Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Позивачка, в інтересах якої діє представник, адвокат Дудурич І. П., звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона є непрацездатною, особою з інвалідністю першої групи по зору. Непрацездатність позивачка отримала ще у 2000 році. Вказує, що з 1993 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] . У 2023 році шлюб між ними був розірваний. Через ряд захворювань по зору позивачка потребує постійного лікування, у тому числі й проведення операцій, що потребує значних коштів. Позивачка потребує матеріальної допомоги. Через відсутність коштів на операцію була змушена взяти кошти у борг. Вказує, що її доходи не покривають витрат на лікування та проведення операцій. Вказує, що відповідач є працездатним, відтак може надавати їй матеріальну допомогу. Просить стягнути з [PERSON] на її утримання аліменти після розірвання шлюбу в розмірі частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позову до настання обставин, на підставі яких припиняється утримання. Ухвалою від 07.05.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження. 10.06.2025 від представника відповідача, адвоката Шпуганича В. П. надійшов відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги заперечує. Вказує, що за приписом частини четвертої статті 75 Кодексу обов`язковою передумовою отримання одним із подружжя права на утримання (аліменти) є відсутність у нього доходів на рівні прожиткового мінімуму. Окрім того звертає увагу, що позивачка, звертаючись з позовом не зазначила про наявність інших осіб, які можуть і здатні її утримувати, не зазначила також чи пред`являлися до дітей позовні вимоги у порядку ст. 202 СК України. Разом з тим звертає увагу суду на те, що у 2023 році позивачка отримала висновок, що потребує стороннього догляду. На даний момент догляд оформлено на сина [PERSON] 2002 р.н., який має відстрочку від мобілізації на особливий період як особа яка здійснює догляд за інвалідом. Вказує, що після отримання у 2000 році інвалідності відповідач передав у власність позивачки квартиру, в якій позивачка зареєстрована та використовує на свої потреби. Зазначає про те, що відповідач також потребує допомоги, оскільки у свої 55 років має проблеми зі здоров`ям, зокрема з хребтом - встановлено діагноз [PERSON] (захворювання, при якому людина страждає на гострий поперековий біль різної інтенсивності) та потребує постійної підтримки, лікування, а також не має можливості через це виконувати роботи пов`язані з навантаженням. Враховуючи, що позивачка не навела обставин, з якими пов`язується подача позову про стягнення аліментів на користь колишнього подружжя (що розмір її доходу не перевищує прожиткового мінімуму доходів громадян, наявність у відповідача можливості надавати допомогу, відсутність інших осіб зокрема дітей які не надають або відмовляються надавати таку допомогу) у задоволенні позову просить відмовити. Представник позивача 17.06.2025 подав відповідь на відзив, у якому заперечує посилання представника відповідача на те, що доходи позивачки не є нижчими за встановлений прожитковий мінімум, оскільки майже всі її доходи витрачаються на лікування та операції, отже позивачка змушена проживати на кошти значно менші ніж прожитковий мінімум. Позивач та відповідач для участі у судовому засіданні не з`явилися. Присутній у судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідач не працює, доходів не отримує та має проблеми зі здоров`ям, а позивачка проживає з повнолітнім сином, який здійснює за нею, як за особою з інвалідністю, догляд, відтак повинен утримувати її. Крім цього вказує, що у позивачки наявна повнолітня донька, яка може надавати їй допомогу. Представник позивача вказав, що йому невідому про те, чи здійснює син позивачки за нею постійний догляд. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 17.12.1993 року перебували у шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2023 у справі №308/8304/23. З довідки серії ВТЕ 2 №032924 від 25.06.2000 року встановлено, що [PERSON] отримала інвалідність другої групи загального захворювання по зору безстроково. Пенсійним посвідченням № [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] отримує пенсію по інвалідності 2 гр. загального захворювання по зору довічно. Дата видачі посвідчення [INFO] . З витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № витягу 95/25/341/В від 19.03.2025 встановлено, що [PERSON] встановлено першу групу інвалідності, підгрупа Б. Виписками з медичної карти стаціонарного хворого від 14.04.2025, договорами №2011/9888 від 20.11.2023, №2411/9 від 24.11.2023 підтверджується, що [PERSON] проходить лікування в ТОВ «ЗЦМО». З рахунку на оплату №58 від 20.11.2023, акту надання послуг № 54 від 20.11.2023, квитанції від 20.11.2023 підтверджується отримання нею медичних послуг інтравітреальне введення 1 око - вартістю 2000 грн. З рахунку на оплату №46 від 20.11.2023, видаткової накладної № 16 від 20.11.2023, квитанції від 20.11.2023 підтверджується придбання [PERSON] набору операційного для інтравітреального введення вартістю 5200 грн. З рахунку на оплату №59 від 24.11.2023, акту надання послуг № 55 від 24.11.2023, квитанції від 24.11.2023 підтверджується отримання нею медичних послуг вітректомія 1 око - вартістю 4000 грн. З рахунку на оплату №47 від 24.11.2023, видаткової накладної № 17 від 24.11.2023, квитанції від 24.11.2023 підтверджується придбання [PERSON] набору операційного для вітректомії вартістю 26 000 грн. З довідки ГУ ПФУ в Закарпатській області від 03.01.2025 вбачається, що розмір пенсії [PERSON] у січні 2020 року складав 2000 грн, а у січні 2025 складає 2980 грн. З дослідженого у судовому засіданні витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного соціального страхування, у якому відображені дані про набутий страховий стаж особи з 2004 року, станом на 06.06.2025 вбачається, що відповідач [PERSON] у 2023 році отримав дохід від Управління праці та соціального захисту населення Чопської міської ради в розмірі 67\~000 грн, а у 2024 році 7100 грн. Представник відповідача зазначив, що вказані кошти відповідач отримував за здійснення постійного догляду за його батьками, однак такі вже померли. Інші доходи у витягу не зазначені. З договору дарування від 05.12.2000 року вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON] квартиру загальною площею 42,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З консультативного висновку спеціаліста від 05.03.2025 вбачається, що відповідачу [PERSON] діагностовано G55.1 стискання нервових корінців та сплетень при ураженнях міжхребцевого диска (M50-M51+) L5 парамедіанно-лівобічно до 9,53х11,0х19,6 мм. З довідки за результатми огляду лікара-терапевта, ендокринолога від 01.02.2025 встановлено [PERSON] діагноз люмбалгія, СКД, кіста лівої нирки, аденоматозний вузол простати. З долучених актових записів про народження вбачається, що у позивача та відповідача є повнолітні діти: дочка - [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~ч.\~1-3\~ст.\~75\~Сімейного кодексу\~України дружина,\~чоловік повинні\~матеріально підтримувати\~один одного. Право\~на утримання\~(аліменти)\~має той\~із подружжя,\~який є\~непрацездатним,\~потребує матеріальної\~допомоги,\~за умови,\~що другий\~із подружжя\~може надавати\~матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Частинами 1-2\~стаття 76\~Сімейного кодексу\~України передбачено,\~що розірвання\~шлюбу не\~припиняє права\~особи на\~утримання,\~яке виникло\~у неї\~за час\~шлюбу. Після\~розірвання шлюбу\~особа має\~право на\~утримання,\~якщо вона\~стала непрацездатною\~до розірвання\~шлюбу або\~протягом одного\~року від\~дня розірвання\~шлюбу і\~потребує матеріальної\~допомоги і\~якщо її\~колишній чоловік,\~колишня дружина\~може надавати\~матеріальну допомогу. Між сторонами виник спір, що стосується наявності підстав для присудження з відповідача як колишнього чоловіка аліментів на колишню дружину (позивачку). Отже за положеннями статей 75 та 76 СК України встановлено, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу, якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; можливість колишнього чоловіка, колишньої дружини надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи вбачається, що під час перебування [PERSON] та [PERSON] , останній 25.06.2000 було встановлено інвалідність ІІ групи. Надалі шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано за рішенням суду від 01.09.2023. Суд встановив, що на теперішній час позивачка є непрацездатною особою з інвалідністю першої групи. Також суд встановив, що 20.11.2023 та 24.11.2023 позивачці було проведено оперативні втручання - інтравітреальне введення 1 око та вітректомія 1 око. Вартість вказаних операцій склала 37\~200 грн. Також суд встановив, що позивачка отримує пенсію в розмірі 2980 грн на місяць. Вказаний розмір пенсії об`єктивно свідчить про недостатність вказаних коштів для забезпечення нормальної життєдіяльності людини в умовах сьогодення, відтак, суд констатує, що позивачка потребує матеріальної допомоги. Однак судом також встановлено, що відповідач з 2023 року не отримує доходів та має проблеми зі здоров`ям, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. З досліджених матеріалів справи не вбачається наявність у відповідача [PERSON] можливості надавати матеріальну допомогу колишній дружині. Наявність будь-яких джерел доходу не встановлено. Водночас встановлено, що у позивачки є повнолітні діти, які відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем суду не надано належних та достовірних доказів, в розумінні Цивільного процесуального кодексу України, в підтвердження того, що відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу позивачці. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладені доводи, враховуючи надані суду докази з позиції їх належності та допустимості, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Позивач є особою з інвалідністю першої групи, а тому звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» відтак, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed