Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

у квітні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області через систему «Електронний суд» надійшла зазначена позовна заява, мотивована тим, що 11.12.2019 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладений кредитний договір №97743 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору клієнту надані грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 2 000,00 грн, строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка 2% в день або 730 % річних. 28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» укладений договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого останнє за плату набуло права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі, зокрема і до відповідача. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, а тому станом на 13.01.2025 року утворилася заборгованість у розмірі 9 600,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (а.с. 1-5). Ухвалою від 05.05.2025 суд відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 39). У судове засідання сторони вдруге та повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронного кабінету (а.с.43-46), відповідач - рекомендованими листами за адресою реєстрації, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки (а.с.47, 62). При цьому позивач подав заяву, у якій просить розглядати справу за відсутності його представника, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує (а.с.50). Відповідач причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 11.12.2019 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладена індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту №97743, відповідно пп. 1.1 - 1.7 Договору сума фінансового кредиту складає 2 000,00 грн, строк кредиту 30 днів, тобто до 09.01.2020 р., за користування кредитом передбачено 730 % річних від суми кредиту в розрахунку 2 % на добу, процентна ставка є фіксованою. Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Датою укладення договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. Невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, які розміщені на сайті товариства (а.с.14). Відповідно до п.п. 2.1,2.2 вищевказаного договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок. Товариства у строк, встановлений договором (а.с.14). Згідно п.2.3 обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (а.с.14). Відповідно до п.п.5.3, 5.4 дія договору достроково припиняється за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Припинення або розірвання договору не звільняє клієнта від обов`язку повернути товариству наданий кредит і сплатити нараховані проценти за користування кредитом за фактичний термін користування кредитом у день припинення або його розірвання (а.с.15). Договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Всі додатки та додаткові угоди, складені сторонами в електронному вигляді і підписані з використанням одноразового ідентифікатора є невід`ємними частинами договору (п.п.6.1,6.3) (а.с.15 на зв.). На а.с. 16 на звор. у Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту №97743 від 11.12.2019 р. наведений графік розрахунків та орієнтовна загальна вартість кредиту, відповідно до якого строк, на який надано кредит - 30 днів, сума кредиту - 2 000,00 грн, проценти за користування кредитом 2 % в день, сума нарахованих процентів - 1200,00 грн, пені - 5% у день. Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн», як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що 11.12.2019 на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція, зокрема видача кредиту у розмірі 2 000,00 грн, на номер платіжної картки [NUMBER] , емітентом якої є Приват Банк (а.с.27). Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що [PERSON] з якою укладено договір №97743 від 11.12.2019 року ідентифікований ТОВ «ЗАЙМЕР». Акцепт договору позичальником здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.cly.com.ua/ Також товариством повідомлено одноразовий ідентифікатор KL60430, який 11.12.2019 року було направлено позичальнику на номер моб. тел. [NUMBER] (а.с.10). 28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, за умовами якого ТОВ «ЗАЙМЕР» передає ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» за плату, права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, які виникли внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів та які входять до Портфелю заборгованості, в тім числі до відповідача [PERSON] в розмірі 9 600,00 грн (а.с.17-20). Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 року до ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] , [INFO] , за договором № 97743 від 11.12.2019, сума виданого кредиту за яким становить 2 000,00 грн, залишок по ньому становить 2 000,00 грн, залишок по відсотках 7 600,00 грн, а всього сума заборгованості 9 600,00 грн (а.с. 9). Як видно з платіжних доручень №1653 від від 02.11.2021 року та №432 від 02.11.2021 року ФК «Кеш Ту Гоу» сплатило на користь ТОВ 2ЗАЙМЕР» плату за відступлення права грошової вимоги згідно договору факторингу №01-28/10/2021 у сумі 702 417,04 грн та 20 000,00 грн (а.с.26,27). За ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. За змістом статтей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 97743 від 11.12.2019 в установлений договором строк, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договору факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором № 97743 від 11.12.2019 у розмірі 9 600,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою . Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, укладений позивачем з адвокатом Пархомчуком С.В., за яким вартість однієї години фактично витраченого часу адвоката на надання правової допомоги складає 2000,00 грн.; додаткова угода №1 від 27.12.2024 року до вказаного договору, за яким сторонами було погоджено продовжити строк дії договору, зокрема договір вступає в законну силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2025 року; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Пархомчука С.В.; акт про отримання правової допомоги на загальну суму 10 500,00 грн, з яких убачається, що за зустріч та консультацію щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, складення та подання до суду позовної заяви, інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції позивач сплатив адвокату 10 500,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією на вказану суму (а.с.11-12, 13,33). Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що дана справа не є складною, підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль, а відтак уважає, що визначені в переліку послуг вказані дії не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, та не є співмірними зі складністю справи та визначає розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved