Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» в особі представника Суржика Юрія Валерійовича звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 19050,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 15.07.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено Договір надання грошових коштів у позику № 4644590724. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі - 5 000,00грн. строком на 360 днів, з процентною ставкою у розмірі 1,5 % за 1 день користування кредитом. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. В свою чергу відповідач взяті на себе зобов`язання в частині повернення грошових коштів належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 02.12.2024 у нього виникла заборгованість у розмірі 19050,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 5 000,00 грн. та заборгованості по процентам в розмірі 11550,00грн., та яку позивач просить стягнути з відповідача. Посилаючись на викладене, а також з огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань, позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із відповідача на користь позивача зазначену заборгованість судовим рішенням. Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В прохальній частині позову просив суд про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справу не подавав, відзив (письмові заперечення) на позов до суду не надходив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 15.07.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 4644590724. У конкретному випадку укладення договору відбулося шляхом обміну електронними повідомленнями. Позичальник [PERSON] на підставі статей 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" підписав індивідуальну частину Договору електронним підписом -одноразовим ідентифікатором 15.07.2024 о 13-43год., «6417, отриманим на електронну пошту [INFO] ). Укладений вказаним способом правочин згідно п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. У розділі 2 Договору про надання грошових коштів у позику № 4644590724 передбачені такі умови: сума кредиту складає 5 000,00 грн., строк кредиту - 360 днів, процента ставка - 1,5 % в день (стандартна ставка), 1,35% в день (знижена ставка); порядок повернення: 12 платежів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів (згідно з графіком у договорі) з поверненням суми кредиту в кінці строку дії договору. Пунктом 3.1. розділу 3 договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . Згідно п.6.1 розділу 6 вказаного Договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів. Під час укладення вищевказаного договору позики, відповідачем було підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором: Договір № 4644590724, та Додаток №1 до нього, яким є Графік платежів, а також Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» кредитних коштів відповідачу. Разом з тим, за змістом позовної заяви позивач вказує, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором надання грошових коштів у позику № 4644590724 від 15.07.2024 року 19050,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 5 000,00 грн. та заборгованості по процентам в розмірі 11550,00грн., однак самого розрахунку заборгованості до позовної заяви не додає. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Вказана правова позиція викладена у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №200/5647/18, від 26.05.2021 року у справі №204/2972/20. Розрахунок заборгованості, викладений представником позивача у змісті позовної заяви, не є первинним обліковим бухгалтерським документом, його зміст не відповідає Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", як наслідок, не може бути доказом наявності заборгованості, яку просить стягнути позивач. Крім того, позивачем не надано виписки по особовому рахунку відповідача чи довідки про рух грошових коштів на рахунку позичальника, які є первинними документами та належним підтвердженням використання кредитних коштів, наявності та розміру заборгованості. Також не надано клопотання про витребування таких доказів судом. Таким чином, матеріали справи не містять доказів про заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», а наданий за змістом позовної заяви ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed