Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «ФК «Прайм Альянс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Є.С., Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №115, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №2009719034 від 13 листопада 2014 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення права вимоги №13/06/16 від 13 червня 2016 року є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а потім на підставі Договору відступлення права вимоги №29/01/19-2 від 29 січня 2019 року ТОВ «ФК «Прайм Альянс», в розмірі 27\~852,28 грн та 400,00 грн витрат за вчинення виконавчого напису. 19 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. відкрито виконавче провадження №67185361 з примусового виконання виконавчого напису №115 від 13 березня 2020 року. В той же час, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не пересвідчився в безспірності кредитної заборгованості, не перевірив наявність повідомлення боржника кредитором про наявність заборгованості і необхідність її погашення, що є порушенням вимог закону. Просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Від представника позивач [PERSON] адвоката Мунтяна В.І. надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Крім того, просив розглянути справу без його участі та участі позивача. Відповідач ТОВ «ФК «Прайм Альянс» свого представника в судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив, із заявою до суду про неможливість розгляду справи у відсутність представника відповідача не звертався, відзив на позов не подав. Треті особи Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Є.С. та Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О. причини неявки суду не повідомили, із заявами до суду про неможливість розгляду справи у їх відсутність не зверталися, письмові пояснення щодо позову не подали. Підстав для відкладення розгляду справи, визначених ст. ст. 223 та 240 ЦПК України, судом не встановлено. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. 13 березня 2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №115 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованості в розмірі 27\~852,28 грн та 400,00 грн витрат за вчинення виконавчого напису за кредитним договором №2009719034 від 13 листопада 2014 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк». Зі змісту зазначеного виконавчого напису вбачається, що право вимоги за вказаним кредитним договором від ПАТ «ОТП Банк» на підставі Договору відступлення права вимоги №13/06/16 від 13 червня 2016 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», яке в подальшому, відступило своє право вимоги ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на підставі Договору відступлення права вимоги №29/01/19-2 від 29 січня 2019 року. 19 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. відкрито виконавче провадження №67185361 з примусового виконання виконавчого напису №115 від 13 березня 2020 року. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи. Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий перелік затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №622 від 26 листопада 2014 року зазначений Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» наступного змісту: «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі, в частині пункту 2 зазначеної Постанови, якою доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів\~за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 13 березня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Отже, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, передбачав можливість вчинення виконавчих написів лише щодо нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Тобто, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, не передбачав можливості вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, укладених у простій письмовій формі та не посвідчених нотаріально. У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №320/7932/16-ц (провадження №61-38989св18) викладений правовий висновок, що боржник у судовому порядку може оспорювати виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (щодо розміру боргу або спливу строків давності за вимогами). Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як\~на підставу\~своїх вимог\~або заперечень. Сторони\~та інші\~учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Так як оспорюваний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі та не посвідченого нотаріально, що не передбачено чинним законодавством України, тобто позивачем доведено, що виконавчий напис вчинений з порушенням нотаріусом процедури його вчинення та відповідачем на спростування зазначеного не надано жодних доказів, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнений на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», слід стягнути в дохід держави з відповідача у розмірі 1211,20 коп.

Outcome: approved