Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

18\~травня 2025\~року Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Споживчий\~центр» (далі\~-\~позивач)\~в системі\~«Електронний суд»\~через свого\~представника Пархоменко\~Марію Анатоліївну\~сформувало до\~Миколаївського районного\~суду Миколаївської\~області позовну\~заяву до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 10 800 грн 00 коп., з яких: 4\~000 грн заборгованість за тілом кредиту, 3\~720 грн - заборгованість за відсотками; 360 грн комісія, 720 грн додаткова комісія, 2 000 грн - неустойка, а також про стягнення судових витрат у справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» посилалося на те, що відповідно до укладеного між ним та відповідачем кредитного договору № 31.08.2024-100000773 від 31 серпня 2024 року, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору, відповідач отримав кредит у розмірі 4 000 грн 00 коп., на 124 днів за процентною ставкою «Стандарт» протягом перших двох періодів користування кредитом. Процентна ставка «Економ» застосовується протягом чергових періодів. Свої зобов`язання позивач виконав у повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» не з`явився, при цьому з тексту позовної заяви вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, до суду повернулись судові повістки з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті\~279\~та частини 8 статті\~178 ЦПК України. Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем 31 серпня 2024 року укладено кредитний договір (оферти) № 31.08.2024-100000773 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до умов договору та заявки відповідачу надано кредит у розмірі 4\~000 грн 00 коп. на 124 днів за процентною ставкою «Стандарт» та «Економ». За умовами договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (п. 3.1). Сума кредиту встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (п.п. 3.3.2); Тип кредиту кредитна лінія (п.п. 3.3.3); Строк, на який надається кредит встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (п.п. 3.3.5); проценти за користування кредитом встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (п.п. 3.3.7); Графік платежів встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (п.п. 3.3.8) (а. с. 13-16 та на звороті). Крім цього, 31.08.2024 Позичальник ознайомився із заявкою, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), за посиланням на сайті: https://sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanii, згідно зі ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію». У договорі сторони визначили, що процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Процентна ставка «Економ» - фіксова незмінна процентна ставка у розмері 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 9% від суми кредиту та дорівнює 360,00 грн. Неустойка: 40 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. У п. 9.1. Договору сторони також узгодили, що у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми Кредиту та/або несплати нарахованих процентів та/або комісії до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору. Також позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до\~ст.625 Цивільного кодексу України\~на вимогу Кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом на підставі положень Закону України\~Про електронну комерцію". Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується\~Законом України "Про споживче кредитування"\~та\~Законом України "Про електронну комерцію". Зокрема, в\~ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування"\~зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Статтею 12 цього закону\~регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. З Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є повідомлення з кодом\~Е882\~на номер телефону відповідача [NUMBER] . А отже, відповідач прийняв пропозицію позивача на укладення кредитного договору та погодився з умовами, які викладені у ньому. Доказів протилежного суду не надано. Відомостей про дострокове розірвання кредитного договору матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про те, що відповідач оспорював факт укладання вказаного кредитного договору. Відповідно до\~статті 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527\~Цивільного\~кодексу\~України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі\~ст. 530 ЦК України\~- якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 1049,\~1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих №35-1505 від 15.05.2025, 31.08.2024 10:34:18 на номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua-496109265, призначення платежу: видача за договором кредиту № 31.08.2024-100000773, були успішно перераховані кошти (а. с. 10). Таким чином, договір є укладеним та виконаним позивачем, проте відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 01.01.2025 утворилась заборгованість згідно з довідкою розрахунком у розмірі 4\~000 грн - сума основного боргу, 3 720,00 грн заборгованість по процентах за користування кредитом, 360 грн комісія за надання кредиту, 2\~000 неустойка, 720 грн додаткова комісія (а. с. 9). На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, а саме стягнути з відповідача на користь позивача за Договором заборгованості, яка складається з тіла кредиту, процентів за користування та одноразової комісії. Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував, відзив на позов не надав. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення неустойки в сумі 2 000,00 грн задоволенню не підлягають. Крім того, стосовно стягнення комісії суд зазначає наступне. Установлено, що у Договорі встановлено комісію, пов`язану з наданням кредитних коштів у сумі 9% від суми кредиту, та за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 360 грн у кожному з 2 чергових періодів. Комісія за обслуговування встановлюється за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. Проте, позивачем жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, матеріали справи не містять, як і не містить таких даних розрахунок заборгованості. Частиною першою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід, у тому числі надання інформаційної підтримки. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі N 496/3134/19 (провадження N 14-44цс21). У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі N 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". За таких обставин, оскільки відповідачу встановлено плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, пункти про нарахування комісії за надання кредиту є нікчемними, а тому нарахування заборгованості за цією комісією є безпідставним та вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У матеріалах справи міститься Платіжна інструкція №СЦ00016255 від 16.05.2025, відповідно до якої, ТОВ «Споживчий центр» сплачено судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн 00 коп. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 74,8 %, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1\~811, 66 грн, тобто пропорційно до задоволених вимог. Решта витрат покладається на позивача.

Outcome: partial