Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. [PERSON] 12.08.2023 року уклала шлюб із [PERSON] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 764, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Як пояснила позивачка, «3 липня 2024 року ми фактично припинили наші подружні стосунки - стосунки притаманні в сім?ї дружині та чоловіку. З цього часу кожен із нас живе своїм життям, внаслідок чого наше подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Він не цікавиться моїм життям, я його життям, спільне господарство з цього часу року ми не ведемо, кожен має окремий бюджет. Я зрозуміла, що в нас різні характери, відсутнє взаєморозуміння і взаємодопомоги, а також сталася втрата наших спльних інтересів та відсутність бачення нашого спільного майбутнього. Спільних дітей ми не маємо. В позасудовому поряду чоловік відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦС. Наміру на примирення з Відповідачем та зберегти шлюб: не маю і це не є можливим. Тому вважаю за можливе та доцільне припинити юридичний зв?язок між мною та Відповідачем шляхом розірвання нашого шлюбу в судовому порядку». В судове засідання учасники не з`явилися. Представник позивачки подав до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підставах. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. [PERSON] 12.08.2023 року уклала шлюб із [PERSON] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 764, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Судом встановлено, що як пояснила позивачка, «3 липня 2024 року ми фактично припинили наші подружні стосунки - стосунки притаманні в сім?ї дружині та чоловіку. З цього часу кожен із нас живе своїм життям, внаслідок чого наше подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Він не цікавиться моїм життям, я його життям, спільне господарство з цього часу року ми не ведемо, кожен має окремий бюджет. Я зрозуміла, що в нас різні характери, відсутнє взаєморозуміння і взаємодопомоги, а також сталася втрата наших спльних інтересів та відсутність бачення нашого спільного майбутнього. Спільних дітей ми не маємо. В позасудовому поряду чоловік відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦС. Наміру на примирення з Відповідачем та зберегти шлюб: не маю і це не є можливим. Тому вважаю за можливе та доцільне припинити юридичний зв?язок між мною та Відповідачем шляхом розірвання нашого шлюбу в судовому порядку». Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено , що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено , що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу - є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя, та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином суд вважає, що сім`я сторін розпалась, та поновити її на теперішній час не має можливості.

Outcome: approved