Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ)звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги\~обгрунтовані тим,\~що 27\~жовтня 2023\~року на\~автодорозі Львів\~-\~Пустомити -\~Мединичі в\~межах смт.\~Щирець Львівського\~району сталася\~дорожньо -\~транспортна пригода\~за участю\~автомобіля "MITSUBISHI"\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] ,\~та автомобіля\~"MITSUBISHI",\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] ,\~в результаті\~якої транспортні\~засоби отримали\~механічні пошкодження\~з матеріальними\~збитками. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 березня 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв"язку з чим МТСБУ прийняло рішення здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи на підставі поданої останнім заяви про виплату страхового відшкодування від 22 листопада 2023 року. МТСБУ відшкодувало завдані відповідачем збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 141240,61 грн та 1998,24 грн, а разом 143238,85 грн, а також витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 2718,00 грн. Посилаючись на вказані обставини, а також на п.п 38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму страхового відшкодування у загальному розмірі 145956,85 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. 17 червня 2025 року від відповідача надійшло письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору. Клопотання мотивоване тим, що він є учасником бойових дій та особою з інвалідністю 2 групи та має пільги, встановлені законодавством України для учасників бойових дій та інвалідів війни, а тому відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону № 1961-ІV він звільнений від обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, що позбавляє позивача права подавати регресний позов до нього, а відтак предмет спору у справі відсутній. В судове засідання сторони не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Представник позивача, за довіреністю - адвокат Сечко С.В. згідно поданої письмової заяви просив розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги позивача не визнає та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на те, що він є учасником бойових дій та особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, а тому звільнений від обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вважає\~можливим проводити\~розгляд справи\~за відсутності\~сторін, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Щодо клопотання відповідача про закриття провадження по справі, суд враховує наступне. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Разом з тим суд виходить з того, що відповідач в своєму клопотанні посилається не на відсутність предмету спору, а на відсутність підстав для його задоволення. Нормами ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для закриття провадження у справі. Відповідачем не доведено відсутність спору в даній справі, наявність інших підстав для закриття провадження у справі не представлено. Таким чином, суд вважає, що підстави для застосування пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України відсутні, а у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі має бути відмовлено. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що 27 жовтня 2023 року о 14 год. 30 хв. на автодорозі Львів - Пустомити - Меденичі в межах смт. Щирець Львівського району сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля "MITSUBISHI" номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля "MITSUBISHI", номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 березня 2024 року встановлено факт порушення [PERSON] вимог п.п. 2.3\~б, 11.3 б Правил дорожнього руху та визнано винним у вчиненні адіміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн (а.с. 12). 22 листопада 2023 року потерпілий [PERSON] звернувся до МТСБУ із повідомленням про ДТП та з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 14-15). На момент дорожньо транспортної пригоди 27 жовтня 2023 року [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з бази МТСБУ (а.с. 13). Відповідно до Звіту №11003/23 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного СПД ФО [PERSON] 30 листопада 2023 року, вартість (розмір) відновлювального ремонту автомобіля "MITSUBISHI", номерний знак [NUMBER] , становить 283230,61 грн. До звіту додано протокол огляду транспортного засобу, калькуляцію ремонтних робіт (а.с. 19-32) За розрахунком вартості КТЗ "MITSUBISHI", номерний знак [NUMBER] після ДТП та розміру регламенткої виплати, складеного провідним експертом відділу експертиз (номер справи № 97343, дата складання 18 грудня 2023 року), розрахований розмір регламентної виплати у сумі 141240,61 грн (а.с. 34). Згідно з наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №\~3.1/8576 від 06 травня 2024 року МТСБУ відшкодувало [PERSON] шкоду пов"язаної зі шкодою заподіяною в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 141240,61 грн по справі № 97343, що підтверджується платіжною інструкцією №\~886688 від 07 травня 2024 року (а.с. 35). Крім того,\~відповідно до\~платіжної інструкції\~№979413\~від 19\~грудня 2023\~року МТСБУ\~перерахувало отримувачу\~ФОП [PERSON] \~кошти на\~оплату послуг\~аваркома (експерта)\~по справі\~№ 97343\~згідно рах.\~№ 1003\~від 30\~листопада 2023\~року,\~т.з.\~ [NUMBER] ,\~у розмірі\~2718,00\~грн,\~а також\~відповідно до\~платіжної інструкції\~№473275\~від 18\~січня 2024\~року МТСБУ сплатило ТОВ "Аудатекс Україна" кошти на оплату послуг по справі №\~97343 згідно рах. №\~ [NUMBER] від 28 грудня 2023 року, т.з. [NUMBER] , у розмірі 1998,24 грн. Частина 1 ст. 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.1187, ч. 1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, в тому числі, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Таким чином за загальним правилом обов`язок відшкодувати майнову шкоду покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача. Зазначене правило підлягає застосуванню також у випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Випадки, у яких відшкодування шкоди здійснює особа відмінна від її заподіювача, передбачені, зокрема, у ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон України від 01.07.2004 року № 1961-IV). Згідно підпункту г) п. 41.1. ст.41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно п.13.1 ст. 13 Закону України "обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Механізм отримання статусу учасника бойових дій визначено постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 "Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України" (із змінами)(далі - Порядок). Відповідно до пункту 2 Порядку статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним упункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення. Як встановлено судом, відповідно до посвідчення серії [NUMBER] виданого Головним управлінням Національної гвардії України 10 листопада 2015 року, відповідач [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України (а.с. 72). Крім того, відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 16 лютого 2023 року відповідач є особою з інвалідністю 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни. Посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України (а.с. 71). Дорожньо-транспортна пригода із пошкодженням автомобілів, за наслідками якої подано регресну позовну вимогу сталася 27 жовтня 2023 року, тобто на час діючих посвідчень [PERSON] ветерана війни, як учасника бойових дій та інваліда війни. Згідно підпункту 38.1.1 п. 38.1ст. 38 Закону України від 01.07.2004 року №\~1961-IV, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону Оскільки відповідач [PERSON] є особою, на яку поширюється дія п.13.1.ст.13 та підпункту г) п. 41.1. ст.41 Закону, то виплата відшкодування потерпілій особі здійснюється МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих без можливості застосування регресу. За таких обставин, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо відсутності передбачених законодавством України підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою у розмірі 141240,61 грн. Щодо вимог позивача про відшкодування послуг ТОВ "Аудатекс Україна" у розмірі 1998,24 грн та послуг аваркома (експерта) ФОП [PERSON] у розмірі 2718,00 грн, то суд відмовляє у цій частині з огляду на наступне. Як на підставу заявлених вимог позивач покликається, зокрема на платіжну інструкцію № 979413 від 19 грудня 2023 року на підтвердження здійснення оплати послуг ТОВ "Аудатекс Україна" в розмірі 1998,24 грн, разом з тим позивачем не надано зазначеного в платіжній інструкції рахунку №\~АО 1191 від 28 грудня 2023 року та в заявлених вимогах не конкретизовано які саме послуги здійснено ТОВ "Аудатекс Україна". Також, наданий до позову звіт №1003/23 від 30 листопада 2023 року складений спеціалістом оцінювачем СПД ФО [PERSON] , а не судовим експертом. Цей звіт про оцінку не є судовою автотоварознавчою експертизою. Відповідно до п. 22.1.ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з положеннями ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно Положення п. 34.2., 34.4. ст.34, п. 40.3. ст.40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", які регулюють повноваження МТСБУ щодо залучення аварійних комісарів, експертів та юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, а також інші норми вказаного Закону не передбачають право МТСБУ на відшкодування з боку винної особи витрат, пов`язаних із залученням вказаних вище осіб. Крім того, як вбачається з вказаних вище положень законодавства, залучення аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, замість власних працівників для вирішення питань, пов`язаних із страховим відшкодуванням, є правом, а не обов`язком МТСБУ. Нормами вказаного Закону, а саме п. 34.3, передбачено лише обов`язок страховика (МТСБУ) відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) в разі, якщо потерпілий самостійно обирає аварійного комісара або експерта. Будь-яких інших випадків, коли витрати на аварійного комісара, експерта або юридичну особу, у штаті якої аварійні комісари чи експерти, підлягають відшкодуванню, вказаним Законом не передбачено. Як вбачається з положень ст. 28, 29 вказаного вище Закону, до складу витрат, що відшкодовуються страховиком (МТСБУ) та які можуть бути стягнуті в порядку регресу, витрати на аварійного комісара, експерта або оплату послуг юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, також не входять. Отже, чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати витрат на збір документів та визначення шкоди, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, а тому суд не вбачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача вартості послуг ТОВ "Аудатекс Україна" у розмірі 1998,24 грн та послуг аваркома (експерта) ФОП [PERSON] у розмірі 2718,00 грн. Ураховуючи вищенаведене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що в задоволені позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування\~майнової шкоди\~в порядку\~регресу слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, за відмови\~у задоволенні\~позовних вимог, понесені позивачем судові витрати залишаються покладеними на нього ж.

Outcome: dismissed