Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору про надання банківських послуг від 11.04.2018 року відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач порушив умови договору, внаслідок чого станом на 15.01.2024 року утворилась заборгованість у сумі 151 533,13 грн. 28 квітня 2025 року позивач подав заяву про зменшення позовних вимог у зв`язку з частковим виконанням відповідачем кредитних зобов`язань. Станом на 24.04.2025 року заборгованість становить 86 933,13 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати, понесені при зверненні до суду. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 11 квітня 2018 року між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання останнім анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. Окрім того, в Анкеті зазначено наступне: «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього Договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору". На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 90 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого платіжна картка [NUMBER] . На підтвердження заявлених позовних вимог, позивачем, окрім, кредитного договору надано також копію Витягу з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Витягу з тарифів картки Monobank, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 11.04.2018 року, укладеного між сторонами у справі станом на 24.04.2025 року. Відповідач, уклавши з позивачем договір про надання банківських послуг та отримавши грошові кошти, користувався кредитними коштами та здійснював погашення за договором про надання банківських послуг, що підтверджується відомостями, які містяться в розрахунку заборгованості за договором №б/н від 11.04.2018 року, проте порушив зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 24.04.2025 року складає 86 933,13 грн. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 610 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість станом на 24.04.2025 року - 86 933,13 грн. та 3 028,00 грн. у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved