Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

27.02.2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] , який мешкає за адресою: інд. [ADDRESS] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Садаклієв Іван Ілліч, адреса для листування: 65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, 16, а/с 36, до [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: інд. [ADDRESS] , про поділ спільного майна подружжя, в якому просив: - здійснити поділ спільного майна подружжя; - визнати за [PERSON] [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ), право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] ; - стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), [INFO] , на користь [PERSON] [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ), понесені судові витрати та витрати на надання правничої допомоги. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що перебував з відповідачкою [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2013 року. 29 листопада 2024 року, [PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу (судова справа № 523/19695/24). Від спільного шлюбу у сторін дітей немає. За час шлюбу сторони придбали у новому будинку однокімнатну квартиру, загальною площею 31,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за [PERSON] 28.08.2015 року, за реєстровим номером: 727471851237, на підстав свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 17.09.2015р. Реєстраційною службою Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області (номер запису про право власності: 11215305). Вказана квартира являється об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто [PERSON] та [PERSON] . Сторони припинили сумісне проживання. Відповідачка користується даним майном, та спроби позивача вирішити в добровільному порядку питання щодо розподілу зазначеного майна були залишені відповідачем без належного реагування. Посилаючись на викладене, а також в зв`язку з тим, що спільне майно набуте подружжям за час шлюбу, однак, зареєстроване лише за відповідачем, позивач [PERSON] просить суд задовольнити його позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя. У судове засідання сторони не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлений належним чином. 31.07.2025р. від представника позивача - адвоката Садаклієва І.І. надійшло клопотання, в якому він просить розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач, будучи повідомленою належним чином, в судове засідання не з`явилася але надала до суду заяву, в який просила розглянути справу за її відсутності та проти задоволення позову не заперечувала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~з 27.08.2013\~року перебували\~у зареєстрованому\~шлюбі,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] ,\~виданого 27\~серпня 2013\~року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що 27.08.2013р. складено відповідний актовий запис за №1044. 14 травня 2025 року рішенням Пересипського районного суду м. Одеси по справі №523/19695/24, шлюб між за [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зареєстрований 27 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1044, - розірвано. За час сумісного життя сторони придбали у власність однокімнатну квартиру загальною площею 31,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на зазначену квартиру, 28.08.2015 року було зареєстровано за відповідачкою [PERSON] , за реєстровим номером: 727471851237, на підстав свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 17.09.2015р. Реєстраційною службою Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області (номер запису про право власності: 11215305). У відповідності до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вказане підтверджується тим, що зазначена квартира була придбана подружжям в інтересах сім`ї. У відповідності до ст. 63 Сімейного кодексу України, набуваючи у власність майно, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання цим майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як відзначається у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК України). Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Як вбачається з правового висновку ВС у постанові 158/2229/16: Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи; вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб; у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідність у його задоволенні. Враховуючи, що в позовній заяві ставиться питання, щодо розподілу судових витрат та стягнення витрат на надання професійної правничої допомоги, суд зазначає, що будь-яких доказів на понесення витрат на надання професійної правничої допомоги, сторона позивача не надала, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача тільки витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 4637 гривень.

Outcome: partial