Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 17.04.2023-100001695 від 17.04.2023 року в розмірі 9240,01 грн. та 2422,40 грн. сплачений судовий збір. Вимоги обґрунтовує тим, що 17.04.2023 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 17.04.2023-100001695, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит в сумі 6000, 00 грн., строком на 28 днів,в зі сплатою відсотків в розмірі 1,2% за один день користування кредитом. ТОВ «Споживчий кредит» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, видавши відповідачу кредит у розмірі 6000,00 грн., що підтверджується переказом від 17.04.2023 року. Станом на 28.05.2023 року, відповідач не сплатила позивачу заборгованість, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 9240,01 грн., з яких: 6000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2340,01 грн. - заборгованість по процентах; 900,00 грн.- заборгованість по комісії. Відтак, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №17.04.2023-100001695 від 17.04.2023 року в розмірі 9240,01 грн., а також сплачений ним судовий збір в сумі 2422,40 грн. Представник позивача Ларіонов К.О. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 4 зв.). [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.18,20). Оскільки представник позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи, про що зазначив у поданому клопотанні, на підставі статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. На підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із такого. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Уст. 526 ЦК України йдеться про те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладено у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно ч.2ст.639ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п.5 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Згідно з ч.12. ст. 11 цього Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 указаного Закону передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Судом встановлено, що 17.04.2023 року між ТОВ «Споживчий кредит» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 17.04.2023-100001695, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит в сумі 6000,00 грн., строком на 28 днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 14.05.2023 року (а.с.7-8,9). Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача по договору станом на 14.08.2024 складає 15350,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7350,00 грн. - заборгованість по процентах; 500,00 грн. -комісія; 2500,00 грн. - неустойка. (а.с.8). Відповідно до квитанції № 00000040012 від 17.01.2023 року о 13:59 год. ТОВ «Споживчий центр» перерахувало [PERSON] кошти у розмірі 6000,00 грн., призначення платежу: видача /за договором № 17.04.2023-100001695 (а.с.8 зворот) Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є обґрунтованим, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід із [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» стягнути 2422,40 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved