Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт походження дітей від батька. В обґрунтування вимог заявник вказала, що з 2017 року вона проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вони вели спільне господарство, під час спільного проживання народилось троє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки шлюб між ними не був зареєстрований, то при оформленні свідоцтв про народження дітей запис про батька зроблений у відповідності до ст. 135 СК України. [INFO] [PERSON] загинув в бою під час захисту України від збройної агресії російської федерації. Заявник зазначає, що встановлення факту походження дітей від батька їй необхідне для захисту майнових та немайнових законних інтересів дітей, а саме: оформлення спадщини, отримання пенсії по втраті годувальника, реалізації прав на соціальний захист як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Ухвалою суду від 17.04.2024 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду у судовому засіданні. 30.07.2024 ухвалою суду залучено до участі у справі [PERSON] , [INFO] та її законного представника [PERSON] , як спадкоємця після смерті [PERSON] . За клопотанням заявника [PERSON] ухвалою суду від 07.08.2024 призначено молекулярно-генетичну експертизу. На виконання ухвали суду 14.08.2025 надійшов висновок №СЕ-19-24/75011-БД від 07.04.2025 (а.с. 146-161). У судове засідання 29.07.2025 року заявник та її представник не з`явились, до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, просили позовні вимоги задоволити (а.с. 166, 167). Від заінтересованої особи [PERSON] надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити (а.с. 165). Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. У попередніх судових засіданнях заявник та заінтересовані особи підтримали заяву та просили її задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе завершити судовий розгляд і провести судове засідання у відсутності заявника та заінтересованих осіб, які скористались своїм правом та подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] народився [INFO] . У свідоцтві про народження його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). В актовому запису про народження [PERSON] запис про батька зроблено за вказівкою матері на підставі частини першої статті 135 СК України (а.с. 11). [INFO] народилась [PERSON] . У свідоцтві про народження її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). В актовому запису про народження [PERSON] запис про батька зроблено за вказівкою матері на підставі частини першої статті 135 СК України (а.с. 16). [PERSON] народився [INFO] . У свідоцтві про народження його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20). В актовому запису про народження [PERSON] запис про батька зроблено за вказівкою матері на підставі частини першої статті 135 СК України (а.с. 21). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.01.2024, встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с. 34). Довідкою №37 від 18.01.2024 виданою виконавчим комітетом Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області, підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] , проживали разом [PERSON] із цивільним чоловіком [PERSON] , а також їх неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 29). Повідомленням про смерть № 717 від 09.01.2024 підтверджено, що [PERSON] загинув [INFO] під час виконання військового обов`язку, в бою за Україну, її свободу і незалежність (а.с. 36). Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Водночас, висновки судово-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15-ц зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст. 130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи. Із висновку № СЕ-19-24/75011-БД підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , ймовірно є біологічним батьком дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 152). Ймовірність спорідненості у цьому випадку складає 99,999999%. Встановлення факту батьківства необхідно заявнику для набуття їх дітьми всіх прав згідно СК України відносно свого біологічного батька. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 за № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved