Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що вони зареєстрували шлюб 22.05.2018 у Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №908. Від шлюбу мають сина. Позивач зрозуміла, що з відповідачем у багатьох питаннях не приходять до згоди, що призводить до сварок та непорозуміння. Відновити подружні стосунки неможливо, шлюб існує формально. Просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 29.05.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, за зареєстрованим місцем його проживання було направлено позов з додатками та ухвалу про відкриття провадження. Відзив на позов до суду не направлено. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суддя, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.05.2018 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.05.2018 у Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №908. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.2). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.05.2019, сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде суперечити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що сім`я остаточно розпалась, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилося. Ухвалою від 29.05.2025 позивача було звільнено від сплати судового збору, а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України дані витрати необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved