Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», в особі представника адвоката Усенка М.І. через систему «Електронний суд» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №\~300006483 від 12.10.2021 року в загальній сумі 40 590 грн 75 коп. та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422 грн 40\~коп. та витрати на правничу допомогу 7\~000 грн. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що 12.10.2021 між АТ «Банк Форвард» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №300006483, на підставі якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 36 300 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом. Внаслідок порушення відповідачем умов повернення кредитних коштів за ним утворилась заборгованість. 25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги № GLIN426202/1, на підставі якого право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». У зв`язку з порушенням відповідачем порядку повернення кредитних коштів за ним утворилась заборгованість в розмірі 40 590 грн 75\~коп., із яких: 27 104 грн 15 коп. заборгованість за сумою кредиту; 1 грн 27 коп. заборгованість за процентами, 13 485 грн 33 коп. заборгованість за комісією. Оскільки відповідач не виконує свого зобов`язання з повернення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути із відповідача заборгованість в загальній сумі 40\~590\~грн 75 коп., із яких: 27 104 грн 15 коп. заборгованість за сумою кредиту; 1 грн 27 коп. заборгованість за процентами, 13 485 грн 33 коп. заборгованість за комісією, а також судовий збір у справі та витрати на правничу допомогу. Від відповідача заперечень проти позову не надходило. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.06.2025 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача Усенко М.І. не з`явився, подавши до суду 08.07.2025 клопотання, в якому просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Ковдій І.С. в судове засідання не з`явились, від останньої 21.07.2025 надійшла заява, в якій вона просить здійснити розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Зазначила, що відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення із нього заборгованості за кредитним договором у сумі 40\~590 грн 75 коп., яку останній погасив 18.07.2025. Крім того, просить зменшити витрати на правничу допомогу до 2\~000\~грн, оскільки спір є типовим і інші дії, окрім складення позовної заяви, представником позивача не проводились, а також стягнути з відповідача 50 відсотків судового збору у зв`язку з визнанням ним позову. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Між АТ «Банк Форвард» та [PERSON] 12.10.2021 був укладений кредитний договір №\~300006483, шляхом підписання останнім анкети-заяви, на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок у гривні [NUMBER] . Згідно умов вищевказаного договору банк надав відповідачу кредитні кошти у сумі 36\~300\~грн строком на 366 днів до 12.10.2022, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов договору. Сторони погодили, що ставка по кредиту на строкову частину основного боргу складає 0.01\~% річних, а ставка по кредиту на прострочену частину основного боргу складає 0.00001\~% річних. Щомісячна комісія складає 448 грн 37 коп., а плата за пропущення платежів: першого пропуску 350 грн, другого (підряд) пропуску 350 грн, третього (підряд) пропуску 400 грн, четвертого (підряд) та кожного наступного (підряд) пропуску 400 грн. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, що підтверджується випискою по особовому рахунку за угодою №\~300006483 від 12.10.2021 за період з 29.10.2021 до 05.05.2023. В подальшому, між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 25.07.2024 був укладений Договір відступлення прав вимоги №\~GLIN426202/1, згідно умов якого до ТОВ\~«Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги заборгованості до Боржників, які зазначені в Реєстрі боржників, в тому числі і право вимоги заборгованості за кредитним договором №\~300006483 від 12.10.2021, укладеним із [PERSON] . На момент укладання такого договору розмір кредитної заборгованості відповідача складав 40 590 грн 75 коп. , із яких: 27 104 грн 15 коп. заборгованість за сумою кредиту; 1 грн 27 коп. заборгованість за процентами, 13 485 грн 33\~коп. заборгованість за комісією. Оскільки станом на 19.06.2025 (дата надходження позовної заяви до суду) відповідачем не виконане грошове зобов`язання за кредитним договором №300006483 від 12.10.2021, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Однак, судом встановлено, що відповідачем 18.07.2025 погашено заборгованість за кредитним договором №\~300006483 від 12.10.2021 у повному обсязі на суму 40\~590 грн 75 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №\~1.222637177.1 від 18.07.2025, а отже позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача такої заборгованості за кредитним договором слід залишити без задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2 422 грн 40 коп., а також з витрат на професійну правничу допомогу на суму 7\~000 грн. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач під час подання позову через систему «Електронний суд», з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», сплатив судовий збір в розмірі 2 422\~грн 40 коп. Враховуючи вищевказані обставини, а також те, що відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, то з останнього підлягає до стягнення 50 відсотків судового збору (1 211 грн 20 коп.) на користь позивача, а інші 50 відсотків сплаченого судового збору (1\~211 грн 20 коп.) необхідно повернути позивачу з державного бюджету. Стосовно заявлених до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 2 ст. 133 ЦПК України). За положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 7 000 грн до позовної заяви позивачем додано договір про надання правової допомоги №0206 від 02.06.2025, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі керуючого партнера, адвоката Усенка М.І., акт №\~717 наданих послуг від 09.06.2025 та детальний опис наданих послуг до акту №\~717 від 09.06.2025 Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). Верховний Суд у постанові від 19.02.2024 у справі № 490/7096/21 та від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. У постанові від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17.04.2024 у справі № 756/6927/20, від 04.04.2024 у справі № 701/804/21, від 10.04.2024 у справі № 530/259/21, від 10.04.2024 у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу суд бере до увагу, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо усної консультації, правового аналізу та підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, сталу судову практику щодо розгляду подібних справ, обсяг наданих адвокатом послуг та

Outcome: partial