Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

29.04.2025 року до Київського районного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В позовній заяві просили суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАТНЕРС» заборгованість за договором №7384291 від 16.02.2022 року в розмірі 20900,00 грн., понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 13000,00 грн. 01.05.2025 року судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що судом було винесено відповідну ухвалу. В судове засідання ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» свого представника не направив, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі. Враховуючи наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання, з винесенням заочного рішення по справі. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір №7384291. Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 15000.00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 9000.0 грн., які нараховуються за ставкою 2.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1.5.3. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 45000.0 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Відповідно до Розділу 2, сторонами узгоджені умови, щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту тощо. Так договором передбачено, що Позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені цим Договором та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено). Сторонами кредитного договору узгоджено, що Позичальник відповідає перед Кредитодавцем за зобов`язаннями, що випливають з цього договору, всіма коштами та майном, що йому належать на праві власності (у т.ч. часткової та сумісної), на які відповідно до законодавства може бути звернено стягнення. У разі прострочення Позичальником виконання зобов`язань зі сплати заборгованості, Кредитодавець має право, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, якщо такі складались), нарахувати проценти за стандартною ставкою, визначеною цим договором, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. 25.07.2024 року було укладено договір № 25-07/24 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 7384291. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 7384291. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на день формування позовної заяви загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] становить 20900,00, з яких: 15000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 3050,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 2850,00 грн. заборгованість за комісіями. Враховуючи вищевикладене, той факт, що надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, суд дійшов висновку про стягнення в примусовому порядку з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованості за користування кредитом. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні ст. ст. 641, 644 Цивільного кодексу України (далі ЦК України Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України). Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача в даній частині підлягають повному задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40,00 грн. Частиною 1 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 вищевказаної статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно розрахунку витратити на правничу допомогу складають 13 000 грн., але суд враховуючи складність справи, та обсяг наданих адвокатом послуг, приходить до висновку, що витрати на правову допомогу підлягають стягненню у розмірі 6500,00 грн.

Outcome: partial