Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просила cтягнути з відповідача, [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 124841,81 гривень. Позов обґрунтовано тим, що з 2008 по 2018 роки, [PERSON] проживала однією сім?єю без реєстрації шлюбу із з [PERSON] . Від спільного проживання у них народилися діти: сини, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. З 2018 року сторони не підтримують подружні стосунки проживають окремо, тому що за час спільного проживання переконалися, що у них немає спільних інтересів, окрім дітей. Судовим наказом виданим Онуфріївським районним судом Кіровоградської області 03.09.2020 року по справі N? 399/635/20, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі половини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13.08.2020 року. На даний момент у відповідача, [PERSON] , станом на 29.04.2024 року виникла заборгованість по сплаті аліментів на користь позивача на утримання дітей, що значно порушує як права самих дітей, так і змушує позивача більше працювати, а також відповідач порушив свої зобов`язання, які закріплені у ст. 180 Сімейного кодексу України "обов?язок батьків утримувати дитину". Факт заборгованості підтверджується Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів ВП N 63324907, яка видана Автозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області, станом на 29.04.2024 року. Згідно вказаного Розрахунку, сума заборгованості по сплаті аліментів з моменту відкриття виконавчого провадження, станом на квітень 2024 року, становить 120765,31 гривень. Сукупний розмір заборгованості, станом на 29.04.2024 року, становить 127941,31 гривня. Зважаючи на положення Сімейного кодексу України, практики Верховного Суду, позивач має право на стягнення пені на прострочені платежі - за останні десять років, починаючи з 03 вересня 2020 року. Згідно доданого до позову Розрахунку пені на прострочені платежі із присуджених аліментів на користь [PERSON] за період з вересня 2020 року по квітень 2024 року (станом на 10 лютого 2025 року), складеного позивачем, сума несплачених аліментів, яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача складає 124841,81 грн., сума неустойки, за розрахунками позивача, за період з вересня 2020 року по 10 лютого 2025 року включно складає 127499,94 грн. Але зважаючи на вищевказані норми Сімейного кодексу України, позивач має право заявити про стягнення із відповідача розміру пені по сплаті аліментів, лише, на суму, яка не перевищує розміру самої заборгованості, тобто, не більше 124841,81 грн. Ухвалою суду від 26.02.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також зазначено строки протягом яких сторони у справі мають право подати відповідні процесуальні документи. Представник позивача, адвокат Супрун Л.В. у судовому засіданні 22.05.2025 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 22.05.2025 заперечував щодо розміру заборгованості по сплаті за аліменти. Зазначав, що самостійно у державного виконавця не з`ясовував жодних питань щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей. В судовому засіданні 22.05.2025 судом задоволено клопотання відповідача про перерву в судовому засіданні з метою з`ясування останнім у виконавчій службі питання щодо суми заборгованості по сплаті за аліменти. Оголошено перерву на 02.07.2025 В судове засідання 02.07.2025 сторони по справі не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача подано клопотання в якому останній просив розгляд даної цивільної справи здійснити за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач про причини неявки в судове засідання 02.07.2025 не повідомив, будь яких заяв, клопотань останнім до суду не направлено. Відповідно до\~ч.3\~ст.\~211\~ЦПК України,\~учасник справи\~має право\~заявитиклопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розгляд справи здійснюється на підставі ст.\~279\~ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] видане 17.03.2016 «ПОВТОРНО», серії [NUMBER] видане 17.03.2016 з відміткою «ПОВТОРНО» та серії [NUMBER] видане 05.03.2020 з відміткою «ПОВТОРНО» /а.с. 18-20/. 03.09.2020 Онуфріївським районним судом Кіровоградської області видано судовий наказ, яким постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі половини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13.08.2020 року. Судовий наказ набрав законної сили 03.09.2020 (справа № 399/635/20) /а.с. 31-32/. З Довідки зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої Онуфріївською селищною радою 18.09.2024 № 3286 [PERSON] вбачається, що до складу зареєстрованих осіб входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією довідки /а.с. 25/. З копії Довідки виданої Онуфріївською селищною радою від 18.09.2024 вбачається, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS] . Діти проживають та знаходяться на утриманні матері [PERSON] , що підтверджується копією даної довідки /а.с. 26/. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданого державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчук Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Г. Конюшок вбачається, що [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів станом на 29.04.2024 у розмірі 127941,31 грн. Даний розрахунок охоплює період з 13.08.2020 по квітень 2024 включно. /а.с. 29/. Вказаний розрахунок відповідачем не спростовано та не доведено, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини. При матеріалах справи наявна також довідка про неотримання аліментів від 29.04.2024 № 100239 видана державним виконавцем Г. Конюшок /а.с. 30/. Крім того, представником позивача подано разом з позовом власний розрахунок заборгованості аліментів [PERSON] у розмірі 124841,81 грн., який суд не приймає, оскільки заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, як у даному випадку та не відноситься до компетенції представника позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Також, представником позивача надано власний розрахунок пені на прострочені платежі із присуджених аліментів на користь позивача за період з вересня 2020 по квітень 2024 (станом на 10 лютого). В даному розрахунку, зокрема, не зазначено фактично обраховану суму пені, а лише зазначено суму пені, яка на думку позивача підлягає стягненню у розмірі 127499,94 грн. Проте, позивач обрахувавши самостійно заборгованість відповідача по аліментах просить стягнути пеню в розмірі 124841,81 грн. Суд, дослідивши надані сторонами докази, встановив, що позивачем було подано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів станом на 10 лютого 2025 року. Однак розрахунок ґрунтується на періоді прострочення до квітня 2024 року включно, що підтверджується і розрахунком державного виконавця. У зв`язку з відсутністю належних доказів порушення відповідачем обов`язку зі сплати аліментів після квітня 2024 року, суд не має можливості перевірити факт існування чи відсутності заборгованості після зазначеного періоду. Таким чином, пеня може бути нарахована лише за період до квітня 2024 року включно. Суд встановив, що за вказаний період кількість днів прострочення становить 1338, а не 1594 дні, як зазначено у розрахунку позивача. При цьому, як зазначено вище, позивачем не зазначено фактично обраховану суму пені, суд перевіривши розрахунок позивача з врахуванням вже змін у кількості днів (1338) встановив, що сума пені складає у розмірі 830 932,09 грн., що значно перевищує суму основної заборгованості зі сплати аліментів. Відповідно до частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України, сума пені не може перевищувати 100 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. Таким чином, підлягає задоволенню вимога про стягнення пені у межах розміру основної заборгованості у розмірі 124841,81 грн. Статтею 180\~СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 2 ст.\~51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно із частиною четвертою статті 155\~СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Зазначені висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), у зв`язку із чим відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі №6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. В постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. За загальними правилами відповідальності за прострочення виконання зобов`язання слід виходити із презумпції вини платника аліментів, який прострочив сплату аліментів на утримання дитини, а тому саме на відповідача, який прострочив сплату аліментів, покладається тягар доказування протилежного. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення\~ЦК України\~субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої\~статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У\~СК України\~не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )» (Постанови КЦС ВС від 07.10.2020 року у справі № 465/3586/17, від 08.10.2020 у справі № 712/22134/12, від 05.10.2020 у справі № 347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18). На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача, який не сплачував аліменти, та не надав доказів, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 124841,81 грн., у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України в дохід держави судового збору в сумі 1211,20 грн. При складенні повного рішення, суд застосовує положення другого речення ч.5 ст. 268 ЦПК України та, зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі 1519/2-5034/11.

Outcome: approved