Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства «Ощадбанк», в якому просить скасувати заборону відчуження нерухомого майна, а саме: реєстраційний номер обтяження 3829143; зареєстровано 04 жовтня 2006 року реєстратором Перечинська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: Охтирська б/н, 19.05.1988, Перечинське відділення Ощадбанку, об`єкт обтяження інші, Бердянська, склад: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, місто Перечин, вул. Духновича, 71 Закарпатської області. Архівна заборона/архівний номер: 450413LVOV42, архівна дата: 01.12.2003, дата виникнення 19.05.1988, № реєстру 558444-206, внутр. № 3701СЕ222DF447305B4F, коментар 13-15/1988. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач після смерті рідної сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 20.11.2023 року, подала документи для оформлення спадщини на майно померлої відповідно до заповіту, складеного державним нотаріусом 02.06.1998 року ААМ №588024. Під час оформлення свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Маріашем Владиславом Івановичем 22.06.2024 серія та номер 1134, приватним нотаріусом було виявлено обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на нерухоме майно Реєстраційний номер обтяження 3829143; зареєстровано 04.10.2006 реєстратором Перечинська державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: Охтирська б/н, 19.05.1988, Перечинське відділення Ощадбанку, об`єкт обтяження інше, Бердянська, склад: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, [ADDRESS] . Архівна заборона/архівний номер: 4504137LVOV42, архівна дата: 01.12.2003, дата виникнення 19.05.1988, № реєстру 558444-206, внутр. № 3701СЕ222DF447305В4F, коментар 13-15/1988. Ця обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 384145347 від 24.06.2024р. Позивачка зазначає про те, що зазначені обтяження, які містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на нерухоме майно, складено на іншу особу, а саме: [PERSON] , що ні позивачці, ні членам її сім`ї не було відомо про цю особу і про те, що така особа ніколи не мала відношення до нерухомого майна позивачки. Адміністратором відділу ЦНАП Перечинської міської ради О.Плешко видано витяг про осіб, місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 17.12.1991 по 20.11.2023 років, за адресою [ADDRESS] , в якому підтверджено факт реєстрації позивачки та її рідної сестри без інших сторонніх осіб. Житловий будинок, що розташований у [ADDRESS] , належало родині позивачки, а саме матері, на підставі рішення народного суду Перечинського округу від 22.07.1950 року належав колгоспному двору, головним і останнім членом якого була [PERSON] (мати позивачки), і зареєстрована в Інвентарбюро під № 382 30.11.1956 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 22.02.1992 року. Після смерті матері позивачки згідно із заповітом № 748 від 24 липня 1988 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.02.1992 року спадкоємцем померлої стала її старша дочка, сестра позивачки [PERSON] . Позивачка також указує, що 02.06.1998 року і сестрою [PERSON] було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Ганчак Е.О., та зареєстровано в реєстрі за номером 304, згідно з яким все належне майно, в тому числі і житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , було заповідано позивачці [PERSON] . Вже після смерті [PERSON] позивачкою відповідно до вище зазначеного заповіту набуто прав спадкоємця та оформлено право власності. Відповідно до довідки філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 24 червня 2024 року, позивачка [PERSON] не має заборгованості за кредитами та відсутні архівні дані щодо отримання нею кредитних коштів у минулому. Таким чином, прийнявши спадщину після смерті сестри та зареєструвавши право власності, позивач у зв`язку із наявністю обтяження не може реалізувати право користування та розпорядження своїм майном. Посилається на те, що наявність протягом тривалого часу (близько 37 років) нескасованого обтяження на майно померлої сестри та її власності, за умови відсутності виконавчих проваджень та майнових претензій з боку зацікавлених осіб, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Наявність обтяження на нерухоме майно за зобов`язаннями особи, яка до неї ніколи не мала жодного відношення ( [PERSON] ) без сумніву свідчить про порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. За наведених обставин позивачка просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 12 березня 2025 року було відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду\~ від 30 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися.\~ Представник позивачки [PERSON] адвокат Зизич Н.Ю. подала клопотання, в якому просила суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити, при цьому не вирішувати питання розподілу процесуальних витрат. Представником відповідача через підсистему «Електронний суд» надіслано до суду відзив, у якому він просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, з підстав, викладених у такому. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті\~247\~ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до закону, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у певних випадках. Судом установлено, що позивачка [PERSON] та члени її родини: мати [PERSON] та сестра [PERSON] набули право власності на нерухоме майно на підставі рішення народного суду Перечинського округу від 22.07.1950 року належав колгоспному двору, головним і останнім членом якого була [PERSON] (мати позивачки) і зареєстрована в Інвентарбюро під №382 30.11.1956 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 22.02.1992 року. Після смерті матері позивачки згідно із заповітом № 748 від 24 липня 1988 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.02.1992 року спадкоємцем померлої стала її старша дочка (сестра позивачки) [PERSON] . 02 червня 1998 року сестрою позивачки [PERSON] було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Ганчак Е.О., та зареєстровано в реєстрі за номером 304, згідно з яким все належне майно, в тому числі і житловий будинок, розташований у [ADDRESS] , було заповідано позивачці [PERSON] . Відповідно до витягу відділу ЦНАП Перечинської міської ради про осіб, місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 17.12.1991 по 20.11.2023 років, за адресою [ADDRESS] , підтверджено факт реєстрації позивачки та її рідної сестри без інших сторонніх осіб. Після смерті [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ) відкрилась спадщина відповідно до свідоцтва про право на спадщину серія та номер: 1134, виданий 22.06.2024 та на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 73781440 від 22.06.2024 16:41:04, приватним нотаріусом Маріашем Владиславом Івановичем зареєстровано право власності на нерухоме майно за позивачем, як за законним власником згідно з заповітом. З інформаційної з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 384145347 від 24.06.2024 року встановлено наявність інформації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, заборона на відчуження, зареєстрована Зареєстровано 04.10.2006 реєстратором Перечинська державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: Охтирська б/н, 19.05.1988, Перечинське відділення Ощадбанку, об`єкт обтяження інше, Бердянська, склад: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, місто Перечин, вул. Духновича, 71 Закарпатської області. Архівна заборона/архівний номер: 4504137LVOV42, архівна дата: 01.12.2003, дата виникнення 19.05.1988, № реєстру 558444-206, внутр. № 3701СЕ222DF447305В4F, коментар 13-15/1988. Тобто, спірний арешт був накладений в інтересах Перечинського відділення АТ «Ощадбанк». Разом з тим, як слідує із довідки філії Закарпатського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» від 24.06.2024 року позивачка [PERSON] не має заборгованості по кредитах та відсутні архівні дані щодо отримання нею кредитних коштів у минулому, тобто будь-яких правовідносин між [PERSON] та АТ «Ощадбанк» не існувало. Наведене свідчить про ту обставину, що будь-які правові підстави для існування спірного арешту (заборон) відсутні. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України та ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини 1950 року держава Україна гарантує громадянам непорушність їхньої приватної власності. Згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності. Це означає, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наявність спірного арешту є порушенням наведених вище прав власниці нерухомого майна, гарантованих їй державою Україна. За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 у справі № 6-26 цс 13 вбачається, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). За частиною 2\~статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили. Згідно\~ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Оскільки, на даний час у позивача [PERSON] немає невиконаних майнових зобов`язань перед АТ «Ощадбанк», то існування заборони на відчуження нерухомого майна, є безпідставним та таким, що порушує охоронювані законом майнові права позивачки, а тому встановлене обтяження підлягає припиненню. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «Ощадбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Перечинська державна нотаріальна контора, про скасування заборони відчуження нерухомого майна підлягає до задоволення. Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що представник позивачки [PERSON] адвокат Зизич Н.Ю. просить не вирішувати питання розподілу понесених позивачкою судових витрат, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що оскільки таке її волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі ст. ст.15, 16, 317, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved