Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. З урахуванням уточнення позову, позовні вимоги вмотивовані наступним: [INFO] в с. Коларівка Приморського району Запорізької області померла [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 1 га з кадастровим номером 2324882800:01:022:0114, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Запорізька область, Приморський район, Коларівська сільська рада; земельної ділянки площею 5,9855 га з кадастровим номером 2324882800:01:011:0011, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Запорізька область, Приморський район, Коларівська сільська рада; автомобіля марки «ВАЗ», модель 21093, реєстраційний номер [NUMBER] . За час свого життя [PERSON] не склала заповіту як особистого розпорядження на випадок своєї смерті. Тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є: діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , а також чоловік спадкодавця [PERSON] . [PERSON] , в строки, передбачені ст.1270 ЦК України, не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У зв`язку з цим, постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Задачиної Н.В. №57/02-14 від 11 квітня 2025 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлої [INFO] [PERSON] . Основними причинами внаслідок чого [PERSON] не був дотриманий строк для прийняття спадщини є: місце смерті [PERSON] , а саме: с. Коларівка (з 2021 року с. Болгарка) Приморського району Запорізької області. Вказаний населений пункт з 26 лютого 2022 року є тимчасово окупованою територією України, згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28 лютого 2025 року, що утруднювало отримання свідоцтва про смерть спадкодавця; положення законодавства щодо строку прийняття спадщини (зокрема щодо зупинення його перебігу) в період воєнного стану неодноразово змінювалися впродовж короткого проміжку часу, внаслідок чого позивач обґрунтовано вважав, що в нього достатньо часу для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Вказані обставини в їх сукупності свідчать про наявність об`єктивних та непередбачуваних труднощів, які не залежали від волі та зусиль [PERSON] , та спричинили пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини. З огляду на те, що спадкодавець була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , 75. За однією адресою на день смерті спадкодавця проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . У такий спосіб, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, відповідачі прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Наразі вирішити питання в позасудовому порядку неможливо. Оскільки відповідачі перебувають на тимчасово окупованій території України, при наявності можливості вони б заявились до нотаріуса та надали б відповідні заяви та не заперечували проти прийняття [PERSON] спадщини, однак зробити це вони не можуть з об`єктивних причин. Таким чином сторонам по справі як спадкоємцям [PERSON] належить по 1/3 частині у вказаному спадковому майні. Між [PERSON] та відповідачами є домовленість щодо можливості поділу спірного спадкового майна, однак на даний час зробити це неможливо, через перебування Відповідачів на тимчасово окупованих територіях України. У зв`язку з цим, [PERSON] просить здійснити розподіл спадщини після смерті [PERSON] у наступний спосіб: - виділити йому у власність квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - виділити у власність [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 5,9855 га з кадастровим номером 2324882800:01:011:0011, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Запорізька область, Приморський район, Коларівська сільська рада; - виділити у власність [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером 2324882800:01:022:0114, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Запорізька область, Приморський район, Коларівська сільська рада, та автомобіль марки «ВАЗ», модель 21093, реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за її його відсутності, вимоги позовної заяви просив суд задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що заявлені позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Обставини викладені у позові підтверджу. Не має заперечень проти запропонованого позивачем поділу спадщини. А також просила суд розглядати справу за її відсутності. Адвокат Кара Ю.М., яка представляє інтереси відповідача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Крім того, додала заяву [PERSON] в якій він позовні вимоги підтверджує у повному обсязі та просить суд позов задовольнити. Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В. на ухвалу суду від 25.06.2025 року про витребування спадкових справ, надіслано на адресу суду копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що [INFO] в с. Коларівка Приморського району Запорізької області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно 09 вересня 2023 року Приморським ВДРАЦС у Бердянському районі Запорізької області серії [NUMBER] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 1 га з кадастровим номером 2324882800:01:022:0114, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Запорізька область, Приморський район, Коларівська сільська рада; земельної ділянки площею 5,9855 га з кадастровим номером 2324882800:01:011:0011, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Запорізька область, Приморський район, Коларівська сільська рада; автомобіля марки «ВАЗ», модель 21093, реєстраційний номер [NUMBER] . За час свого життя [PERSON] не склала заповіту як особистого розпорядження на випадок своєї смерті. Спадкоємцями першої черги за законом є: діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , а також чоловік спадкодавця [PERSON] . Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 2 ст.\~1223\~ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). Статтею 1218\~ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] , в строки, передбачені ст.1270 ЦК України, не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У зв`язку з цим, постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Задачиної Н.В. №57/02-14 від 11 квітня 2025 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлої [INFO] [PERSON] . Основними причинами внаслідок чого [PERSON] не був дотриманий строк для прийняття спадщини є: місце смерті [PERSON] , а саме: с. Коларівка (з 2021 року с. Болгарка) Приморського району Запорізької області. Вказаний населений пункт з 26 лютого 2022 року є тимчасово окупованою територією України, згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28 лютого 2025 року, що утруднювало отримання свідоцтва про смерть спадкодавця; положення законодавства щодо строку прийняття спадщини (зокрема щодо зупинення його перебігу) в період воєнного стану неодноразово змінювалися впродовж короткого проміжку часу, внаслідок чого позивач обґрунтовано вважав, що в нього достатньо часу для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року №209 «Деякі питання державної реєстрації в умовах воєнного стану та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164» вказану постанову («Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану») доповнено, зокрема, пунктом 3 про те, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 був змінений постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719, де вказано, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023 року №469. Вказані обставини в їх сукупності свідчать про наявність об`єктивних та непередбачуваних труднощів, які не залежали від волі та зусиль [PERSON] , та спричинили пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини. Спадкодавець [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , 75. За однією адресою на день смерті спадкодавця проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . У такий спосіб, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, відповідачі прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Наразі вирішити питання в позасудовому порядку неможливо. Оскільки відповідачі перебувають на тимчасово окупованій території України, при наявності можливості вони б заявились до нотаріуса та надали б відповідні заяви та не заперечували проти прийняття [PERSON] спадщини, однак зробити це вони не можуть з об`єктивних причин. [PERSON] була власницею нерухомого та рухомого майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельних ділянок відповідно площею 1 га з кадастровим номером 2324882800:01:022:0114 та площею 5,9855 га з кадастровим номером 2324882800:01:011:0011, які розташовані за адресою: Запорізька область, Приморський район, Коларівська сільська рада; автомобіля марки «ВАЗ», модель 21093, реєстраційний номер [NUMBER] . Вказана обставина підтверджується: копією договору купівлі-продажу від 04 вересня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А., зареєстрованого в реєстрі за №3643; копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 жовтня 2009 року, виданого державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори Ракітянською Н.А., зареєстрованого в реєстрі за №3607; копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 27 грудня 2013 року; копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Таким чином сторонам по справі як спадкоємцям [PERSON] належить по 1/3 частині у вказаному спадковому майні. У відповідності до ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. З аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то, з урахуванням конкретних обставин, такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Постановою від 11 грудня 2019 року у справі №638/2267/14-ц (провадження №61- 34593св18) Верховний Суд зазначив, що виділ на підставі статті 1278, 1279 ЦК України може бути здійснений спадкоємцями за взаємною згодою, шляхом укладення договору або (у разі наявності спору) в судовому порядку. Якщо ж неможливо виділити частку спадкоємця у натурі, то спадкове майно передається одному із спадкоємців, а іншим - відповідна грошова компенсація. За змістом постанови від 22 січня 2020 року у справі №243/6275/16-ц (провадження №61-42813св18) Верховний Суд роз`яснив, що спадщина належить спадкоємцям, які прийняли її на праві спільної часткової власності (частина четверта статті 355 ЦК України), а тому при її поділі застосовуються правила передбачені в главі 26 ЦК України, які регулюють відносини спільної часткової власності. Якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ провадиться в судовому порядку відповідно до часток, які належать кожному із спадкоємців за законом або за заповітом. Вирішення судового спору щодо поділу спадкового майна не залежить від отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину. Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31 серпня 2023 року у справі №686/9818/22 (провадження №61-7788св23) поділ майна з урахуванням ідеальних часток (тобто по 1/2 за кожним) є неефективним способом захисту, буде потребувати нового судового розгляду і порушуватиме права особи, який цим майном не користується. Відповідно до змісту постанови від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц (провадження№14-67цс20) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Частиною 1 ст.\~182\~ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст.\~331\~ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на квартиру, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно частини 1 статті 76\~ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2 статті 77\~ЦПК України. Згідно частини 1 статті 81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається з положень частини 1\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Між [PERSON] та відповідачами є домовленість щодо можливості поділу спірного спадкового майна. [PERSON] просить здійснити розподіл спадщини після смерті [PERSON] у наступний спосіб: виділити йому у власність квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; виділити у власність [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 5,9855 га з кадастровим номером 2324882800:01:011:0011, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Запорізька область, Приморський район, Коларівська сільська рада; виділити у власність [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером 2324882800:01:022:0114, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Запорізька область, Приморський район, Коларівська сільська рада, та автомобіль марки «ВАЗ», модель 21093, реєстраційний номер [NUMBER] . \~ \~ \~ \~ Вищевказаний варіант поділу спадкового майна між спадкоємцями у повній мірі відповідає зазначеній сталій судовій практиці Верховного Суду та забезпечить визнання за кожним із спадкоємцем права власності на конкретно визначене майно без необхідності визнання права власності по 1/3 за кожним із спадкоємців з подальшими певними труднощами, які пов`язані як з можливістю володіти та користуватись майном, належним на праві спільної часткової власності, так і можливістю подальшого розпорядження ним. При розподілі спадщини у вказаний вище спосіб права інших спадкоємців не будуть порушені жодним чином, зважаючи на те, що у власність кожного із спадкоємців буде присуджене конкретно визначене майно. \~ \~ \~ \~ Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved