Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Горохівської міської ради Луцького району Волинської області, [PERSON] про визнання права власності. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », уклавши 18.05.2019 р. шлюб із [PERSON] . Стислий виклад\~позовних вимог Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом після смерті матері є дочка [PERSON] та син [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . У березні 2010 року [PERSON] було видано свідоцтво на частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, частина житлового будинку належить померлій матері [PERSON] . Після смерті матері і брата позивачка більше 10 років самостійно утримує вищезгаданий будинок, робить ремонт, проживає в ньому та веде господарство. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на (не успадковану) частину будинку садибного типу, загальною площею 85 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами. 26 червня 2025 року представником позивача надано додаткові пояснення з метою додаткового обґрунтування заявлених позовних вимог та роз`яснення суттєвих обставин, що стосуються прийняття спадщини. Зазначає, що після смерті [PERSON] [INFO] , її син [PERSON] та дочка [PERSON] (позивачка) 18 листопада 2008 року подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. За життя останній мав намір відмовитися від частини житлового будинку на користь позивачки, проте не встиг. Фактичним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] , [INFO] . На момент смерті батька [PERSON] було 13 років, таким чином, будучи неповнолітньою на час відкриття спадщини після смерті батька, вважається такою, що прийняла спадщину в силу закону, однак не зверталася до відповідних органів щодо оформлення права власності на спадкове майно. Відзив на позов відповідачів 23 квітня 2025 року відповідач [PERSON] подала письмову заяву, у якій позовні вимоги визнала повністю та не заперечила щодо їх задоволення. Зазначила, що не претендувала та претендувати не буде на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , оскільки [PERSON] проживає та самостійно доглядає за житловим будинком. Представник відповідача Горохівської міської ради Луцького району Волинської області у заяві, яка надійшла до суду 02.04.2025 року, не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Рух справи в суді Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 10 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 23 квітня 2025 року за клопотанням представника позивача витребувано від державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області Островської Т.В. витяг зі Спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , а також заповітів, посвідчених від її імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця належним чином завіреної її копії. Протокольною ухвалою суду від 03.06.2025 року за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 01.07.2025 року. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 01 липня 2025 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 липня 2025 року. Позиція учасників судового розгляду Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 23.04.2025 року подала клопотання в якому просила розглядати справу у її відсутність. Представник відповідача Горохівської міської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився, у заяві, яка надійшла до суду 02.04.2025 року, останній просив справу розглядати без його участі. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , місце смерті: місто Горохів, Волинська область, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 01 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Горохівського районного управління юстиції Волинської області (а.с. 13). До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло спадкове майно, а саме: житловий будинок загальною площею 85,4 кв.м., який знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №404239470 від 18.11.2024 року право власності на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 17.11.2003 (а.с.18). Із дослідженої копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Горохівським РВ УМВС України у Волинській області 27 лютого 2001 року, вбачається, що позивач [PERSON] народилася [INFO] в місті Горохів Волинської області. Згідно витягу з Реєстру територіальної громади зареєстроване місце проживання позивача: [ADDRESS] (а.с. 9 11). Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] , померлою [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджується наступними документами: 1)свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , відповідно до якого її батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 10); 2)свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] ; 3) витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №00048063940 від 20.11.2024 року з якого вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 12 зворот); Відтак, [PERSON] (до одруження [PERSON] ) та [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . 07 травня 2025 року на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшла відповідь від державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області Островської Т.В. за №01-09/214 від 06.05.2025 року з додатками. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №81070300 стверджується, що заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №81070295 від 06.05.2025 року після померлої [PERSON] за заявою позивачки [PERSON] та [PERSON] заведено спадкову справу №789/2008р., номер у спадковому реєстрі 45844736. 18 листопада 2008 року [PERSON] та [PERSON] подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . З матеріалів спадкової справи також вбачається, що 10 березня 2010 року [PERSON] подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 березня 2010 року, виданого державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори Голодевич Г.С., спадкоємцем частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] є дочка спадкодавця - позивач [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, місце смерті: місто Львів, Львівська область, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 03 лютого 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину [PERSON] до нотаріуса не звертався. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Остання показала, що [PERSON] доглядає житловий будинок, оплачує комунальні послуги. На підтвердження вищевказаних обставин стороною позивача надано Договір №221 про надання послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів, складений 01.07.2010 року між [PERSON] та Горохівським ТзОВ «Еталон» (а.с. 20 зворот). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Частиною першою статті 15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 328\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з частинами першою та четвертою статті 344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) зроблено висновок, що умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344\~ЦК України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду. Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. За змістом частини першої статті 344\~Цивільного кодексу\~України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. При цьому має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном, то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном. Отже, норми статті 344\~ЦК України не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалося на підставі договірних зобов`язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), чи у будь-який інший передбачений законом спосіб, оскільки право власності у володільців за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Для встановлення наявності передбачених законом підстав для набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю необхідно, щоб особа, яка посилається як на підставу набуття такого майна за набувальною давністю, згідно з положеннями частини першої статті 81\~ЦПК України довела, що заволоділа майном добросовісно і при цьому її володіння є відкритим та безперервним протягом десяти років. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду № 683/1795/17 від 07.11.2019. Як встановлено судом, позивачка більше десяти років відкрито та безперервно користується житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 березня 2010 року частка житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами належить позивачці [PERSON] . Власником іншої 1/2 частки вищезгаданого житлового будинку є відповідач [PERSON] племінниця позивачки та дочка [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] шляхом подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, однак за життя не оформив свої спадкових прав на нерухоме майно. Його дочка [PERSON] , будучи неповнолітньою на час смерті батька, прийняла спадщину в силу закону, однак після смерті батька до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав не зверталась. Обставини справи свідчать про те, що позивачка достовірно знає, хто є власником частки вищевказаного домоволодіння, яке є предметом спору та на яке вона просить визнати право власності за набувальною давністю. При цьому розуміє, що вона володіє чужою річчю та у неї немає правових підстав для набуття права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Той факт, що свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] не видавались, не дають позивачці підстав для того, щоб вважати користування чужим майном правомірним. Сам по собі факт користування спірним домоволодінням, хоч і здійсненого відкрито і безперервно, не є достатньою підставою для набуття права власності на спірне майно за правилами статті 344 ЦК України. За таких обставин ознака добросовісності володіння позивачем вищевказаним житловим будинком з відповідними надвірними будівлями та спорудами відсутня. Сам по собі факт проживання позивачки у житловому будинку, утримання його в належному стані та здійснення оплати за житлово-комунальні послуги не є підставою для виникнення у неї права власності на частину будинку за набувальною давністю. Виходячи зі встановлених судом фактичних обставин справи, на підставі документів, долучених до позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки передбачені законом правові підстави для визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю відсутні. Щодо судових витрат у справі Відповідно до ст.141\~ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed