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Згідно з ч. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних\~послуг є:\~1)\~послуг з\~постачання та\~розподілу природного\~газу -\~постачальник,\~який на\~підставі ліцензії\~провадить діяльність\~із постачання\~природного газу,\~та оператор\~газорозподільної системи,\~до якої\~приєднані об`єкти\~газоспоживання споживача; 2)\~послуг з\~постачання та\~розподілу електричної\~енергії -\~енергопостачальник або\~інший суб`єкт,\~визначений законом; 3)\~послуг з\~постачання теплової\~енергії -\~теплопостачальна організація; 4)\~послуг з\~постачання гарячої\~води -\~суб`єкт\~господарювання,\~який є\~власником (або\~володіє і\~користується на\~інших законних\~підставах)\~теплової,\~тепловикористальної або\~теплогенеруючої установки,\~за допомогою\~якої виробляє\~гарячу воду,\~якщо споживачами\~не визначено\~іншого постачальника\~гарячої води; 5)\~послуг з\~централізованого водопостачання\~-\~суб`єкт\~господарювання,\~що провадить\~господарську діяльність\~з централізованого\~водопостачання; 6)\~послуг з\~централізованого водовідведення\~-\~суб`єкт\~господарювання,\~що провадить\~господарську діяльність\~з централізованого\~водовідведення; 7) послуг з управління побутовими відходами - адміністратор послуги з управління побутовими відходами, а у разі його відсутності - визначений у встановленому законодавством порядку суб`єкт господарювання, який здійснює збирання та перевезення побутових відходів. За змістом ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно з ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. ВП «Черкаська ТЕЦ» є надавачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання до квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Отже, сторонами у правовідносинах, що виникають у процесі надання комунальних послуг є споживач, який отримує відповідний вид послуги та сплачує за неї грошові кошти, та виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Статтями 20, 21 Закону «Про житлово-комунальні послуги»\~визначені обов`язки як споживача так і виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема обов`язком споживача є укладення договору надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідальної якості із законодавством та умовами договору. Таким чином, згідно з зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Позивачем в обґрунтування свої позовних вимог зазначено, що відповідач своєчасно з квітня 2018 року не вносив плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.05.2025 складає 32\~007 грн 49 коп. Як вбачається із відповіді № 1435521 від 02.06.2025 з Єдиного демографічного реєстру відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 18.09.2018. Таким чином, відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які їй надає ПрАТ «Черкаське хімволокно» за вказаною вище адресою не протягом усього спірного періоду, заявленого останнім, а лише протягом його частини, а саме з жовтня 2018 року до квітня 2025 року, а отже у відповідача виникло зобов`язання з оплати наданих їй послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання з жовтня 2018 року, тобто після реєстрації місця проживання останньої за вказаною адресою. Додатково слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів належності на праві приватної власності відповідачу [PERSON] квартири за адресою: [ADDRESS] , а тому підстави для стягнення з неї заборгованості за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у період з квітня 2018 року до вересня 2018 року, в тому числі і стягнення інфляційних втрат та 3% річних за цей період, відсутні. З листа-розрахунку по о/р № [NUMBER] вбачається, що за період з жовтня 2018 року до квітня 2025 року заборгованість відповідача перед ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» за надані їй послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання становить 31\~315 грн 19 коп., яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Також встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідача на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати цих послуг. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.03.2018 року у справі №\~401/710/15-ц. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК\~України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що з жовтня 2018 року до грудня 2021 року нараховані 3\~% річних становить 1\~505 грн 03 коп. та інфляційна складова боргу 3\~742 грн 55 коп., які також підлягають до стягнення з відповідача. При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, то на підставі ч. 1, 2\~ст.\~141 ЦПК України\~до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2 951 грн 09 коп. (пропорційно до задоволених позовних вимог із розрахунку: 3 028 грн/сума плаченого судового збору/ х 97,46\~% /відсоток на який задоволено позовні вимоги/ = 2 951 грн 09 коп.) На підставі викладеного вище,

Outcome: partial