Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обґрунтовує тим, що «відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2017 у справі № 127/9767/14-к, його було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, і призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Також зазначеним вироком йому було обрано запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою. Поряд із цим, відповідно до зазначеного вироку у справі № 127/9767/14-к від 26.01.2017, було задоволено цивільний позов, внаслідок чого було вирішено стягнути з нього на користь [PERSON] 3898593 грн 90 коп. у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та було вирішено стягнути на користь держави 3013 грн 50 коп. у відшкодування судових витрат на проведення криміналістичних досліджень. У подальшому вказаний вище вирок від 26.01.2017 було оскаржено у Вінницькому апеляційному суді, внаслідок чого було винесено ухвалу від 11.05.2019, відповідно до якої було вирішено апеляційну скаргу з доповненнями та змінами захисника Цвєткова О.В. задовольнити частково, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2017 у справі № 127/9767/14-к було скасовано та призначено новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. 21.12.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/9767/14-к було ухвалено вирок, відповідно до якого його було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, і було призначено покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. Цим же вироком було вирішено стягнути з нього на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 3898593 грн 90 коп., завданої внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення. Проте вказаний вище вирок від 21.12.2020 було оскаржено та подану ним апеляційну скаргу було задоволено, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2020 щодо нього було скасовано, кримінальне провадження №42013010010000524 було закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв?язку з недоведеністю винуватості в суді і вичерпані можливості отримати достатні докази, цивільний позов було залишено без розгляду. Тому він був незаконно притягнутий до кримінальної відповідальності та ув`язнений з 26.01.2017 до 26.04.2021. Поряд із вказаним вище, фактично, на підставі вироку Вінницького міського суду у справі № 127/9767/14-к від 26.01.2017, який в подальшому було скасовано, старшим державним виконавцем Вінницького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Бараболею Н.А. було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 127/9767/14-к, який був виданий 12.06.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з нього на користь [PERSON] 3898593 грн 90 коп. у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди. 24.10.2017 з метою визначення ринкової вартості належного йому майна для реалізації, державний виконавець виніс постанову про призначення експерта для участі у вищевказаному виконавчому провадженні. В подальшому постановою державного виконавця від 27.06.2017 за ВП [NUMBER] було вирішено накласти арешт на все нерухоме майно боржника, 19.10.2017 державним виконавцем було здійснено опис та арешт належного йому майна, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:02:007:0327, загальною площею 0,0909 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:02:007:0275, загальною площею 0,0694 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Державний виконавець направив до ДП «Сетам» заявку на реалізацію арештованого майна у вигляді земельних ділянок з кадастровим номером 0520655900:02:007:0327 та з кадастровим номером 0520655900:02:007:0275. 18.12.2017 відбулись електронні торги з продажу зазначених вище земельних ділянок. Переможцем таких торгів було визнано [PERSON] , який в подальшому зареєстрував за собою право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520655900:02:007:0275. Із інформаційної довідки за № 306760157 вбачається факт наявності обтяжень у вигляді арешту нерухомого майна. Відповідно до постанови про зняття арешту з майна від 12.02.2018 у ВП [NUMBER], було вирішено зняти арешт з вказаних вище земельних ділянок. Його взагалі не було повідомлено про факт проведення вказаних вище електронних торгів, результатом яких стало відчуження належних йому земельних ділянок. Вважає вказані торги щодо відчуження земельних ділянок незаконним та протиправним, адже передані на реалізацію вказані вище земельні ділянки вибули з його володіння на підставі вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2017 у справі № 127/9767/14-к, який взагалі в подальшому був скасований. Його не було повідомлено про заплановані електронні торги щодо відчуження вказаних вище земельних ділянок. Відповідачі приховали інформацію про електронні торги та не розміщували її в друкованих засобах інформації, чим перешкодили зацікавленим особам взяти участь у торгах, зменшивши кількість учасників. Його не було повідомлено про оцінку вказаних вище земельних ділянок, а вартість останніх є заниженою. Не будучи обізнаним про виконавче провадження [NUMBER] та не ознайомленим із оцінкою земельних ділянок, він був об`єктивно позбавлений можливості оскаржити оцінку в судовому порядку. Наведені ним обставини є суттєвим порушенням порядку організації торгів, зокрема неповідомлення його про початок виконавчого провадження, про проведення електронних торгів та про оцінку земельних ділянок, а також їх ціну, яка встановлюється для реалізації. Матеріали виконавчого провадження не містять інформацію, що початкова ціна майна, яке реалізовано шляхом вищевказаних електронних торгів, відповідає ринковій вартості даного майна. Відсутність належної компенсації вартості майна в даному випадку порушує права власника майна, адже відсутній «справедливий баланс» між вимогами загального інтересу суспільства та умовами захисту основних прав людини. Розгляд кримінальної справи тривав більш ніж 5 років та остаточно був вирішений винесенням 08.06.2022 ухвали саме Вінницьким апеляційним судом у справі № 127/9767/14-к, відповідно до якої його було звільнено від кримінальної та цивільно-правової відповідальності (вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2020 за ч. 4 ст. 190 КК України скасовано, а цивільний позов залишено без розгляду). При цьому, державний виконавець передчасно здійснював комплекс дій, які були направлені та в кінцевому випадку призвели до відчуження належних йому земельних ділянок. Спірні земельні ділянки станом на 02.09.2022 перебувають у володінні третьої особи, внаслідок чого без наявності судового рішення по справі про визнання електронних торгів недійсними, неможливо як зараз так і в подальшому витребувати вказане майно в порядку витребування з чужого незаконного володіння. Фактично він дізнався про наявність виконавчого провадження тільки після винесення Вінницьким апеляційним судом у справі № 127/9767/14-к відповідної ухвали від 08.06.2022, із якої вбачалось, що цивільний позов було залишено без розгляду. Внаслідок залишення такого позову без розгляду ним було здійснено запит до Стрижавської селищної ради з метою перевірки інформації щодо наявності чи відсутності обтяжень щодо земельних ділянок з кадастровим номером 0520655900:02:007:0327 та з кадастровим номером 0520655900:02:007:0275. У результаті здійсненого ним запиту представником Стрижавської селищної ради 08.08.2022 було сформовано інформаційні довідки, із яких виявилось, що раніше належні йому земельні ділянки належать [PERSON] . Про наявність вказаного вище виконавчого провадження, арешт та відчуження належних йому земельних ділянок він дізнався тільки 08.08.2022, в момент отримання інформаційної довідки із єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, він був незаконно ув`язнений з 26.01.2017 до 26.04.2021, внаслідок чого не знав та не міг знати про наявність вказаного вище виконавчого провадження. Його взагалі не було повідомлено як про наявність ВП [NUMBER], так і про факт проведення електронних торгів. Тому він просить поновити строки на звернення до суду із даним позовом; визнати недійсними електронні торги, проведені 18.12.2017 Державним підприємством «Сетам» щодо продажу земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:02:007:0327, загальною площею 0,0909 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та оформлені протоколом електронних торгів №304373; визнати недійсними електронні торги, проведені 18.12.2017 Державним підприємством «Сетам» щодо продажу земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:02:007:0275, загальною площею 0,0694 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та оформлені протоколом електронних торгів №304371; стягнути з Державного підприємства «Сетам» та Вінницького ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на його користь (пропорційно) всі витрати, понесені ним зі сплати судового збору». Цивільна справа № 127/19997/22до Вінницького районного суду Вінницької області передана за підсудністю на підставі ухвали судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2022. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2022, головуючим суддею з розгляду цивільної справи № 127/19997/22 визначено суддю Ганкіну І.А. Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 06.10.2022 позовну заяву [PERSON] залишив без руху та надав строк для усунення недоліків позовної заяви. 11.10.2022 на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 06.10.2022 подано заяву про усунення недоліків. Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 12.10.2022 відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання. 25.11.2022 начальник Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) подав відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що «у Вінницькому відділі державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на виконанні перебуває виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа у справі № 127/9767/14-к, виданого 12.06.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області про: «стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3898593,90 грн у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди». Постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 22.06.2017, направлено сторонам на адреси, вказані у виконавчому документі. Також до відділу надійшов 14.07.2017 виконавчий лист у справі №127/9767/14-к, виданий 12.06.2017 Вінницьким міським судом про: « [PERSON] визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна». В ході здійснення виконавчого провадження звернуто стягнення на майно боржника [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 052065900:02:007:0327, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0909 га, та на земельну ділянку з кадастровим номером 0520655900:02:007:0275, загальною площею 0,0694 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] . 29.06.2017 державним виконавцем сформовано інформаційну довідку №90777200 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, РНОКПП [NUMBER] , що належить [PERSON] згідно з реєстраційним номером обтяження 21148599, зареєстровано земельні ділянки: кадастровий номер 052065900:02:007:0327, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0909 га, кадастровий номер 052065900:02:007:0275, загальною площею 0,0694 га, за адресою: [ADDRESS] . Щодо вищевказаного майна проведено опис та арешт відповідно до постанови від 19.10.2017, зберігачем описаного майна призначено дружину боржника. З метою визначення вартості описаного майна боржника призначено постановою від 24.10.2017 суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Згідно з висновком, вартість арештованого майна, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером 052065900:02:007:0327 становить 103008 грн, земельної ділянки з кадастровим номером 052065900:02:007:0275 становить 78644 грн. 10.11.2017 на адресу місця перебування боржника, а саме: Літинська виправна колонія №123, за адресою: [ADDRESS] надіслано повідомлення щодо результатів оцінки та на адресу стягувача, зазначену у виконавчих документах, надіслано повідомлення щодо результатів оцінки. 20.11.2017 складено заявку на реалізацію арештованого майна відповідно до вимог Порядку реалізації арештованого майна, яку передано разом з пакетом документів до Вінницької філії ДП «СЕТАМ» за адресою: [ADDRESS] . В процесі виконання відбулась примусова реалізація зазначеного нерухомого майна боржника. Переможець торгів, відповідно до протоколу ДП «СЕТАМ» №304371 від 18.12.2017, по лоту №251916 став учасник №1; переможець торгів, відповідно до протоколу ДП «СЕТАМ» №304373 від 18.12.2017, по лоту №251947 став учасник №1. Загальна ціна продажу земельної ділянки з кадастровим номером 052065900:02:007:0327 - 103008,00 грн, без урахування ПДВ. Відповідно до вимог протоколу, кошти переможцем мають бути сплачені у строк до 03.01.2018. Загальна ціна продажу земельної ділянки з кадастровим номером 052065900:02:007:0275 - 78644,00 грн, без урахування ПДВ. Відповідно до вимог протоколу, кошти переможцем мають бути сплачені у строк до 03.01.2018. 26.12.2017 на депозитний рахунок відділу надійшли кошти від переможця торгів в сумі 97867,60 грн і 5150,40 грн сплачено переможцем 05.12.2017 у гарантійний внесок за участь у торгах на рахунок ДП «СЕТАМ». 26.12.2017 на депозитний рахунок відділу надійшли кошти від переможця торгів в сумі 74711,80 грн і 5150,40 грн сплачено переможцем 05.12.2017 як гарантійний внесок за участь у торгах на рахунок ДП «СЕТАМ». 05.01.2018 складено Акти про проведені електронні торги та затверджено начальником відділу і надіслано організатору торгів - ДП «СЕТАМ». 12.02.2018 винесено постанову про зняття арешту з майна та припинено обтяження на земельні ділянки з кадастровими номерами 052065900:02:007:0275 та 052065900:02:007:0327. Реалізація арештованого майна відбулась із дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, зареєстрованого наказом Міністерством юстиції України від 30.09.2016 за №1301/29431. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною). Дата публікації в системі СЕТАМ відбулась 24.01.2020 о 17:11 год. 10.11.2017 до відділу в електронному вигляді надійшов звіт про ринкову вартість (початкову ціну продажу при примусовій реалізації) незабудованих земельних ділянок, розташованих в [ADDRESS] . Цього ж дня на адресу місця перебування боржника, а саме: Літинська виправна колонія №123, за адресою: [ADDRESS] направлено повідомлення для ознайомлення (за вих. 18607/15.3-25/06), тому боржника належним чином було повідомлено, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про те, що 13.11.2017 боржник [PERSON] отримав особисто. У позовній заяві боржник [PERSON] стверджує, що дізнався про виконавче провадження [NUMBER] 08.08.2022, що є неправдивою інформацією, в зв`язку з тим, що 06.04.2022 [PERSON] до відділу подано заяву про надання йому копій документів по вищевказаному виконавчому провадженню. 15.04.2022 [PERSON] було надано копії матеріалів виконавчого провадження [NUMBER], про що є відповідна відмітка на заяві. До відділу не надходило жодних клопотань, заяв та звернень стосовно зупинення вчинення виконавчих дій, встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення або відкладення виконавчий дій, що перешкоджало б проведенню виконавчих дій. З наведеного вбачається, що позивач не довів порушення свого права, яке підлягає судовому захисту, а державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження діяв у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений Законом України «Про виконавче провадження». Тому просять у задоволенні позову про визнання недійсними електронних торгів з реалізації двох земельних ділянок від 18.12.2017 відмовити у повному обсязі». Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 28.12.2022 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду. 11.04.2023 представник відповідача ДП «СЕТАМ» подав клопотання про застосування строку позовної давності. Клопотання мотивоване тим, що «як вбачається з протоколів проведення електронних торгів №304371 та №304373, оскаржувані торги відбулися 18 грудня 2017 року, натомість із позовом у цій справі позивач звернувся лише 07 вересня 2022 року, тобто із пропуском передбаченого статтею 257 ЦК України строку. Тому наявні підстави для відмови у позові з підстав спливу строків позовної давності. Просять застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі». На підставі розпорядження керівника апарату Вінницького районного суду Вінницької області щодо проведення повторного автоматизованого розподілу справи №146/24 від 04.04.2024 головуючий суддя Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіна І.А., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у цивільній справі № 127/19997/22 замінена на головуючого суддю Вінницького районного суду Вінницької області Карпінську Ю.Ф., якій 04.04.2024 передано матеріали цивільної справи за позовною заявою [PERSON] до Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання електронних торгів недійсними (справа № 127/19997/22). Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 08.04.2024 цивільну справу прийняв до провадження та повторно призначив судовий розгляд справи по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні суду зазначив, що він звернувся до суду з даним позовом та просить визнати недійсними електронні торги, проведені 27.06.2017 по двох земельних ділянках з кадастровими номерами 052065900:02:007:0275 та 052065900:02:007:0327. Підставою для звернення до суду стало те, що у 2017 році було відкрито кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. У подальшому його було визнано винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна. Під час звернення з апеляційного скаргою до Вінницького апеляційного суду для оскарження вироку ДВС уже відкрила виконавче провадження та почала здійснювати електронні торги з продажу його земельних ділянок, про які йому ніхто не повідомляв. У 2022 році, коли вирок був скасований, а кримінальне провадження закрито, він звернувся у селищну раду для з`ясування інформації по його земельних ділянках та з`ясував, що раніше належні йому земельні ділянки вибули з його власності та належать [PERSON] . Вважає, що електронні торги були проведені з порушеннями, він завчасно не був попереджений про їхнє проведення. Крім того, ціна земельних ділянок, оголошена на торгах, є заниженою та не відповідає дійсній ціні. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. У подальшому позивач [PERSON] суду зазначив, що електронні торг були проведені незаконно, оскільки представниками ДВС не повідомлено його родичів про проведення торгів. Станом на проведення торгів на земельні ділянки були накладені арешти, а тому проведення торгів було незаконним. На момент проведення електронних торгів вирок суду, яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна та на підставі якого і проводилися такі торги, набрав законної сили. 31.03.2020 йому стало відомо, що нібито були проведені електронні торги і його привозили в суд для того, аби він повідомив, чи погоджується на зняття арештів. Вважає, що у нього незаконним шляхом відібрали земельні ділянки. Тому просить задовольнити його позовні вимоги та визнати недійсними електронні торги, проведені 18.12.2017 Державним підприємством «Сетам» щодо продажу земельних ділянок з кадастровими номерами 0520655900:02:007:0327 та 0520655900:02:007:0275. У судовому засіданні представник відповідача Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Штельмах Д.В. підтримав відзив на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позовної заяви. Суду зазначив, що державний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень. Після отримання державним виконавцем звіту щодо вартості земельних ділянок боржнику було надіслано повідомлення у Літинську виправну колонію, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Для проведення електронних торгів державним виконавцем була створена заявка, яка надсилалася ДП «СЕТАМ», яке й здійснювало оголошення про проведення торгів. У мережі Інтернет наявний сайт, який є в загальному доступі, у якому міститься інформація щодо майна, яке реалізовується (місце його знаходження, власник та інше). Електронні торги були проведені у межах виконавчого провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 127/9767/14-к, виданого 12.06.2017. Станом на момент проведення електронних торгів вирок суду у справі № 127/9767/14-к не був скасований. Для державного виконавця існує виключний перелік для зупинення виконавчого провадження, станом на момент проведення електронних торгів підстав не виконувати вирок суду не було. Представник Державного підприємства «СЕТАМ» у судові засідання не з`являвся, хоч у встановленому законом порядку ДП «СЕТАМ» повідомлялося про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши учасників справи, оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що Вінницький міський суд Вінницької області вироком від 26.01.2017 у справі № 127/9767/14-к ухвалив « [PERSON] визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 190 КК України і призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Обрати [PERSON] запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду. Початок строку відбування покарання [PERSON] рахувати з часу затримання - 26.01.2017. Цивільний позов задовольнити повністю. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3898593 гривень 90 копійок у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди. Стягнути з [PERSON] на користь держави 3013 гривень 50 копійок у відшкодування судових витрат за проведення криміналістичних досліджень», що підтверджується копією такого вироку (т. 1 а.с. 39). 12.06.2017 Вінницький міський суд Вінницької області видав виконавчий лист на виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2017 у справі № 127/9767/14-к у частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 3898593 гривень 90 копійок у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди; у виконавчому листі міститься зазначення - «рішення, вирок набрали законної сили 29 травня 2017 року», що підтверджується копією виконавчого листа (т. 1 а.с. 108). Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП [NUMBER] від 22.06.2017 старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Бараболею Надією Анатоліївною було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 127/9767/14-к, виданого 12.06.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 3898593,00 грн у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, що підтверджується копією такої постанови (т. 1 а.с. 42-43). З копії постанови про арешт майна боржника ВП [NUMBER] від 27.06.2017 убачається, що старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Бараболею Надією Анатоліївною накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 3898593,9 грн (т. 1 а.с. 44-45). Відповідно до копії звіту №114/17 від 02.11.2017 про ринкову вартість (початкову ціну продажу при примусовій реалізації) незабудованих земельних ділянок, розташованих в [ADDRESS] , власником яких є [PERSON] , в результаті проведених аналітично-розрахункових досліджень, оцінювач вважає, що ринкова вартість (початкова ціна продажу при примусовій реалізації) земельних ділянок станом на дату оцінки 01 листопада 2017 року, без врахування податку на додану вартість (ПДВ), складає 181652 грн, в тому числі: земельна ділянка загальною площею 0,0909 га, кадастровий номер 0520655900:02:007:0327, розташована по [ADDRESS] , - 103008 грн; земельна ділянка загальною площею 0,0694 га, кадастровий номер 0520655900:02:007:0275, розташована по [ADDRESS] , - 78644 грн (а.с. 60-61). 10.11.2017 на адресу місцезнаходження Літинської виправної колонії №123 для вручення [PERSON] та на адресу місця проживання [PERSON] направлено повідомлення про вартість арештованого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0909 га, кадастровий номер 0520655900:02:007:0327, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (вартість складає 78644 грн), та земельної ділянки площею 0,0694 га, кадастровий номер 0520655900:02:007:0275, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (вартість складає 103008 грн), що підтверджується копією такого повідомлення від 10.11.2017 та копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а.с. 107, 110). Згідно з копією протоколу №304373 проведення електронних торгів від 18.12.2017, реєстраційний номер лота - 251947; найменування майна - земельна ділянка площею 0,0909 га, кадастровий номер 0520655900:02:007:0327, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; ціна продажу - 103008,00 грн; сума сплаченого гарантійного внеску - 5150,40 грн; переможець торгів - учасник 1 [PERSON] ; сума, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця, - 97857,60 грн, зазначені суми мають бути сплачені переможцем до 03.01.2018 (т. 1 а.с. 46-48). Відповідно до копії протоколу №304371 проведення електронних торгів від 18.12.2017, реєстраційний номер лота - 251916; найменування майна - земельна ділянка площею 0,0694 га, кадастровий номер 0520655900:02:007:0275, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; ціна продажу - 78644,00 грн; сума сплаченого гарантійного внеску - 3932,20 грн; переможець торгів - учасник 1 [PERSON] ; сума, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця, - 74711,80 грн, зазначені суми мають бути сплачені переможцем до 03.01.2018 (т. 1 а.с. 49-51). У постанові про зняття арешту з майна ВП [NUMBER] від 12.02.2018 зазначено, що старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Бараболею Надією Анатоліївною при примусовому виконанні виконавчого листа № 127/9767/14-к, виданого 12.06.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області, встановлено, що в ході здійснення виконавчих дій передано на реалізацію нерухоме майно боржника, згідно з протоколом №304373 від 18.12.2017 та протоколом №304371 від 18.12.2017, земельна ділянка площею 0,0909 га, кадастровий номер 0520655900:02:007:0327 та земельна ділянка площею 0,0694 га, кадастровий номер 0520655900:02:007:0275 реалізовані на електронних торгах, у зв`язку з чим необхідно зняти арешт з даного майна. Даною постановою знято арешти з земельної ділянки площею 0,0909 га, кадастровий номер 0520655900:02:007:0327, за адресою: [ADDRESS] та із земельної ділянки площею 0,0694 га, кадастровий номер 0520655900:02:007:0275, за адресою: [ADDRESS] , що належать боржнику [PERSON] , що підтверджується копією такої постанови (т. 1 а.с. 54). Відповідно до копії вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2020 (справа № 127/9767/14-к), колегія суддів ухвалила «Визнати винним [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Запобіжний захід засудженому [PERSON] до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою. Строк відбування покарання [PERSON] рахувати з моменту його затримання 26 січня 2017 року. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання [PERSON] строк попереднього ув`язнення з 26 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 3898593 грн 90 коп. (три мільйони вісімсот дев`яносто вісім тисяч п`ятсот дев`яносто три грн) 90 коп., завданої внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення» (т. 1 а.с. 31-41). Вінницький апеляційний суд ухвалою від 08.06.2022 (справа №127/9767/14-к) постановив «Відмовити в задоволенні апеляційних скарг прокурора, потерпілого. Апеляційні скарги обвинуваченого, захисника задоволити. Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2020 року щодо [PERSON] за ч. 4 ст. 190 КК України скасувати. Кримінальне провадження №42013010010000524 по обвинуваченню [PERSON] за ч. 4 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з недоведеністю винуватості в суді і вичерпані можливості отримати достатні докази. Цивільний позов залишити без розгляду», що підтверджується копією такої ухвали (т. 1 а.с. 14-22). Із загальнодоступних, відкритих джерел інформації судом також установлено, що на даний час вироком Вінницького апеляційного суду від 17.03.2023, який залишено без змін постановою Верховного Суду від 06.09.2023, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2020 в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбутого покарання скасовано та призначено [PERSON] покарання за частиною четвертою статті 190 Кримінального кодексу України у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вказана обставина підтверджена позивачем [PERSON] під час розгляду даної справи. Згідно з копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №306759610 від 08.08.2022, за [PERSON] 19.02.2018 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520655900:02:007:0327, площею 0,0909 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 52). Відповідно до копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №306760157 від 08.08.2022, за [PERSON] 13.04.2018 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520655900:02:007:0275, площею 0,0694 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 53). У статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним і право розпоряджатися майном належить лише власникові майна. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У частині першій статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Установлено, що Вінницький міський суд Вінницької області вироком від 26.01.2017 у справі № 127/9767/14-к ухвалив « [PERSON] визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 190 КК України і призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Обрати [PERSON] запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду. Початок строку відбування покарання [PERSON] рахувати з часу затримання - 26.01.2017. Цивільний позов задовольнити повністю. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3898593 гривень 90 копійок у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди. Стягнути з [PERSON] на користь держави 3013 гривень 50 копійок у відшкодування судових витрат за проведення криміналістичних досліджень». Вказаний вирок набрав законної сили 29.05.2017. 12.06.2017 на виконання вищевказаного вироку Вінницький міський суд Вінницької області видав виконавчий лист у справі № 127/9767/14-к у частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 3898593 гривень 90 копійок у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди. У подальшому старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Бараболею Н.А. постановлено про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 127/9767/14-к, виданого 12.06.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 3898593,00 грн у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, а також накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 3898593,9 грн. 02.11.2017 проведено оцінку нерухомого майна, що на праві власності належить [PERSON] , за результатами якої складено звіт №114/17 про ринкову вартість (початкову ціну продажу при примусовій реалізації) незабудованих земельних ділянок, розташованих в [ADDRESS] . З долученої до позовної заяви копії звіту №114/17 від 02.11.2017 убачається, що в результаті проведених аналітично-розрахункових досліджень оцінювачем визначена ринкова вартість (початкова ціна продажу при примусовій реалізації) земельних ділянок, а саме: вартість земельної ділянки загальною площею 0,0909 га, кадастровий номер 0520655900:02:007:0327, розташованої у [ADDRESS] , складає 103008 грн; вартість земельної ділянки загальною площею 0,0694 га, кадастровий номер 0520655900:02:007:0275, розташованої у [ADDRESS] , складає 78644 грн. Установлено, що за результатами оцінки вищезазначених земельних ділянок старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Бараболею Н.А. 10.11.2017 складено повідомлення, яке направлено у Літинську виправну колонію №123 для вручення [PERSON] . Слід зазначити, що вказані обставини позивачем [PERSON] не спростовані. 18.12.2017 проведено електронні торги з реалізації належних [PERSON] земельних ділянок. Згідно з копією протоколу №304373 проведення електронних торгів від 18.12.2017, «реєстраційний номер лота - 251947; найменування майна - земельна ділянка площею 0,0909 га, кадастровий номер 0520655900:02:007:0327, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; ціна продажу - 103008,00 грн; сума сплаченого гарантійного внеску - 5150,40 грн; переможець торгів - учасник 1 [PERSON] ; сума, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця - 97857,60 грн, зазначені суми мають бути сплачені переможцем до 03.01.2018». Відповідно до копії протоколу №304371 проведення електронних торгів від 18.12.2017, «реєстраційний номер лота - 251916; найменування майна - земельна ділянка площею 0,0694 га, кадастровий номер 0520655900:02:007:0275, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; ціна продажу - 78644,00 грн; сума сплаченого гарантійного внеску - 3932,20 грн; переможець торгів - учасник 1 [PERSON] ; сума, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця - 74711,80 грн, зазначені суми мають бути сплачені переможцем до 03.01.2018». У подальшому 19.02.2018 за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520655900:02:007:0327, площею 0,0909 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , а 13.04.2018 за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520655900:02:007:0275, площею 0,0694 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , звертаючись до суду із вказаною позовною заявою, просить визнати недійсними електронні торги, проведені 18.12.2017, щодо продажу земельних ділянок з кадастровим номером 0520655900:02:007:0327 та з кадастровим номером 0520655900:02:007:0275. Слід зазначити, що складання за результатами проведення торгів акта проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 465/650/16-ц, від 23.01.2019 у справі № 522/10127/14-ц). Наведене узгоджується з правилами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні правила про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Тож правова природа продажу майна з публічних (електронних) торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі приписів цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо дотримання визначених правил про процедуру, порядок проведення торгів. Основними підставами для звернення до суду із вимогами про визнання недійсними електронних торгів, згідно з поданою позовною заявою [PERSON] та його поясненнями у судовому засіданні, є те, що «його не було повідомлено про заплановані електронні торги щодо відчуження земельних ділянок; його не було повідомлено про оцінку вказаних вище земельних ділянок, а вартість останніх є занижена; не будучи обізнаним про виконавче провадження [NUMBER] та не ознайомленим із оцінкою земельних ділянок, він був об`єктивно позбавлений можливості оскаржити оцінку в судовому порядку». За змістом статей 48, 56, 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Відповідно до частин першої та другої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на момент проведення торгів), реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Згідно з абзацом 12 пункту 1 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1301/29431 (далі - Порядок №2831/5) (у редакції, чинній на момент проведення спірних електронних торгів), електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Відповідно до ст. 650 ЦК України, особливості укладення договорів на організованих ринках капіталу, організованих товарних ринках, аукціонах (публічних торгах), конкурсах тощо встановлюються відповідними актами законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині першій статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Згідно з ч. 4 ст. 