Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», в інтересах якого діє представник Москаленко М.С., звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. 05.08.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 4851257, за яким він має заборгованість у загальному розмірі 20425 грн, що складається з наступного: 1) 6000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 2) 14425 грн \~заборгованість за відсотками,\~ і право вимоги за яким було відступлено позивачу на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 4851257 від 05.08.2023 у розмірі 20425 грн. З огляду на викладені обставини ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 20425 грн та понесені позивачем судові витрати. 28.04.2025 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 35). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлена про розгляд справи відповідач не подав, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 05.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 4851257, відповідно до якого відповідачу було надано у власність грошові кошти (позику) в розмірі 6000 грн строком на 17 днів (до 22.08.2023) шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу останнього № [NUMBER] , а позичальник зобов?язався повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, а також сплатити плату (відсотки) від суми позики на наступних умовах: 1) базова процентна ставка за перший день користування позикою (фіксована) 12,59%; 2) базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики (фіксована) 2,50%; 3) знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 0,01%; 4) процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується у період воєнного стану) 2,70%; 5) пеня на день (не застосовується у період воєнного стану) 2,70%% 6) орієнтовна реальна річна процентна ставка 1215,14%; 7) орієнтовна загальна вартість позики 6765 грн (а.с. 5-8). Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи зі строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами (п. 4 договору). Якщо сума позики, зазначена у пп. 2.1 п. 2 договору перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі, визначеному п. 2 договору, за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства (зокрема щодо незастосування в період воєнного стану). Згідно з розрахунком заборгованості відповідач станом на 28.02.2025 має заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 20425 грн, що складається з наступного: 1) 6000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 2) 14425 грн заборгованість за відсотками (а.с. 15). 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, а 28.07.2021 та 25.01.2024 додаткові угоди № 2 та № 16 до цього договору факторингу, відповідно до яких ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) позивачу належне право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 4851257 від 05.08.2023 у розмірі 20425 грн, що також підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників № 16 від 25.01.2024 та витягом із Реєстру боржників № 16 до відповідного договору факторингу (а.с. 9-10, 11, 12, 13, 14). Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов?язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов?язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010, який суд враховує при виборі і застосуванні норм прав до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України. Доказів спростування презумпції дійсності укладеного відповідачем договору матеріали справи не містять. Відповідач мав процесуальну можливість надати суду докази на спростування презумпції правомірності договору, однак таким правом не скористався. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум позики, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Разом із цим сторони кредитного договору вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Відповідний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 та від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку та водночас зауважила, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦПК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, викладений у постанові від 18.01.2022 у справі 910/17048/17, щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч. 2 ст. 625 ЦПК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). За умовами договору позики\~№ 4851257 від 05.08.2023 сторони встановити строк позики 17 днів, у той час як ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з [PERSON] відсотки за користування позикою як за період строку позики, так і після закінчення цього строку. При цьому позивач не заявив до [PERSON] вимоги про стягнення процентів, які передбачені ч. 2 ст. 625 ЦПК України як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, за договором позики № 4851257 від 05.08.2023 з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками у розмірі: 1) за перший день користування позикою 755,40 грн (6000 грн х 12,59% х 1); 2) за наступні дні користування позикою 2400 грн (6000 грн х 2,50% х 16 днів), а всього у розмірі 3155,40 грн. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 4851257 від 05.08.2023 у загальному розмірі 9155,40 грн (з яких 6000 грн сума позики та 3155,40 грн відсотки за користування позикою). Згідно з ч. 1\~ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн підтверджується платіжною інструкцією № 105792 від 25.03.2025 та виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 1, 31). Враховуючи те, що задоволенню підлягають 44,82% позовних вимог (9155,40 грн х 100% : 20425 грн), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1357,15 грн\~пропорційно розміру задоволених позовних вимог (3028 грн х 44,82% : 100%). На підставі викладеного,

Outcome: partial