Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

30.12.2024 через систему «Електронний суд» на адресу суду надійшла вище вказана позовна заява. Позов мотивовано тим, що\~приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О. В. 03.11.2021 було відкрито виконавче провадження № 67361805 з примусового виконання виконавчого напису № 28742 від 23.09.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О., про стягнення з позивача [PERSON] , на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» (надалі ТОВ «ФК «ДІНЕРО») заборгованості у розмірі 24 248, 00 грн. Про існування оскаржуваного виконавчого напису позивач дізнався після відкрити виконавчого провадження з Єдиного реєстру боржників. Позивач вказує, що відповідач змінив найменування після вчинення виконавчого напису з ТОВ «ФК «ДІНЕРО» на ТОВ «ДІНЕРО». Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, з огляду на скасування судом п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, який було внесено постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, яка в цій частині визнана незаконною і нечинною судовим рішенням у справі №826/20084/14, що набрало законної сили і є обов`язковим для виконання. Крім того, нотаріусом допущені порушення статей 88, 89 Закону України «Про нотаріат», пункти 3.1., 3.4. та інші норм Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами щодо умов безпірності заборгованості та передчасності її стягнення. Приватний нотаріус був зобов`язаний відмовити у вчиненні виконавчого напису, оскільки: відповідно до вище зазначеного кредитні договори станом на дату вчинення виконавчого напису не входять до переліку безспірних вимог; відповідачем не могло бути надано доказів згоди, або навіть факту повідомлення позивача про існування заборгованості; нотаріусу не було подано оригінал кредитного договору, оскільки позивач його не підписував, подані нотаріусу документи не відповідали законодавству України; відповідач не міг надати виписку з банківського рахунку позивача, а довідка складена кредитором не може вважатись випискою з рахунку позивача. Крім того, паперова копія електронного документа не є його оригіналом, вчинення напису на копії договору законодавством не передбачено. Недотримання письмової форми кредитного договору, невизначеність розміру процентів та неустойки з відповідними правовими наслідками також були підставою для відмови у вчиненні виконавчого напису. Також кредитором нараховані проценти поза межами строку дії договору. Кредитор має право нарахування позичальнику процентів та неустойки виключно в межах строку кредитування, а після його закінчення має право на стягнення сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Позивач заперечує проти нарахованих відповідачем сум, насамперед нарахованих процентів та комісії, які не були погоджені у письмовій формі і взагалі не були доведені до відома позивача відповідачем. Позивач просить визнати виконавчий напис № 28742 від 23.09.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. І., про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ДІНЕРО» заборгованості у розмірі 24 248, 00 грн таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 968, 96 грн. В додатку до позовної заяви позивачем надана заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи ( а. с. 12) та докази направлення відповідачу та третім особам копії позовної заяви з додатками. Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 30.12.2024 головуючим суддею визначено суддю Березовську О. А. Справа передана судді 31.12.2024. Ухвалою суду від 28.01.2025 позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Суд направляв копію ухвали про відкриття провадження відповідачеві ТОВ «ДІНЕРО» та третій особі приватному виконавцю Турському О. В. на електронну адресу, зазначену в позовній заяві та до електронного кабінету в системі «Електронний суд». Третій особі приватному нотаріусу Бригіді В. О. копія ухвали була направлена засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, однак рекомендоване повідомлення повернулось на адресу суду 03.03.2025 та 07.07.2025 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Доставка ухвали суду на електронну адресу та до електронного кабінету підтверджується відповідними довідками (а. с. 38, 38 зворот, 39-40, 41-42). Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, суд розцінює всіх учасників справи такими, що належним чином повідомлені про розгляд справи судом. Відповідач відзив на позовну заяву суду не надав; треті особи письмові пояснення щодо позову до суду не подали; також до суду від сторін не надходило клопотань про слухання справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив нижче зазначені фактичні обставини та дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 23.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №28742 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ДІНЕРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 41350844) суми заборгованості за кредитним договором №AG9225012 від 20.01.2020, укладеним з ТОВ «ФК «ДІНЕРО», у розмірі 23\~598, 00 грн, з яких 13 000, 00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10 598, 00 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Окрім того нотаріусом стягнуто плату за вчинення виконавчого напису в сумі 650, 00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню\~з боржника зазначена 24\~248, 00 грн. У виконавчому написі також зазначено, що строк платежу за кредитним договором №AG9225012 від 20.01.2020 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 24.07.2020 по 06.08.2021 (а.с.21). Стягувачем виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання, що підтверджується заявою про примусове виконання рішення (а.с.22). Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О. В., 03.11.2021 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 67361805 з виконання вказаного виконавчого напису (а. с. 28). В рамках цього виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О. В. винесені постанови: про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.11.2021 та від 04.07.2023; про арешт коштів боржника від 24.08.2022, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 03.11.2021, про стягнення з боржника основної винагороди від 03.11.2021 (а. с. 23-27). З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що код 41350844 має відповідач (а. с. 15). Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтями 87-91\~Закону України\~«Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Частиною 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною 2 ст.\~1\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~року №\~662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». На зазначений пункт посилався нотаріус у виконавчому написі. Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29.06.1999 на час його застосування, а саме 23.09.2021, був визнаний судом незаконним та нечинним, а саме постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акту протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Отже, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~№1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між позивачем та ТОВ «ФК «ДІНЕРО» у простій письмовій (електронній) формі, оскільки пункт 2 Переліку визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тобто, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 23.09.2021 в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідченим. Отже, враховуючи, що на момент вчинення виконавчого напису за реєстровим № 28742 від 23.09.2021 приватний нотаріус керувався нечинними положеннями законодавства, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Суд не вбачає необхідності надавати оцінку іншим аргументам позивача, наведеним в позовній заяві, які, на його думку, свідчать про незаконність дій нотаріуса при вчиненні виконавчого напису, бо вважає, що достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є його вчинення на підставі кредитного договору, що не був нотаріально посвідченим. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 968, 96 грн за подання позовної заяви, сплата якого підтверджується квитанцією № 3711-6388-5753-8714 ( а. с. 11). На підставі викладеного,

Outcome: approved