Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

представник позивача, діючи в інтересах свого довірителя, за допомогою підсистеми "Електронний суд" звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява обгрунтована тим, що 11.04.2019 між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та [PERSON] укладено кредитний договір № 1643754593. 07.10.2016 було укладено договір № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ТОВ ФК "Центр фінансових рішень" відступило на користь АТ "Таскомбанк" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1643754593. 08.02.2021 було укладено договір № б/н, відповідно до якого АТ "Таскомбанк" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1643754593. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1643754593. Отже, ТОВ "Коллект Центр" наділено правом вимоги до відповідача за договором № 1643754593. У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, які прохає стягнути позивач на свою користь із [PERSON] станом на день формування позовної заяви становить 91908,62 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 45823,19 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 6,08 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 2620,26 грн; заборгованість за комісіями - 36628,20 грн; інфляційні збитки - 5395,94 грн; нараховані 3% річних - 1434,95 грн. Також позивач прохає стягнути із відповідача на свою користь понесені судові витрати у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 16.04.2025 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. У встановлений судом строк від відповідача відзив на позов не надходив. Ухвалою суду від 02.06.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. П. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, слід вважати відповідача [PERSON] належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, оскільки відповідні судові документи, що повернулися до суду із відміткою про відсутність адресата, надіслані безпосередньо за місцем його реєстрації - [ADDRESS] . Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом. 11.04.2019 між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та [PERSON] укладено кредитний договір № 1643754593. Цей кредитний договір разом із паспортом кредиту, Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ "ФК "ЦФР" складають єдиний кредитний договір. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит на будь-які цілі безготівковим шляхом в сумі 58000,00 грн строком на 24 дні, тобто до 03.04.2021, відсоткова початкова ставка - 4% від суми кредиту, щомісячні відсотки - 3,99 % від суми кредиту згідно з графіком платежів. Кредитодавець свої зобов`язання за Договором належним чином виконав шляхом перерахування на картковий рахунок [PERSON] 58000,00 грн, що підтверджується випискою по особових рахунках кредитного договору № 1643754593 від 11.04.2019. [PERSON] свої зобов`язання перед Кредитором щодо сплати процентів, повернення кредитних коштів належним чином не виконував, допустив виникнення заборгованості. 07.10.2016 між первісним кредитором та АТ "Таскомбанк" було укладено договір № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ТОВ ФК "Центр фінансових рішень" відступило на користь АТ "Таскомбанк" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1643754593, що підтверджується копією цього договору та витягу із реєстру прав вимоги від 12.04.2019. Відповідно до них, заборгованість [PERSON] станом на 12.04.2019 становила 58092,59 грн, з яких: сума основного боргу - 58000,00 грн, сума нарахованих відсотків - 0,02 грн, сума нарахованого щомісячного відсотку (плати за кредитом) - 92,57 грн. 08.02.2021 було укладено договір № б/н, відповідно до якого АТ "Таскомбанк" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1643754593, що підтверджується копією цього договору та витягу із реєстру прав вимоги від 08.02.2021. Відповідно до них, заборгованість [PERSON] станом на 08.02.2021 становила 82457,47 грн, з яких: залишок заборгованості по основному боргу - 45823,19 грн, по відсотках - 6,08 грн, по комісії - 36628,20 грн, по пені - 2620,26 грн. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1643754593, що підтверджується копією цього договору та витягу із реєстру прав вимоги від 10.01.2023. Відповідно до них, заборгованість [PERSON] станом на 10.01.2023 становила 91908,62 грн, з яких: залишок заборгованості по основному боргу - 45823,19 грн, по відсотках - 6,08 грн, по комісії - 36628,20 грн, по пені - 2620,26 грн, відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно із ст. 625 ЦК України - 6830,89 грн. Отже, відповідно до вищевказаного та розрахунку заборгованості, виконаного позивачем, загальна заборгованість [PERSON] за договором № 1643754593 від 11.04.2019 складає 91908,62 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 45823,19 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 6,08 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 2620,26 грн; заборгованість за комісіями - 36628,20 грн; інфляційні збитки - 5395,94 грн; нараховані 3% річних - 1434,95 грн. Позивач вказує, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання ним права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо попередніми кредиторами станом на день відступлення права вимоги, зі сторони ТОВ "Коллект Центр" не здійснювалося жодних додаткових нарахувань. Вказану заборгованість прохає стягнути із відповідача на свою користь. Норми права, застосовані судом. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 512 ЦК України\~визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч.1\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1\~ст. 641 ЦК України\~пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.ч.1,2\~ст. 1046 ЦК). Згідно зі \~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно з ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.ч.1-2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.\~526,\~629 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 536 ЦК України, встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Мотивована оцінка аргументів сторін. Судом встановлено, що позивач отримав право вимоги до відповідача за договором № 1643754593 від 11.04.2019. Судом встановлено і це не заперечено відповідачем, що ці кошти ним були отримані і на час звернення позивача до суду ні позивачу, ні первісному кредитору не повернуті. Як встановлено судом, за умовами вказаного договору відповідач 12.04.2019 отримав 58000,00 грн кредитних коштів на строк 24 дні, тобто до 05.04.2021. За користування кредитом відповідачу нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося за відсотковою ставкою, встановленою умовами договору - 4% при наданні кредиту та 3,99% - щомісячні відсотки від суми боргу. Наявність заборгованості відповідача по сплаті тіла кредиту в розмірі 45823,19 грн підтверджується матеріалами справи та ним не оспорена. Суд вважає доведеним факт підписання договору № 1643754593 від 11.04.2019 сторонами, отримання відповідачем 58000,00 грн кредитних коштів на умовах та строк, визначений цим договором та їх неповернення ним у повному обсязі ні позивачу, ні первісному кредитору. Оскільки позивач на законних підставах набув права вимоги до відповідача за цим договором, суд за результатами розгляду встановив, що права позивача було порушено внаслідок неповернення кредиту відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за основною сумою боргу по кредиту (тілом кредиту), що становить 45823,19 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, відсотки за користування кредитними коштами нараховувалися відповідачу в межах строку кредитування та становлять 6,08 грн, у подальшому, після отримання позивачем права вимоги за вказаним кредитним договором до [PERSON] , додаткові нарахування не здійснювалися. Водночас, після укладення між ТОВ ФК "Центр фінансових рішень" та АТ "Таскомбанк" права вимоги за вказаним кредитним договором і до моменту відступлення останнім права вимоги ТОВ "Вердикт Капітал", було здійснено нарахування заборгованості [PERSON] , яка станом на 10.01.2023 становила 91908,62 грн, з яких: залишок заборгованості по основному боргу - 45823,19 грн, по відсотках - 6,08 грн, по комісії - 36628,20 грн, по пені - 2620,26 грн, відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно із ст. 625 ЦК України - 6830,89 грн. Щодо стягнення заборгованості в частині комісії, пені, інфляційних збитків та нарахованих 3% річних, суд доходить висновку про таке. Як вбачається із матеріалів справи, у заборгованість відповідача включено суму комісії, яка становить 36628,20 грн. Суду позивачем не надано доказів правомірності нарахування такої комісії, як і не вказано відповідно до яких умов договору № 1643754593 від 11.04.2019 вона нарахована у вказаному розмірі. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку (п. 29 постанови Верховного Суду у справі № 363/1834/17). Крім того, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення із відповідача комісії, яка становить 36628,20 грн, правомірність нарахування якої не доведено, та, водночас, з урахуванням наявності заборгованості за цим договором у [PERSON] у зв`язку із невиконанням взятих на себе зобов`язань згідно з його умовами, погоджується із нарахуванням інфляційних збитків та нарахованих 3% річних, що становлять відповідно, 5395,94 грн та 1434,95 грн. Такий розмір відповідальності відповідає закону, розрахований за вірною формулою та з урахуванням відповідного індексу інфляції. Тому вимога про стягнення із [PERSON] на підставі ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання 6830,89 грн підлягає до задоволення. Також суд погоджується із наявністю заборгованості за пенею та/або штрафами, що нарахована в розмірі 2620,26 грн, оскільки її нарахування було передбачене умовами договору, про що відображено у розділі 7. Додаткова інформація паспорту кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР" № 3754593 від 11.04.2019. Відповідач розбір заборгованості в цій частині не спростував та не надав її альтернативного розрахунку. Отже, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ "Коллект-Центр" підлягають до задоволення частково, а саме із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по основному боргу, що складає 45823,19 грн, по відсотках - 6,08 грн, по пені - 2620,26 грн, а всього - 48449,53 грн. Позовні вимоги в іншій частині задоволенню не підлягають. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По справі позивачем сплачено 2422,40 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 0510250019 від 03.04.2025. Зважаючи на те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 52,71 % сплаченого позивачем судового збору, що становить 1276,85 грн. У позовній заяві позивач прохає стягнути із відповідача понесені ним судові витрати в частині отриманої та сплаченої ним професійної правничої допомоги в сумі 16000,00 грн. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд доходить висновку про таке. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем професійної правової допомоги згідно з договором № 02-09/2024-3 від 02.09.2024 у розмірі 16000,00 грн, сплачено на підставі платіжної інструкції від 20.03.2025. Згідно з витягом з акту № 6 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 позивачу ФОПН Субора Н.С., яка є адвокатом, надано такі послуги: усну (з вивчення документів) - 4000,00 грн, позовна заяваа - 12000,00 грн, а всього 16000,00 грн. Витрати позивача на правову допомогу наведені в орієнтовному розрахунку судових витрат в тексті позовної заяви та, на думку суду, підтверджуються належними та допустимими вищенаведеними доказами, розмір вказаних витрат відповідає характеру та обсягу дій, вчинених представником позивача у справі, не є завищеними чи необґрунтованими та є пропорційними предмету спору та складності справи, тому мають бути стягнуті із відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (52,71%) і становлять 8433,60 грн. Клопотань про зменшення розміру заявлених судових витрат у цій частині відповідачем не було подано. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та,

Outcome: partial