Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

13.06.2025 представник позивача - адвокат Солоненко Б.М. звернувся до суду з позовом про визнання за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (помер [INFO] ) права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підставою для звернення до суду з цим позовом є неможливість оформлення частини спадщини через відсутність документів, які підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно, у зв`язку з чим нотаріус відмовив спадкоємцю у видачі свідоцтва про право на спадщину (постанова № 47/02-31 від 03.04.2025) (а. с. 18). Ухвалою суду від 17.06.2025 (а. с. 39, 40) позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вказаною ухвалою, за клопотанням позивача, витребувано в державного нотаріуса\~Мурованокуриловецької державної\~нотаріальної контори\~Вінницької області належним чином засвідчену копію спадкової справи № 437/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Копія спадкової справи надійшла до суду 26.06.2025. Позивач та представник позивача у підготовче судове засідання не з`явилися; 28.07.2025 до суду надійшла заява представника позивача (а. с. 74, 75) про розгляд справи без їх участі. Відповідач копію ухвали від 17.06.2025 та додані до неї матеріали отримав 18.06.2025, що підтверджується відповідною довідкою, складеною відповідальним працівником суду; відзиву до суду не подав; у підготовче судове засідання не з`явився; про місце, дату та час розгляду справи був належно повідомлений (а. с. 43). 25.07.2025 до суду надійшла заява відповідача № 02-13/2055 від 25.07.2025 (а. с. 72), у якій він позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення; просить справу розглянути без участі представника відповідача - Мурованокуриловецької селищної ради. З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України), суд проводить підготовче судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за можливе, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження ухвалити у цій справі рішення. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши у відповідності з нормами законодавства обставини, на яких вони ґрунтуються, з`ясувавши на їх основі правовідносини, що виникли, проаналізувавши законодавчі акти, які їх регулюють, суд встановив наступне та дійшов таких висновків. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 01.12.2009 Конищівською сільською радою Мурованокуриловецького району Вінницької області (а. с. 11), підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] в с. Конищів Могилів-Подільського (колишнього - Мурованокуриловецького) району Вінницької області. Згідно приписів ч. ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України), внаслідок смерті особи або оголошення її померлою відкривається спадщина. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Архівним витягом Мурованокуриловецького архівосховища від 26.02.2025 № 260 (а. с. 34) підтверджується, що рішенням 7 сесії 23 скликання Конищівської сільської ради від 28.12.1999 «Про заяви громадян по передачі земельних ділянок у приватну власність» [PERSON] безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,42 га, з яких: 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, 0,27 га - для ведення особистого підсобного господарства. Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленим ФОП [PERSON] 12.09.2024 (а. с. 19 - 25), і витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва № 22 від 12.09.2024 (а. с. 26 - 29) підтверджується, що житловий будинок [ADDRESS] є будинком садибного типу, який побудовано у 1962 році, а господарські будівлі та споруди побудовано у період 1970 - 1989 років. Довідкою ФОП [PERSON] від 24.10.2024 № 52 підтверджується проведення інвентаризації житлового будинку [ADDRESS] (а. с. 31). Факт володіння [PERSON] житловим будинком [ADDRESS] підтверджується довідкою Конищівського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 256 від 30.04.2025 про те, що згідно погосподарських книг Конищівської сільської ради за 1991 - 1995 роки, 1996 - 2000 роки, 2001 - 2005 роки, 2006 - 2010 роки (а. с. 33) головою домогосподарства по [ADDRESS] був [PERSON] . Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців (ч. 1 ст. 1216 ЦК України). Спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини (ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України). На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт (а. с. 13), посвідчений 20.11.2009 секретарем Конищівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, який зареєстрований в реєстрі за № 37. Даним заповітом все майно, що належало [PERSON] на день його смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалось, в тому числі все те, що буде йому належати на день смерті, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповів [PERSON] . Наявність і чинність цього заповіту підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 80709243 від 03.04.2025 (а. с. 14). Спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Матеріалами спадкової справи № 437/2016 підтверджується, що позивач спадщину прийняв, оскільки після визначення судом додаткового строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини у зв`язку з його пропуском, подав нотаріусу відповідну заяву (а. с. 57, 58). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46208530 від 17.12.2016 (а. с. 53), витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 46208541 від 17.12.2016 (а. с. 55), постанови державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 584 від 17.12.2016 (а. с. 56), рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02.03.2018 у справі № 139/88/18 і заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.09.2019 № 352 (а. с. 59) вбачається, що спадкування після смерті [PERSON] відбувається за заповітом у межах спадкової справи № 437/2016, заведеної 17.12.2016 на підставі заяви [PERSON] від 17.12.2016 № 867 про прийняття спадщини (а. с. 48). Відповідно до матеріалів цієї спадкової справи спадщину прийняв лише [PERSON] . Інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає, що крім зазначеної спадкової справи також підтверджується довідкою Конищівського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 257 від 30.04.2025 (а. с. 12). Згідно довідки комунального підприємства «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 342 від 24.10.2024 (а. с. 30), право власності на житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано. Відповідно до інформації, що міститься в постанові державного нотаріуса\~Мурованокуриловецької державної\~нотаріальної конторипро відмову у вчиненні нотаріальної дії № 47/02-31 від 03.04.2025 (а. с. 18), у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно речове право на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Фактом відсутності державної реєстрації права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії підтверджується, що іншим чином, окрім як у судовому порядку, позивач не зможе захистити свої права спадкоємця. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ч. ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України). Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ч. 1 ст. 392 ЦК України). Таким чином, позивач довів факт смерті спадкодавця, склад спадкового майна, своє право на спадкування за заповітом та факт прийняття спадщини. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22.09.2021 по справі № 227/3750/19 (провадження № 61-16069св20) висловив наступну правову позицію у подібних правовідносинах: «Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку». Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає закону, не порушує права чи законні інтереси інших осіб, відсутність іншого способу захисту спадкоємцем своїх прав, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке залишились після смерті [PERSON] - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Позивач при зверненні до суду з даним позовом сплатив судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. (а. с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлено жодних клопотань про повернення йому 50 відсотків сплаченого ним судового збору у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду не надано.

Outcome: approved