Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

ТОВ "Сенс банк" через свого представника - адвоката Гірчака А. М. із використанням системи "Електронний суд" звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 501310738 від 09.04.2021 в сумі 127 575,16 грн. В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 09.04.2021 [PERSON] уклав з AT "Альфа банк" угоду про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, що становить 127 575,16 грн. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів AT «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа банк» на AT «Сенс банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. З огляду на викладене просить суд стягнути з відповідача на користь АТ "Сенс банк" заборгованість за кредитним договором № 501310738 від 09.04.2021 в сумі 127 575,16 грн та відшкодувати понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 614,00 грн. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 14.05.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Чигиринського районного суду Черкаської області № 35 від 19 червня 2025 року у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку проведений повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2025 року головуючим суддею у вказаній цивільній справі визначений суддя Попельнюх А.\~О. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 24.06.2025 справа прийнята суддею до свого провадження, призначена до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 26.06.2025 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. У визначений судом день та час розгляду справи учасники не з`явилися. Представник позивача - адвокат Гірчак А. М. подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав та просив суд його задовольнити. Проти заочного розгляду справи судом не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце проведення судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, жодних заяв або клопотань суду не надав. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, оцінивши зібрані\~у справі\~докази в\~їх сукупності,\~судом встановлені\~такі обставини\~та відповідні\~їм правовідносини.\~ З аналізу позовних вимог АТ "Сенс банк" та наданих письмових доказів судом встановлено, що між сторонами спору виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. На підставі частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України регламентовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Тобто, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). На підставі ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. З наданих суду письмових доказів встановлено, що 09.04.2021 між АТ «Альфа банк», яке 30.11.2022 змінило назву на АТ "Сенс банк" на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 12.08.2022, та відповідачем [PERSON] була підписана оферта на укладання угоди про надання кредиту № 501310738, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с. 29). За умовами кредитної угоди банк відкрив позичальнику споживчий кредит, сума кредиту - 60 000,00 грн, процентна ставка за користування кредитним коштами - 23,00 % річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту - 60 місяців. Вказану кредитну угоду, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту, анкета-заява про акцепт публічної пропозиції, паспорт споживчого кредиту відповідач підписав власноручним підписом (а.с. 29-32). Факт видачі відповідачеві кредитних коштів установлений з даних меморіального ордеру № 183527447 від 09.04.2021 (а.с. 62). З аналізу виписки з особового рахунку судом установлено, що відповідач періодично погашав кредит та сплачував відсотки за кредитом, однак не сплачував достатні платежі для погашення заборгованості за вказаним договором, внаслідок чого допустив прострочення виконання грошових зобов`язань (а.с. 33-61). 25.02.2025 позивач на адресу відповідача направив вимогу про усунення порушень (а.с. 63), яка, судячи з усього, залишена останнім без реагування. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 07.03.2025 за відповідачем обліковується заборгованість за кредитними зобов`язаннями на загальну суму 127 575,16 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 54 094,03 грн, заборгованості за відсотками у сумі 38 235,42 грн, заборгованості за комісією в сумі 35\~245,71 грн (а.с. 79). Такі дії з боку відповідача є порушенням прав позивача і таке порушене право підлягає судовому захисту. Доказів на спростування вказаної заборгованості чи власних розрахунків боргу відповідачем суду не надано. За таких обставин суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі. У свою чергу обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає положенням статті 16 ЦК України, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Ураховуючи,\~що за\~наслідками розгляду\~справи судом\~прийнято рішення\~про задоволення\~позову,\~стягненню з\~відповідача підлягає\~сплачений позивачем\~судовий збір\~у розмірі\~2 422,40грн. На підставі статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, якими у свою чергу є витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката суду надані докази, а саме договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, укладений між АТ "Сенс банк" та Адвокатським об`єднанням "СмартЛекс" в особі керуючого партнера Лойфера Антона Едуардовича, довіреність від 23.02.2025 на представництво інтересів АТ "Сенс банк" адвокатом Гірчаком А. М. Також суд ураховує, що позовна заява подана до суду адвокатом Гірчаком А. М., який надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Водночас позивачем не надані суду докази на підтвердження, що суб`єктом надання\~професійної правничої\~допомоги позивачеві є саме адвокат Гірчак А. М. Відповідно заявлені позивачем витрати на правничу допомогу не доведені та не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved