Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

25 червня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. На обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 28 травня 2025 року шлюб між ними розірвано. В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що вона проживає разом з малолітнім сином, якого самостійно виховує та матеріально утримує. Відповідач у фінансовому забезпеченні дитини участі не бере, внаслідок чого вона була змушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Також позивач додає, що вона здійснює безперервний догляд за дитиною, внаслідок чого вона об`єктивно позбавлена можливості працевлаштуватись. У добровільному порядку відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на її утримання не надає. На підставі наведеного позивач просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мініму для працездатної особи, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до досягнення малолітнім [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Ухвалою судді від 30 червня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] до початку розгляду справи по суті подала заяву про зменшення позовних вимог. Так, у своїй заяві від 29 липня 2025 року позивач просить ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 2500 гривень щомісячно. Крім того, позивач просить розгляд справи здійснювати без її участі. У своїй заяві від 29 липня 2025 року відповідач [PERSON] зазначив про визнання ним позову, зокрема, про те, що він погоджується сплачувати на користь позивача аліменти в розмірі 2\~500 гривень щомісячно. Крім того, відповідач просить розгляд справи здійснювати без його участі. Відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд ураховує, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, висловили свої позиції у заявах, а тому суд не вбачає перешкод для розгляду справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Суд установив, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2024 року. Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 28 травня 2025 року шлюб між ними розірваний. Також установлено, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 17 грудня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідно до ч. 2\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4\~ст. 84 СК України\~визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. При цьому наявність у матері дитини з якою остання проживає будь-якого доходу, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки незалежно від свого доходу, вона отримує право на утриманні від батька дитини, якщо він має можливість надавати таку допомогу. Суд установив, що син сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] . Станом на дату розгляду справи дитина не досягла трирічного віку. На підставі наведеного та, враховуючи право дружини на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років, беручи до уваги позицію відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі по 2\~500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Статтею 79\~Сімейного кодексу\~України врегульовано\~питання часу, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя. Так, відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, суд дійшов висновку про стягнення аліментів у спірних правовідносинах, починаючи з дати пред`явлення позову до суду, тобто з 25 червня 2025 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Згідно з положеннями ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку\~з тим,\~що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, то з врахуванням ч. 6 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 605,60 гривень судового збору, а інша частина судового збору за вимогу про стягнення аліментів компенсується за рахунок держави.

Outcome: partial