Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Позивач ТОВ «Черкасиенергозбут» звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію з урахуванням інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені та витрат з відключення електроживлення електроустановки Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території». 02.01.2019 заявником за об`єктом побутового споживача за адресою: [ADDRESS] - боржника, відкрито особовий рахунок [NUMBER] на [PERSON] . Натомість по власником майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] являється [PERSON] . Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Той факт, що договір не підписано, не впливає на укладення договору, оскільки про прийняття умов договору свідчать конклюдентні дії відповідача, які полягають в споживанні наданої послуги. У добровільному порядку відповідачем зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконуються. На день подачі позову заборгованість за спожиту електричну енергію за особовим рахунком боржника за період з серпня 2023 року по січень 2024 року становить 10001,42 грн., що свідчить про неналежне виконання боржником зобов`язань та порушує право заявника на одержання плати за надані послуги з постачання та розподілу електричної енергії. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 625 ЦК України позивачем нараховані штрафні санкції: 3% річних 106,24 грн., інфляційні втрати 133,75 грн., пеня 129,62 грн. Так як споживач не виконав свого зобов`язання та не погасив заборгованість за спожиту електричну енергію, ТОВ «Черкасиенергозбут» звернулося до оператора системи розподілу ВСП «Золотоніські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» з реєстром споживачів постачальника ТОВ «Черкасиенергозбут», яким необхідно припинити електроживлення. ТОВ «Черкасиенергозбут» оплатило витрати оператора системи розподілу з відключення електроживлення електроустановки за адресою: [ADDRESS] в сумі 834,72 грн. Враховуючи викладене вище, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 10001,42 грн., три відсотки річних в сумі 106,24 грн., інфляційні втрати в сумі 133,75 грн., пеню в розмірі 129,62 грн., витрати на здійснення робіт з припинення електроживлення в розмірі 834,72 грн. та понесені судові витрати в сумі 3028,00 грн.. Ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від відповідача на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив. У судове засідання представник позивача не прибув, але в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явилася без поважних причин, не подала відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. У судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території». Позивачем за об`єктом побутового споживача по [ADDRESS] відкрито особовий рахунок [NUMBER] на [PERSON] . Із копії договору купівлі-продажу від 02.09.2021 р. вбачається, що відповідачка придбала у власність житловий будинок по [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №377303760 від 06.05.2024 р. власником нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] являється [PERSON] . Згідно з розрахунками нарахувань по активній електроенергії по абоненту за особовим рахунком [NUMBER] до сплати підлягають кошти в розмірі 10001,42 грн. ТОВ «Черкасиенергозбут» зверталося до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Однак станом на дату подачі позову заборгованість не сплачена відповідачем. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, що визначено ч. 1ст. 15 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З матеріалів справи вбачається, що даний спір виник між ТОВ «Черкасиенергозбут» та відповідачем з підстав несплати останнім коштів за спожиту електричну енергію. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються положеннями Цивільного кодексу України, закону України «Про ринок електричної енергії», закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312. Частиною 1 статті 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з п. 2 ч. 2 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до пп. 1,5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 62 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Згідно п. 7 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі - Правила), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на вебсайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умов надання рахунку постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Відповідно до пункту 1.2.8 Правил, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому не побутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору. Пунктами 2.1.2, 2.1.4 Правил, оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил. Відповідно до п. 1.2.15 Правил, укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого з договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). Пунктом 2.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії зазначено, що у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію з системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт. Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії. Таким чином, Правилами роздрібного ринку електричної енергії визначено загальне правило, за яким договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором, до якого приєднується споживач. Із наявних у справі розрахунків вбачається, що за особовим рахунком [NUMBER] здійснювалася оплата за використану електроенергію в сумі 2711,00 та 2000,00 грн., але не в повному обсязі. Вказане свідчить про те, що між сторонами існує договір щодо постачання електроенергії. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до пункту 4.12 Правил боржник сплачує рахунок протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду, тобто до 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Згідно з п. 5.2.1. Правил, електропостачальник має право: на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів; на стягнення пені та застосування інших санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії відповідно до вимог законодавства. Споживач електричної енергії відповідно до пункту 5.5.5. ПРРЕЕ зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору. Таким чином, між позивачем та відповідачем встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, згідно з зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому відсутність саме письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Відповідача було належним чином повідомлено про наявну заборгованість за спожиту електричну енергію, проте оплата здійснена не була. Отже судом встановлено, що відповідач, використовуючи електроенергію як споживач, не виконує свого обов`язку щодо внесення плати за її використання. Станом на день звернення до суду з позовом заборгованість боржника за спожиту електричну енергію за період з 19.04.2024 р. по 14.05.2024 р. становить 10001,42 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Даний розмір заборгованості не оспорений та не спростований відповідачем, натомість доведений стороною позивача належними та допустимими доказами. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. 05.03.2022 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» №206, відповідно до п. 1 якої установлено, що, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахування, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. 29.12.2023 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» (набрала чинності 30.12.2023), якою внесено зміни до пункту 1 Постанови №206 та викладено в новій редакції: «що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житло-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управитилем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умовами інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки системи газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року № 285. Загальна сума штрафних санкцій, заявлена позивачем до стягнення становить: 3% річних 106,24 грн., інфляційні втрати 133,75 грн., пеня 129,62 грн. Будь-яких заперечень щодо правильності здійсненого розрахунку стороною відповідача суду не надано. Відповідно до абз. 2 п. 7.12 ПРРЕЕ витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем, якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому цими Правилами порядку. Із копії реєстру ПАТ «Черкасиенергозбут» від 09.02.2024 №38 вбачається, що 08.02.2024 р. за адресою об`єкта: [ADDRESS] , здійснено припинення електроживлення, вартість даної послуги становить 834,72 грн. Письмовими доказами доведено, що витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення електроживлення становлять 834,72 грн. і вони підлягають відшкодуванню відповідачем. Таким чином на підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявлених позовних вимог, тому позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Крім того, згідно з ч. 2ст. 164 ЦПК України в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору в загальній сумі 3028,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями про сплату судового збору в розмірі 268,40 грн. (за подачу заяви про видачу судового наказу) та в розмірі 2759,60 грн. (за подання позовної заяви). У зв`язку з вище вказаним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними, стверджені належними та допустимими доказами, тому підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved