Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

[PERSON] , від імені якої діє адвокат Рак М.А., звернулась в суд з позовом до ТОВ "Райз-Схід" і просить стягнути заборгованість по орендній платі в сумі 8918 гривні 38 копійок; стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн та сплачений судовий збір. Вимоги мотивувала тим, що 01.02.2015 року між [PERSON] та ПАТ «Райз Максимко» було укладено Договір землі (земельної ділянки) площею 2,50 га з кадастровим номером 5322681500:00:003:0154 на території Васильківської сільської ради Полтавської області. ТОВ «Райз-Схід» набуло права оренди на підставі Додаткової угоди від 02.12.2017 року (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до вищевказаного Договору. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,50 га, з кадастровим номером 5322681500:00:003:0154, місцезнаходження якої на території Васильківської сільської ради, Полтавської області, Лохвицького району. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого права між [PERSON] та новим орендарем - ТОВ «Райз-Схід» було зареєстровано додаткову угоду до договору оренди землі від 02.12.2017 року, зі строком дії до 31.12.2023 року. Невиконання зобов`язань ТОВ «Райз-Схід» по своєчасній виплаті орендної плати (плати за користування земельною ділянкою), тягне за собою відповідальність передбачену п. 4.1 «За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору»: Відповідно до п. 14 Договору «У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % від несплаченої суми за кожний день прострочення». Пеня у розмірі 0,01 % від несплаченої суми за кожний день прострочення станом на 12.05.2025 року становить 367 гривень 48 копійок. Індекс інфляції за весь час прострочення становить 1171 гривень 75 копійок. Ухвалою судді від 23.06.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, провадження у зазначеній справі відкрито та призначено судове засідання. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав. Суд, дослідивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,50 га, яка розташована на території Васильківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5322681500:00:003:0154, що підтверджуєтьсякопією Державного акту на право приватної власності на землю, серія РЗ 643347. Аналогічна інформація про склад майна відображена і у Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.05.2016 (а.с.9, 18). 01.02.2015 року між ПАТ «Райз-Максимко» і [PERSON] укладено договір оренди землі стосовно земельної ділянки площею 2,50 га, кадастровий номер 5322681500:00:003:0154, яка розташована на території Васильківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області (а.с. 11-13). Відповідно до Додаткової угоди № б/н (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) від 02.12.2017 до Договору оренди землі б/н від 01.02.2015 року, ТОВ «Райз-Схід» набуло права оренди на земельну ділянку. Відповідно до п. 4.2 Додаткової угоди "Сторони домовились, що строк дії договору поновлюється (продовжується) до 31.12.2023 року", п.4.4 "Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 7379,15 грн за рік оренди" (а.с. 16). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 28.01.2018 року на земельну ділянку площею 2,5 га, кадастровий номер 5322681500:00:003:0154, яка розташована на території Васильківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, є така інформація: вид іншого речового права «право оренди земельної ділянки», підстава виникнення іншого речового права «договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 01.02.2015 року, видавник: ПАТ «Райз-Максимко», додаткова угода до договору оренди землі, серія та номер: -, виданий 02.12.2017, видавник: сторони додаткової угоди, відомості про суб`єкта іншого речового права: «Орендар: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РАЙЗ-СХІД»…ОРЕНДОДАВЕЦЬ: [PERSON] (а.с.8). Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю- це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивач вказує, що ТОВ «Райз-Схід», в порушення строку та обов`язку, передбаченого договором оренди землі від 01.02.2015 та додатковою угодою від 02.12.2017, не здійснив внесення на її користь суми орендної плати в сумі 7379,15 грн за 2023 рік. На спростування цих обставин відповідачем не було подано жодних заперечень та не надано жодного доказу, тоді як відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тому, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором оренди землі в сумі 7379,15 грн за 2023 рік. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частина 1 ст. 550 ЦК України передбачає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно положень статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки орендна плата є грошовим зобов`язанням, то у зв`язку з невиконанням орендарем умов договору оренди землі про повну та своєчасну виплату орендної плати для нього настають наслідки, передбачені ст. 625 ЦК України. В постанові ВСУ від 26 квітня 2017 року по справі № 3-1522гс16 (№ 918/329/16) зазначено, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто, таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних витрат і 3 % річних виникає за кожен місяць (за кожен день такого прострочення) з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Згідно п. 41 Договору, за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Відповідно до п. 14 Договору, у разі не внесення орендної плати у троки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % від несплаченої суми за кожний день прострочення. Позивач просить стягнути: пеню у розмірі 0,01 % від несплаченої суми за кожний день прострочення станом на 12 травня 2025 року, яка становить 367 гривень 48 копійок; індекс інфляції за весь час прострочення - 1171 гривень 75 копійок, будь-яких спростувань саме таких сум відповідачем не надано. З огляду на викладене, враховуючи, що позовні вимоги задоволено, суд приходить до висновку про те, що у відповідність до ст. 141 ЦПК України судовий збір має бути стягнутий із відповідача у розмірі 1211,20 грн на користь позивача. Стосовно вирішення питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд враховує таке. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат за надання правничої допомоги позивачем подано: Договір про надання правової допомоги від 19.06.2025 року; Специфікація виконаних робіт витраченого часу на суму 2 000,00 грн; акт приймання-передачі адвокатських послуг від 19.06.2025 на суму 2000 грн, квитанція від 19.06.2025 на суму 2000 грн. Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22 вказав, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Суд, враховуючи відсутність клопотання про зменшення розміру правових витрат з боку відповідача, вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та підлягають задоволенню. Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 2 000 грн.

Outcome: approved