Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 02.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №101200929, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Договір укладений в електронній формі, кредитні кошти за ним надавалися позичальникові у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, наданими відповідачем. Кредит вважається наданим в день перерахування грошових коштів в сумі, визначеній у п.1.2 договору. 16.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») був укладений договір факторингу №16072024, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 41125,00 грн, з яких: 10000,00 грн \~сума заборгованості за основною сумою боргу; 30125,00 грн сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн сума заборгованості за комісією. Всупереч умовам Кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачеві права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій. Всупереч умовам Кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачеві права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ»» суму заборгованості за кредитним договором №101200929 в розмірі в розмірі 41125, 00 грн, а також судові витрати в розмірі 3028,00 грн. ІІ. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи, вирішення їх судом \~ \~ \~ \~17.03.2025 до відкриття провадження у справі від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в системі Електронний суд. Ухвалою суду від 03.04.2025 відкрите провадження у справі та призначений її розгляд на 14-00 06.05.2025. 08.04.2025 матеріали справи додані до Електронного суду, що підтверджено Довідкою про доставку електронних документів до електронного кабінету відповідача Бургаза Є.Р. 28.04.2025 представником відповідача подано суду відзив на позовну заяву. Вирішуючи питання про прийняття відзиву відповідача, суд зазначає, що позовна заява з додатками та ухвала про відкриття провадження у справі отримані відповідачем через систему Електронний суд 08.04.2025. Ухвалою про відкриття провадження у справі судом встановлений строк для подання відповідачем відзиву на позов 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Оскільки копія ухвали суду від 03.04.2025 отримана відповідачем 08.04.2025, строк на подання відзиву обраховувався з 08.04.2025 та закінчився 23.04.2025. Отже, відзив на позовну заяву відповідач мав право подати суду не пізніше 23.04.2025. Разом із тим, відзив сформований представником відповідача в системі «Електронний суд» 28.04.2025. За положеннями\~частин першої\~та другої\~ст.126\~ЦПК України\~право на\~вчинення процесуальної\~дії втрачається\~із закінченням\~строку,\~встановленого законом\~або судом.\~ Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням наведеного суд залишає без розгляду поданий відповідачем відзив. 05.05.2025 стороною позивача подано відповідь на відзив. Ухвалою про відкриття провадження у справі судом встановлений строк для подання позивачем відповіді на відзив 5 днів з дня вручення відзиву. Оскільки відзив отриманий позивачем 28.04.2025, строк на подання відповіді обраховувався з 28.04.2025 та закінчився 03.05.2025. Разом із тим, відповідь на відзив сформована представником позивача в системі «Електронний суд» 05.05.2025. З урахуванням ч.ч.1,2 ст.126 ЦПК України відповідь на відзив також залишається судом без розгляду. 06.05.2025 ухвалою суду було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ «Універсал Банк». 06.05.2025 розгляд справи відкладався на 19.06.2025 у зв`язку з ненадходженням витребуваних доказів. Розгляд справи було відкладено на 23.07.2025. 23.07.2025 в судовому засіданні у зв`язку із повторною неявкою сторін, що повідомлялися належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши зазначення ними в поданих документах про розгляд справи за їхньої відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 02.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №101200929, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. За цим договором [PERSON] отримав кредит в сумі 10000,00 грн на 30 днів з 02.12.2021 (строк кредитування) з терміном повернення кредиту 01.01.2022. Комісія за надання кредиту становить 1000,00 грн, проценти за користування кредитом 3750,00 грн, процентна ставка 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У паспорті споживчого кредиту № 101200929 зазначено наступне: сума кредиту 10000,00 грн, строк кредитування 30 днів, загальні витрати за кредитом 4750, 00 грн, стандартна річна ставка 5%. Загальні витрати позичальника за кредитом без врахування тіла кредиту становлять 4750,00 грн в грошовому виразі та 11,215% річних. Додатками до цього договору є графік платежів, розрахований по 01.01.2022, та паспорт споживчого кредиту. Перерахування грошей позичальникові ТОВ «МІЛОАН» в сумі 10000,00 грн підтверджується платіжним дорученням №36056102 від 03.12.2021, яким гроші перераховані на рахунок № [NUMBER] , а також відомостями АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», витребуваними судом, за якими на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на рахунок за якою 03.12.2021 відбулося надходження грошових коштів у сумі 10000,00 грн через платіжну систему. 16.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №16072024, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників. Актом прийому-передачі від 16.07.2024 підтверджене прийняття ТОВ «ФК «ЄАПБ» від ТОВ «МІЛОАН» реєстру боржників в електронному вигляді, і відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №101200929 в сумі 41125 грн, з яких: 10000,00 грн \~сума заборгованості за основною сумою боргу; 30125,00 грн сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн сума заборгованості за комісією. Згідно з п.1.2 Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скраплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників\~підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та невід`ємною частиною цього Договору. За відомостями ТОВ «МІЛОАН» про щоденні нарахування та погашення щодо позичальника [PERSON] за кредитним договором №101200929, 03.12.2021 йому надано кредит в сумі 10000,00 грн та нараховано комісію в сумі 1000,00 грн. В подальшому щодня з 04.12.2021 01.01.2022 включно за користування кредитними коштами нараховувалися відсотки згідно з п.1.5.2 Кредитного договору в сумі 125,00 грн за кожен день. З 02.01.2022 по 24.02.2022 включно за користування кредитними коштами нараховувалися відсотки згідно з п.1.5.3 Кредитного договору в сумі 500,00 грн за кожен день. ІV. Оцінка суду Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого. Згідно зі\~ст.514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту ст.ст.512,513\~ЦК України\~слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1\~ст.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ» є належним позивачем у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.2\~ст.11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з ч.1\~ст.626 ЦК України\~підписанням договорів сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Як унормоване в ст.629 ЦК України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зміст статей\~610,\~612 ЦК України\~регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України\~дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму та укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Відповідно до частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджене укладання між сторонами спірних правочинів. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). Оскільки відповідачем порушені зобов`язання з повернення грошових коштів, що встановлені умовами Договору, у нього виникла заборгованість у вигляді заборгованості за тілом кредиту в сумі 10000,00 грн, комісією 1000,00 грн, передбаченою п.1.5.1 кредитного договору, та відсотками в сумі 3625,00 грн, виходячи з передбаченої п.1.5.2 кредитного договору відсоткової ставки 1,25% за кожен день, за період з 04.12.2021 відповідно до відомостей ТОВ «МІЛОАН» про щоденні нарахування та погашення за кредитом та в межах строку дії договору по 01.01.2022 включно. За відомостями ТОВ «МІЛОАН» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором, починаючи з 02.01.2022 відсотки нараховувалися згідно з п.1.5.3 кредитного договору в розмірі 500,00 грн на день. Разом з тим, пункт 1.5.3 в Договорі про споживчий кредит №101200929 від 02.12.2021 відсутній. Крім того, строк дії позики в договорі встановлений сторонами тривалістю у 30 днів, тобто до 01.01.2022. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зазначила, що проценти відповідно до ст.1048\~ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає ч.2 ст.1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до ст.1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до ст.1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. \~ \~ \~ \~Отже, припис абз.2 ч.1 ст.1048\~ЦК України про\~сплату процентів\~до дня\~повернення позики\~у разі\~відсутності іншої\~домовленості сторін\~може бути\~застосований лише\~у межах\~погодженого сторонами\~строку кредитування.\~Право кредитодавця\~нараховувати передбачені\~договором проценти\~за кредитом\~припиняється після\~спливу визначеного\~договором строку\~кредитування чи\~у разі\~пред`явлення\~до позичальника\~вимоги згідно\~з ч.2\~ст.1050ЦК України. У такому випадку в\~наявних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, враховуючи, що позивачем нараховані відповідачеві проценти за користуванням кредитом за межами строку дії, обумовленого договором, у задоволенні вимог позивача в частині нарахування відсотків за користування кредитом, починаючи з 02.01.2022 у розмірі 26500,00 (30125,00 грн 3625,00 грн) слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, суд, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, доходить висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №101200929 в розмірі 10000,00 грн суми заборгованості за тілом кредиту, 3625,00 грн суми заборгованості за відсотками та 1000,00 грн заборгованості за комісією, а всього 14625,00 грн. V. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються судом частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім при пред`явленні позову судовий збір в сумі 1076,76 грн, в іншій частині він покладається на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial