Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

06.03.2025 року через підсистему «Електронний суд» до Дзержинського районного суд ум. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] в особі представника - адвоката Браславської О.А. до [PERSON] про розірвання шлюбу, згідно прохальної частини якої просить суд: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 22.08.2015 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №845; не застосовувати заходи щодо примирення подружжя; залишити позивачу прізвище « [PERSON] »; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами було укладено 22.08.2015 року шлюб. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . З початку широкомасштабної військової агресії російської федерації проти України, позивач разом із дитиною виїхали за межі України і зараз перебувають під тимчасовим захистом в Німеччині. Сторони вже тривалий час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, що негативно відобразилось на почуттях позивача до свого чоловіка, а саме вона втратила до нього почуття любові, спорідненості. Позивач не відчуває з чоловіком психо-емоційних зв`язків, притаманних подружжю, а тому не бажає зберігати шлюб, який по суті став формальним. Питання щодо стягнення аліментів позивач буде вирішувати в наказному провадженні. На даний час між сторонами відсутній спір про поділ спільного майна подружжя. Позивач бажає залишити собі прізвище [PERSON] . Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 07.04.2025 року від позивача [PERSON] засобами поштового зв`язку до суду надійшов оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . 18.07.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] - адвоката Янукян Л.Х. до суду надійшла заява, в якій відповідач визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу та зазначає, що сторони дійсно не підтримують шлюбно-сімейні відносини та примирення між ними неможливе та просить суд розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини та дійшов до наступних висновків. Як встановлено матеріалами справи, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 22.08.2015 року зареєстровано шлюб, актовий запис №845, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] », що підтверджує оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.11.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Подружні стосунки між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства і не проживає однією сім`єю, збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно із пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд встановив справжнє прагнення сторін до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечитиме інтересам сторін, окрім того збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя суд не знаходить. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбупідлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved