Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі позивач, АТ «А-Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 16.09.2024, будучи клієнтом банку, відповідач уклав з банком кредитний договір №ABH0CT155101726473024189 щодо надання йому кредиту в розмірі 10000,00 грн строком на 36 місяців (тобто до 15.09.2027) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно умов кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором, внаслідок чого станом на 27.05.2025 виникла заборгованість на загальну суму 13666,95 грн, яка складається з наступного: 9788,36 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 3672,82 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 205,77 грн загальний залишок заборгованості за пенею. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №ABH0CT155101726473024189 від 16.09.2024 у сумі 13666,95 грн, з яких: 9788,36 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 3672,82 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 205,77 грн загальний залишок заборгованості за пенею. Ухвалою судді від 10.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання призначено на 16.07.2025. Ухвалою суду від 16.07.2025 відкладено судовий розгляд цивільної справи на 05.08.2025. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу без його участі та не заперечував щодо винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. На підставі наведеного, ухвалою суду від 05.08.2025 визначено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у цивільній справі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.08.2024 [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» (а.с. 5). 16.09.2024 відповідач [PERSON] за допомогою електронного підпису підписав паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» (а.с. 9 зворот - 10), а також Заяву про надання послуги «Швидка готівка» №ABH0CT155101726473024189 від 16.09.2024 (а.с. 10 зворот-11) . Умовами пунктів 3, 4, 5 Паспорту споживчого кредиту передбачено, зокрема пункт 3) тип кредиту беззалоговий; сума/ліміт кредиту 10000 грн; строк кредитування: 36, мета отримання кредиту: придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; спосіб надання кредиту: шляхом зарахування коштів на поточний рахунок клієнта з подальшою можливістю зняття коштів; пункт 4) процентна ставка 85 відсотків річних; тип процентної ставки фіксована; порядок зміни процентної ставки не передбачено; пункт 5) розмір щомісячного платежу визначається за формулою і становить 781,91 гривень. У Заяві про надання послуги «Швидка готівка» №ABH0CT155101726473024189 від 16.09.2024 відповідач висловив бажання отримати в АТ «А-Банк» кредит за послугою «Швидка готівка» в розмірі 10000 грн (пункт 4 заяви) на строк 36 місяців з 16.09.2024 по 15.09.2027 включно (пункт 5 заяви) з фіксованою процентною ставкою 85% на рік (пункт 6 заяви) та зазначив, що сума кредиту зараховується на платіжну картку № [NUMBER] (пункт 9 заяви), а погашення заборгованості здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок № [NUMBER] (пункт 11 заяви). Розмір щомісячного платежу становить 781,91 грн (пункт 7 заяви), а загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить 28148,17 грн (пункт 10 заяви). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит доведено до відома [PERSON] інформацію про дати платежів, кількість днів у розрахунковому періоді, суми платежів за розрахунковий період, проценти за користування кредитом, реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту (а.с. 12). Згідно копії меморіального ордера № TR.39634823.33561.65455 від 16.09.2024 АТ «А-Банк» було видано [PERSON] кредит на суму 10000,00 грн згідно вищевказаного кредитного договору (а.с. 14 зворот). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором №ABH0CT155101726473024189 від 16.09.2024 заборгованість [PERSON] перед банком станом на 27.05.2025 становить 13666,95 грн, яка складається з наступного: 9788,36 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 3672,82 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 205,77 грн - загальний залишок заборгованості за пенею (а.с. 14). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке. Частинами першою та другою статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини першої статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629\~ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частина перша статті 627\~ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтею 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з укладенням та виконанням кредитного договору та регулюються главою 71 ЦК України. Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Стаття 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про належне ознайомлення відповідача з умовами укладеного кредитного договору шляхом підписання паспорту споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка» та заяви про надання послуги «Швидка готівка» №ABH0CT155101726473024189 від 16.09.2024 електронним підписом. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит. Стаття 525\~ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. При цьому, відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частини перша, п`ята статті 81\~ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з частинами першою, третьою статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань виникла прострочена заборгованість, яка станом на 27.05.2025 становить 13666,95 грн, яка складається з наступного: 9788,36 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 3672,82 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 205,77 грн - загальний залишок заборгованості за пенею. Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18. З наданих суду меморіального ордера № TR.39634823.33561.65455 від 16.09.2024, розрахунку заборгованості та виписки по кредиту відповідача за період з 16.09.2024 по 26.05.2025 вбачається, що відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Також вбачається, що відповідач використовував надані йому кредитні кошти та частково сплачував заборгованість за договором. Разом з тим, з виписки по кредиту та з розрахунку заборгованості за даним кредитом також вбачається, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 27.05.2025 становить 13666,95 грн, яка складається з наступного: 9788,36 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 3672,82 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 205,77 грн - загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували визначений банком розмір заборгованості за кредитом, як і не навів заперечень щодо неотримання та невикористання відповідачем грошових коштів позивача. На підставі вищенаведеного, враховуючи, що відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] умов кредитного договору №ABH0CT155101726473024189 від 16.09.2024. Відтак суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь АТ «А-Банк» заборгованості за кредитним договором №ABH0CT155101726473024189 від 16.09.2024 у сумі 13666,95 грн. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн відповідно до платіжного доручення №6005315493144 від 27.05.2025 (а.с. 29).

Outcome: approved