Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

26.06.2025 до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області надійшов позов [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Горщар Б.А., до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування поданого позову вказано, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбу із [PERSON] . В період шлюбу у подружжя народився спільний син [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] намагалась в позасудовому порядку вирішити питання із відповідачем щодо подальшого утримання дитини, однак позитивного результату не було досягнуто. Батько дитини в повній мірі не виконує покладений на нього ст. 180 СК України обов`язок щодо утримання дитини. Позивачка зверталась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини, однак у видачі судового наказу було відмовлено. У зв`язку із наведеними обставинами позивач [PERSON] та її представник, адвокат Горщар Б.А., звернулись до суду та просили: стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.05.2025, тобто за минулий період, і до досягнення дитиною повноліття. 03.07.2025 ухвалою суду у даній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд на 23.07.2025. 23.07.2025 в призначений час учасники справи до суду не з`явились. Представник позивача, адвокат Горщар Б.А., просив суд справу розглядати за його із позивачкою відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Враховуючи наведені обставини ухвалою суду від 23.07.2025 було постановлено здійснювати заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку із неявкою учасників справи до суду фіксування судового розгляду технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 27.11.2018, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] (а.с. 5). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із матір`ю [PERSON] (а.с. 7, 8). Вирішуючи питання про розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача, її майновий стан, а також обов`язок відповідача брати участь в матеріальному забезпеченні дітей. Щодо можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у заявленому позивачкою розмірі, судом враховується, що [PERSON] є здоровим, працездатним, проти розміру аліментів, визначеного позивачкою, не заперечив, доказів на спростування доводів позовної заяви не надав. Тому стягнення аліментів із відповідача в законодавчо визначеному розмірі, заявленому позивачкою, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Окрім того, цей розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності, моральності. Таким чином, позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на її користь за минулий період з 13.05.2025, суд звертає увагу на таке. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: 1) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; 2) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). За значене узгоджується із правовою позицією Верховного суду, висловленою у постанові від 20.03.2025 у справі № 235/101/21. З матеріалів справи слідує, що 13.05.2025 [PERSON] та її представник, адвокат Горщар Б.А., звернулись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, однак ухвалою суду від 28.05.2025 у видачі судового наказу було відмовлено на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України (а.с. 9, 10). Наведене свідчить, що з 13.05.2025 позивачка в судовому порядку намагалась вирішити питання про стягнення із відповідача аліментів на утримання сина, однак у видачі судового наказу було відмовлено з незалежних від неї причин. Як зазначено\~позивачкою вона\~намагалась \~вирішити питання\~із відповідачем\~щодо подальшого\~утримання дитини,\~однак позитивного\~результату не\~було досягнуто,\~тобто відповідач\~продовжує ухилятися від надання утримання дитині. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути із відповідача аліменти за минулий період, починаючи з 13.05.2025. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Таким чином, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі, встановленому Законом, 1211,20 грн. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved