Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що з відповідачкою [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2012 року по 25 жовтня 2017 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .Шлюб розірвано рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2017 року (справа N? 555/1984/17). Цим же рішенням сина [PERSON] залишено йому на виховання, а сина [PERSON] залишено на вихованні матері, оскільки на той час йому виповнився лише 1 рік.Відповідач [PERSON] фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов?язків, не допомагає матеріально, не турбується про фізичний і духовний розвиток сина [PERSON] , не цікавиться його станом здоров?я, вихованням та й взагалі з сином не спілкується. Матеріальним забезпеченням, утриманням та вихованням сина [PERSON] займається [PERSON] , а допомагає йому матір [PERSON] . По місцю мого проживання створені всі належні умови для дитини. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 04 липня 2024 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите загальне позовне провадження у справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів у справі, учасниками справи не заявлялися. У судове засідання позивач [PERSON] не з"явився - подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] , у судове засідання з`явилася, позов визнала, не заперечує щодо його задоволення. Представник третьої особи - Бецько Н.В. , в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Судом встановлено, що [PERSON] з відповідачкою [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2012 року по 25 жовтня 2017 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб розірвано рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2017 року (справа N? 555/1984/17). Цим же рішенням сина [PERSON] залишено йому на виховання, а сина [PERSON] залишено на вихованні матері, оскільки на той час йому виповнився лише 1 рік. Відповідач [PERSON] фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов?язків, не допомагає матеріально, не турбується про фізичний і духовний розвиток сина [PERSON] , не цікавиться його станом здоров?я, вихованням та й взагалі з сином не спілкується. Матеріальним забезпеченням, утриманням та вихованням сина [PERSON] займається [PERSON] , а допомагає йому матір [PERSON] . По місцю мого проживання створені всі належні умови для дитини. Таким чином, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов?язків, оскільки про матеріальне благополуччя дитини не дбає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний розвитку дитини, як складову виховання, що у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ч.2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 180 СК України, передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З усіх вище перелічених норм законодавства України, які встановлюють обов`язок батьків щодо виховання та утримання дитини відповідачі не виконують. З червня 2023 року позивач по даний час самостійно піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готує дитину до самостійного життя та повністю її утримує. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. З роз?яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови N? 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов?язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об?єктивного з?ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов?язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов?язками. У справі «Мамчур проти України» (заява N? 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв?язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам?ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв?язків із сім?єю, крім випадків, коли сім?я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Відповідно до положень ст..19 СК України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальних, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний заклад або інший заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Положеннями ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку , затвердженого рішенням Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 22.07.2025 року № 297, орган опіки та піклування Березнівської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] - мати неповнолітн ього [PERSON] , [INFO] ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини при винній поведінці матері дитини, свідомого нехтування нею своїми обов?язками, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved