Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.01.2024 Акціонерне товариство «Універсал Банк» та [PERSON] уклали договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг через мобільний додаток шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Відповідач при підписанні заяви підтвердила, що підписана заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, а також тарифами складають Договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з їх змістом. На підставі укладеного договору відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 37200 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з умовами договору відповідач зобов`язалась щомісяця сплачувати мінімальний платіж в розмірі та в термін зазначені в мобільному додатку. Однак [PERSON] не виконує умови договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 08.01.2025 становить 112349,86 грн. та складається з 82786,70 грн. загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 22903,12 грн. заборгованості за пенею та 6660,04 грн. заборгованості за порушення грошового зобов`язання. За таких підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вказаної заборгованості у сумі 112349,86 грн. та судових витрат. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 21.05.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, разом з позовом подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлена про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавала. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Судом встановлено, що 28.01.2024 [PERSON] підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в якій зазначила свої персональні дані та відомості про джерела доходу, соціальний стан, місце роботи та надала свою згоду на те, що дана заява разом із умовами і правилами обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/UnivегsаlВаnк, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.uа/tегms; тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.uа/ratеs, складають договір про надання банківських послуг. Окрім того, в анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг зазначено, що підписуючи цю анкету-заяву власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку [PERSON] просить відкрити на її ім`я поточний рахунок в АТ "Універсал Банк" у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. Відповідач погодилась з тим, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом та підтвердила, що надані нею документи є чинними (дійсними) та наведені їх копії відповідають оригіналу та надана нею інформація є правдивою. У анкеті-заяві визначено, що відповідач засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею у мобільному додатку для вчинення правочинів та платіжних операцій. Також відповідач погодилась, що невід`ємною частиною анкети-заяви є запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг «Monobank», з підписанням якого в мобільному додатку договір набуває чинність. На підставі укладеного договору відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним способом якого є платіжна картка. Як убачається із довідки АТ «Універсал Банк» про наявність рахунку від 08.01.2025, клієнту [PERSON] відкрито рахунок [NUMBER] , тип рахунку - чорна картка, валюта рахунку - гривні, статус картки - активна до 01/28. Згідно довідки АТ «Універсал Банк» від 08.01.2025 про розмір встановленого ліміту, клієнту [PERSON] 28.01.2024 було встановлено кредитний ліміт у сумі 40000,00 грн., який з 06.03.2024 зменшено до 37200,00 грн. Також [PERSON] шляхом накладення електронного підпису відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» 28.01.2024 були підписані запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг monobank (далі по тексту - Запевнення). Згідно п. 1 Запевнення, підписуючи власним удосконаленим електронним підписом в мобільному додатку це запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг «Monobank», що є невід`ємною частиною анкети-заяви до договору, [PERSON] підтвердила отримання примірника договору в мобільному застосунку monobank; ознайомлення та згоду з умовами договору, згідно з яким буде здійснюватись відкриття та обслуговування її рахунків, розміщення нею вкладів, отримання споживчого кредиту тощо; укладання договору; зобов`язалася виконувати умови договору; що інформація, передбачена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» їй надані шляхом її розміщення у договорі та на офіційному сайті банку. Пунктом 3 Запевнення визначено, що відповідач беззастережно погоджується із тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Також відповідач погодилася, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний застосунок. Відповідно до п. 10 Запевнення, [PERSON] надала право та доручила банку здійснювати дебетовий переказ коштів з усіх її рахунків, відкритих у банку, без додаткових її розпоряджень, для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед банком, що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений в майбутньому між нею та банком. Також, на підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав витяг з умов і правил обслуговування АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank. Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Розділу І умов банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов договору в тому числі, платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Згідно із п.п. 2.3. п. 2 Розділу І умов, відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України договір, що укладається між банком та клієнтом, є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно: договору банківського рахунку, договору про споживчий кредит. Відповідно до п.п. 5.3, п.п. 5.8.1. п. 5 Розділу І умов клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти з розрахунку 365/366 календарних днів у році за процентними ставками, зазначеними у тарифах (п.п. 5.9 п. 5 Розділу ІІ умов). Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, що зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами (п.п. 5.11 п. 5 Розділу ІІ умов). Відповідно до п.п. 5.16 п. 5 Розділу ІІ умов у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних. Крім того, позивачем до позовної заяви додано Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, підписаний електронним підписом [PERSON] від 28.01.2024, в якому зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію, а також інші важливі правові аспекти. Таким чином, зобов`язання за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28.01.2024 було повністю виконано позивачем, зокрема, відповідачу була надана можливість розпоряджатись кредитними кошти на умовах, передбачених договором. З наданої позивачем виписки про рух коштів по картці [PERSON] за період з 28.01.2024 по 08.01.2025 вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами. У свою чергу, відповідач не виконала умови взятих на себе зобов`язань та не погасила кредит, у зв`язку із чим у [PERSON] утворилась заборгованість, яка становить 112349,86 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 28.01.2024, укладеного між АТ «Універсал банк» та [PERSON] , заборгованість відповідача станом на 08.01.2025 не погашена та становить 112349,86 грн, з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 82786,70 грн., заборгованість за пенею 22903,12 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 6660,04 грн. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Досліджуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28.01.2024, оскільки наявними у справі доказами підтверджується той факт, що відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених кредитним договором, однак [PERSON] допустила прострочення виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами укладеного договору про надання банківських послуг «Monobank» від 28.01.2024. Визначаючись щодо розміру загальної суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 28.01.2024, відповідно до якого сума заборгованості складає 112349,86 грн, з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 82786,70 грн, заборгованість за пенею 22903,12 грн, заборгованість за порушення грошового зобов`язання 6660,04 грн. Суд не погоджується із вимогами позивача про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28.01.2024 в частині нарахування та стягнення з відповідача заборгованості за пенею у розмірі 22903,12 грн. та заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 6660,04 грн. з огляду на таке. Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 в Україні введено воєнний стан. В подальшому, Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні й по теперішній час. Відтак, оскільки договір про надання банківських послуг «Monobank» від 28.01.2024 було укладено між сторонами в період дії в Україні воєнного стану, суд вважає безпідставним нарахування позивачем суми заборгованості за пенею у розмірі 22903,12 грн. та заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 6660,04 грн., які відповідно до положення п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України підлягають списанню кредитодавцем, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Поряд з цим, судом установлено, що відповідач неналежним чином виконувала свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28.01.2024. Зокрема, станом на 08.11.2025 прострочене зобов`язання зі сплати мінімального щомісячного платежу за договором відповідача сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі п.п. 5.17 п.5 розділу ІІ умов відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою та відповідно до п. п 5.18, 5.19 кредит 26.11.2024 став у формі «на вимогу». При цьому, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення заборгованості у строки, визначені умовами договору про надання банківських послуг «Monobank» від 28.01.2024 відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять. Отже, враховуючи фактичні обставини справи, предмет та підстави заявлених позовних вимог, відсутність доказів сплати відповідачем кредитної заборгованості, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28.01.2024 у сумі 82786,70 грн, що становить загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 82786,70 грн. (тобто 73,69 % від заявленої вимоги), то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2231,33 грн., а судовий збір у сумі 796,67 грн. суд покладає на позивача.

Outcome: partial