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу, що укладається на організованих ринках капіталу та організованих товарних ринках, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і договорів купівлі-продажу фінансових інструментів, укладених поза організованим ринком, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Отже, торги (аукціон) з реалізації майна боржника за своєю суттю є передбаченою законодавством послідовністю дій (процедур), вчинених організатором та учасниками торгів з метою укладення цивільно-правового договору. Така послідовність дій (процедура) поділяється на переддоговірну стадію, яка складається з етапів підготовки торгів, оголошення про проведення торгів, подання заявок учасниками торгів та проведення торгів, а також власне договірну стадію, яка має своїм змістом безпосередньо укладення договору за результатами торгів. Подібне розуміння правової природи торгів (аукціону) відповідає змісту приписів статті 650, частини четвертої статті 656 ЦК України, за якими договори укладаються на організованих ринках капіталу, організованих товарних ринках, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), а тому сама процедура укладення як така договором (іншим правочином) не є. Правочином є лише укладений на торгах договір, який може оформлюватися в той чи інший спосіб (для торгів у межах виконавчого провадження - шляхом оформлення протоколу торгів та акта державного чи приватного виконавця, що разом утворюють акцепт пропозиції учасника-переможця). Оскільки відчуження майна з електронних торгів (у тому числі й за правилами, визначеними Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016) належить до договорів купівлі-продажу, то така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 ЦК України). Вказане узгоджується із постановою Верховного Суду України від 06.04.2016 (справа № 910/23970/15), постановою Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 (справа № 922/3537/19), постановами Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.03.2018 (справа № 910/28435/15), від 16.01.2019 (справа № 918/1271/16), від 10.10.2019 (справа № 918/376/17). Отже, торги є способом укладення договору. Тож в усіх випадках вжитий під час правозастосування вираз «визнання недійсними торгів» на практиці означає визнання недійсним правочину (договору), вчиненого (укладеного) на торгах, адже недійсність як приватноправова категорія покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.02.2022 у справі № 569/693/21 та від 01.06.2022 у справі № 686/4698/20). У постановах Верховного Суду від 10.07.2019 (справа № 462/2232/16) та від 18.05.2022 (справа № 361/3505/20) зроблено висновки, що дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Самий собою факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, крім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинно бути встановлено порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що установивши порушення норм законодавства при проведенні прилюдних торгів, суди мають перевірити, чи вплинули ці порушення на результати торгів, чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивачів, які оспорюють результати торгів, оскільки підставою для задоволення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення закону при проведенні торгів разом із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Отже, проведення електронних торгів з порушенням вимог законодавства є підставою для визнання таких торгів недійсними винятково за умови доведення порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, та у разі якщо такі порушення вплинули на результати торгів. Вказані висновки суду узгоджуються із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.09.2024 (справа № 554/154/22). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Так, у пунктах 1, 2 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1301/29431 (у редакції, чинній на момент проведення спірних електронних торгів), передбачено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною). Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Згідно з пунктом 1 розділу V Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 (у редакції, чинній на момент проведення спірних електронних торгів), електронні торги розпочинаються у визначений в інформаційному повідомленні про електронні торги день. Електронні торги проводяться протягом одного робочого дня з 9-ї до 18-ї години. Судом установлено, що у матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивачу [PERSON] відомостей про день та час проведення електронних торгів з реалізації земельних ділянок, зокрема й надсилання повідомлення про проведення електронних торгів. Водночас у спорах про оспорювання торгів визначальним є наявність таких порушень, які б могли вплинути на їх результат і призвести до порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Доведення такого порушення прав покладається на особу, яка оспорює торги. Однак [PERSON] лише констатує певні порушення Порядку реалізації арештованого майна, проте не зазначає, як саме неповідомлення про день та час проведення електронних торгів порушило його права та інтереси та як це вплинуло на результати торгів, що є найважливішим. Крім того, суд критично ставиться до доводів позивача [PERSON] у частині зазначення ним про те, що його не було повідомлено про оцінку земельних ділянок, а вартість останніх є занижена, тому, не будучи обізнаним про виконавче провадження [NUMBER] та не ознайомленим із оцінкою земельних ділянок, він був об`єктивно позбавлений можливості оскаржити оцінку в судовому порядку. Так, за результатами оцінки земельних ділянок старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Бараболею Н.А. 10.11.2017 складено повідомлення, яке направлено у Літинську виправну колонію №123 для вручення [PERSON] . До відзиву на позовну заяву представником відповідача долучено рекомендоване повідомлення, з якого убачається, що повідомлення старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Бараболі Н.А. від 10.11.2017 вручено одержувачу. [PERSON] під час розгляду даної справи не надав будь-яких заперечень на такі доводи сторони відповідача та жодним чином таку інформацію не спростував. Слід зазначити, що реалізація описаного й арештованого майна за заниженою ціною може завдати істотних збитків стягувачу у виді неотриманого доходу, а боржнику - у виді передачі майна на реалізацію за значно нижчою від ринкової вартістю. У разі встановлення такої обставини, як реалізація майна за заниженою ціною, такі торги є несправедливими та не можуть створити для його учасників правомірні наслідки. Однак у даному випадку [PERSON] у встановлений законом спосіб не оскаржив дії державного виконавця з проведення оцінки арештованого майна, які вчинені до передачі майна на реалізацію. Тому твердження позивача про те, що реалізація майна відбулася за заниженою ціною, не доведені належними доказами. Слід також зазначити, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб. Для визнання електронних торгів недійсними, які є правочином, в розумінні статей 203 та 215 ЦК України, необхідно встановити порушення саме норм Порядку. Натомість, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Вказане свідчить про те, що [PERSON] , вважаючи дії державного виконавця неправомірними, які не стосуються правил проведення електронних торгів, зокрема у частині неповідомлення його про наявність виконавчого провадження [NUMBER], не був позбавлений можливості оскаржити такі дії у встановленому законом порядку. Однак, у будь-якому випадку, такі порушення не можуть бути підставою для визнання недійсними електронних торгів. [PERSON] , крім іншого, зазначає про те, що електронні торги були проведені на підставі судового рішення, яке в подальшому було скасоване. Однак судом установлено, що саме станом на момент проведення електронних торгів вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2017 у справі № 127/9767/14-к набрав законної сили та не був скасований. Варто також зазначити, що особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту її права чи інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Оцінюючи той чи інший спосіб захисту на предмет його належності та ефективності, належить враховувати конкретні правові аспекти відповідної спірної правової ситуації. Саме це мається на увазі, коли в контексті належності способу захисту йдеться про відповідність його змісту порушеного права, способу (характеру) його порушення, наслідкам, які спричинило порушення, правовій меті, якої прагне суб`єкт захисту. Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто повинне залежати як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17, від 04.07.2023 у справі № 373/626/17). Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили би компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Додатково в контексті обраного способу захисту, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача у цих правовідносинах, позовні вимоги позивача не можуть бути задоволені. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 (справа № 916/1415/19) та постановах Верховного Суду від 20.06.2023 (справа № 904/2470/22), від 06.02.2024 (справа № 916/1431/23). Водночас ефективність позовної вимоги має оцінюватися виходячи з обставин справи та залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постанові Верховного Суду від 06.02.2024 (справа № 916/1431/23). Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 (справа № 910/3009/18), від 19.01.2021 (справа № 916/1415/19), від 16.02.2021 (справа № 910/2861/18) та постанові Верховного Суду від 06.02.2024 (справа № 916/1431/23). У позовній заяві позивач [PERSON] , крім іншого, вказав про те, що «досудове врегулювання спору в даному випадку є неможливою дією, адже спірні земельні ділянки станом на 02.09.2022 перебувають у володінні третьої особи, внаслідок чого без наявності судового рішення по справі про визнання електронних торгів недійсними, неможливо як зараз, так і в подальшому, витребувати вказане майно в порядку витребування з чужого незаконного володіння». Тобто, у даному випадку, метою звернення [PERSON] до суду із вказаним позовом є витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння. Належним та ефективним способом захисту боржника, у разі продажу на торгах в порядку, встановленому для виконання судових рішень майна, яке належить боржнику на праві власності, праві господарського відання чи праві оперативного управління, але торги проведені з порушеннями, що утворюють підстави для визнання недійсним відповідного договору як оспорюваного за позовом заінтересованої особи, є одночасне заявлення двох позовів - про визнання недійсним укладеного на торгах договору (ресцисорний позов) та про витребування майна (віндикаційний позов). На підставі викладеного суд доходить висновку, що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги є недоведеними, а обраний спосіб захисту - неефективним, оскільки у повній мірі не призведе до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. За таких обставин позовну заяву [PERSON] слід залишити без задоволення. Позивач [PERSON] у позовній заяві просить поновити строки на звернення до суду із даним позовом, зазначаючи про те, що про порушення своїх прав він дізнався лише у 2022 році. Водночас стороною відповідача ДП «СЕТАМ» подано до суду клопотання про застосування наслідків спливу строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У частині першій статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості захистити своє право в примусовому порядку через суд. Судом застосовується позовна давність лише після встановлення факту порушення права позивача, і у разі, якщо наявні підстави для задоволення позову, наступним є встановлення факту дотримання позивачем при поданні позову строків позовної давності. Тобто, якщо не встановлено факту порушення права, суд має підстави для відмови в позові. У разі встановлення судом дійсного факту порушення права за наявності спливу строку позовної давності та за умови заявлення про це іншою стороною, суд відмовляє у позові на підставі спливу позовної давності, яка є самостійною для прийняття відповідного рішення. Враховуючи, що у даному випадку факту порушення права позивача [PERSON] не установлено, через що суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі, положення статті 267 ЦК України, якою передбачені наслідки спливу позовної давності, у даному випадку суд не застосовує. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи («Проніна проти України», №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У частині другій статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити в повному обсязі, тому судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору та на правничу допомогу, слід залишити за останнім.

Outcome: dismissed