Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] \~та [PERSON] ,\~через свого\~представника -\~адвоката Лапшина\~В.В., звернулися до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просять визнати недійсним та скасувати рішення від 30 січня 2024 року відділу ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради та стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з витягу з реєстру територіальної громади позивачу стало відомо про те, що 30 січня 2024 року він був знятий з реєстрації з місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що згідно відповіді від 19.06.2024 року №4/4-343-01-14 на адвокатський запит, зазначено, що 30 січня 2024 року в центрі надання адміністративних послуг виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від імені власника житла АТ КБ «Приватбанк» подана заява разом з документами на право власності про зняття особи [PERSON] із задекларованого/зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, зазначає, що перевіркою належності Банку відповідного житла на праві власності за відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 07 листопада 2016 року здійснена державна реєстрація прав на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору іпотеки: серія та номер 9026, виданий 05 грудня 2007 року, видавник: Дудник Т.В., приватний нотаріус Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області. власник ПАТ КБ «Приватбанк», код ЄДРПОУ 14360570. Зауважує, що саме на підставі наведених вище документів [PERSON] був знятий з реєстрації з місця проживання за адресою: [ADDRESS] . До того ж, вказує, що відповідно до рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 червня 2021 року по справі 176/1897/20, (яке набуло законної сили) суд відмовив у задоволені позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про виселення [PERSON] , який зареєстрований та/або проживає у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , зі зняттям з реєстрації місця проживання у відповідному органі реєстрації виконавчому органі сільської селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Зазначене рішення було залишено в силі судами вищих інстанцій. Вважає, що подаючи заяву про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] і який постійно проживає за адресую: [ADDRESS] , Банк умисно не довів інформацію стосовно зазначеного рішення суду і висновків викладених в ньому, щодо обмеження в праві АТ КБ «Приватбанк», як виселяти так і знімати з реєстрації місця проживання, що відповідно не дало можливості Виконавчому комітету здійснити перевірку належним чином і в повному обсязі. Стосовно позовних вимог [PERSON] , [INFO] , представник позивача зазначає, що зі змісту повідомлення №23 направленого відділом ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Жовтоводської міської ради вбачається, що відповідно до заяви власника житла АТ КБ «ПриватБанк» від 30.01.2024 року ваше місце проживання знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 30 січня 2024 року. Разом з тим, 24 березня 2016 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області (справа №176/1105/16) із позовною заявою до [PERSON] , де просило ухвалити судове рішення, яким виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , та стягнути судові витрати. Рішенням суду від 02.03.2017 року в задоволені позову було відмовлено. Також суд встановив, що в спірній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Зазначене рішення було залишено в силі Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року та Постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року. 07 листопада 2016 року Банк в позасудовому порядку звернув стягнення на предмет іпотеки і отримав у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що [PERSON] не приймав участі в зазначених вище судових засіданнях, оскільки не знав про час і день судових засідань, тому не міг залучити до справи свого сина [PERSON] , який теж був зареєстрований і проживав в спірній квартирі. Таким чином, вважає, що в данному випадку здійснення захисту прав позивачів може бути досягнутий лише в судовому порядку і шляхом поновлення того становища яке існувало до його порушення. Ухвалою Жовтоводського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~від 10 лютого\~2025року у справі відкрито провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 04 квітня 2025 року на адресу суду представником АТ КБ «Приватбанк» Провоторовим Ю.В. подано відзив на позов, де просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Разом з тим, подав заяву, де зазначив, що АТ КБ «Приватбанк» є неналежним відповідачем за позовними вимогами позивача за відсутністю порушення прав і законних інтересів позивача відповідачем та невідповідність обраного позивачем способу його захисту способом, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судвого рішення про відмову у позові. Таким чином просив закрити провадження по даній справі. Позивачі та відповідач, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. При цьому, в матеріалах справи мається заява представника позивачів адвоката Лапшина В.В., де він просять розгляд справи здійснювати без участі позивачів та представника, позовні вимоги підтримують. Представником третьої\~особи надано\~заяву за\~підписом Ханіса\~Д.Е.,\~про розгляд\~справи без\~участі представника\~виконавчого комітету\~Жовтоводської міської\~ради. Суд, з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку. Так, відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 07 листопада 2016 року АТ КБ «Приватбанк», в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, отримав у власність квартиру загальною площею 47,70 кв.м., житловою площею 27,60 кв.м., яка знаходить за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору іпотеки від 05.12.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та зареєстрований у державному реєстрі під номером 9026. На момент отримання відповідачем у власність квартири за адресою: [ADDRESS] , в ній значились зареєстрованими починаючи з 26 жовтня 2016 року позивач [PERSON] та починаючи з 16 вересня 2008 року позивач [PERSON] . Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 березня 2017 року по справі №176/1105/16-ц відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про виселення. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 березня 2017 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 березня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року залишено без змін. 12 жовтня 2020 року АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] направлялась вимога-претензія про необхідність виселення та зняття з реєстраційного обліку в квартирі протягом 30 днів з моменту отримання вимоги. Вказана вимога [PERSON] залишена без задоволення. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 червня 2021 року по справі 176/1897/20 відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про виселення. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 червня 2021 року залишено без змін. 30 січня 2024 року позивачі [PERSON] та [PERSON] знаяті із зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] , на підставі заяви власника квартири АТ КБ «ПриватБанк». У той же час, позивачі [PERSON] та [PERSON] вважаючи, що зняття їх з реєстрації місця проживання вчинено з порушенням норм Конституції, законодавчих норм та підзаконних актів, звернулись за захистом своїх прав до суду та просять скасувати рішення відділу ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про зняття їх з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзові на позовну заяву, про те, що АТ КБ «Приаватбанк» є неналежним відповідачем за даними позовними вимогами. Так, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.02.2023 в справі № 489/3691/20 вказано, що спір про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису або рішення державного реєстратора про зняття особи з реєстрації місця може розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на житло іншою особою. Належним відповідачем у такому спорі є особа, за заявою якого позивача було знято з реєстрації місця проживання в житловому приміщенні та його власник на момент розгляду справи, за рахунок якого можливо задовольнити таку позовну вимогу. Органи реєстрації, що забезпечують формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи, або його посадові особі, не можуть виступати належними відповідачами у такому спорі. Такий орган лише зобов`язаний виконати відповідне рішення суду незалежно від того, чи був цей орган залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Оскільки зняття позивачів з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , відбулося на підставі заяви повноважного представника АТ КБ «Приаватбанк», саме АТ КБ «Приаватбанк» є належним відповідачем по справі. При цьому, вирішуючи даний спір по сутті, суд приходить до наступного висновку. З 01 грудня 2021 року набув чинності Закон України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" (далі - Закон №1871-IX), який регулює відносини у сфері надання публічних послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання. За положеннями пункту 2 частини першої статті 18 Закону № 1871-IX зняття повнолітньої особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється, зокрема, за заявою власника житла. Постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 256 затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування). Згідно з пунктами 50, 61 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, підставою зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за заявою власника житла є подання останнім заяви установленої форми згідно з додатком 6, документа, що посвідчує особу (у разі особистого звернення) та документа, що підтверджує право власності на житло, в якому задекларовано/зареєстровано місце проживання (перебування) особи (осіб), що знімається. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла без згоди на те зареєстрованої особи. Наведене відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 26 січня 2024 року у справі № 161/5576/23. Відповідно до пункту 4 Розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1871-IX місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до дня набрання чинності цим Законом, обліковується в реєстрі територіальної громади, знімається з реєстрації/скасовується у порядку, встановленому для зняття/скасування зняття з реєстрації місця проживання, визначеного цим законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що зняття позивачів [PERSON] та [PERSON] із зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] , відбулось без будь-яких порушень, з дотриманням вимог Закон України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, та на підставі заяви власника квартири АТ КБ «ПриватБанк». Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити. В силу статті 141 ЦПК України, судові витрати по справі слід покласти на позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed