Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

І. Описова частина 1. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.06.2025 позов в частині\~позовної вимоги\~про позбавлення\~ [PERSON] \~батьківських прав\~відносно її\~неповнолітньої дочки\~ [PERSON] залишено без розгляду. Прийнято до розгляду заяву про зміну предмета позову. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 14.01.2007 до 04.12.2008 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказав, що дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на його утриманні. Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 06.10.2022 у справі № 598/1256/22 припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.08.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказав, що з часу присудження розміру аліментів відповідач не сплачувала аліменти на утримання дитини та станом на травень 2024 року наявна заборгованість зі сплати аліментів у сумі 43483,87 грн. Зазначив, що з часу присудження розміру аліментів змінився вік дитини та збільшились її потреби, що зумовило додаткові витрати на утримання дитини, зокрема на навчання, харчування, розвиток тощо. За таких підстав відповідно до ст. 181 СК України позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми у розмірі 2000 грн щомісячно на 1/4 частку від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 2. Стислий виклад позиції відповідача 24.06.2025 представник відповідача адвокат Колцуняк Ю.В. на офіційну електронну адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області подав заяву [PERSON] , у якій остання вказала, що не заперечує проти позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . 3. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 13.09.2024 позовна заява залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 17.09.2024 представник позивача усунув недоліки позовної заяви. 30.09.2024 позовна заява повторно залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 03.10.2024 представник позивача усунув недоліки позовної заяви. 04.10.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання, наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 03.12.2024 задоволене клопотання\~відповідача,\~доручено Західному міжрегіональному\~центру з\~надання безоплатної\~правничої допомогипризначити адвоката для представництва інтересів [PERSON] під час розгляду даної цивільної справи. 24.06.2025 прийняте до розгляду клопотання представника позивача адвоката Недокуса В.І. про зміну предмета позову, закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті. 4. Процедура та позиції сторін У судовому засіданні 28.07.2025 позивач [PERSON] та його представник адвокат Недокус В.І. позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили позов задовольнити повністю. У судовому засіданні 28.07.2025 представник відповідача адвокат Колцуняк Ю.В. позов визнав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та не заперечував проти задоволення позову. У судове засідання 28.07.2025 відповідач [PERSON] не з`явилася, однак приймає участь у судовому процесі через свого представника. У судове засідання 28.05.2025 уповноважений представник третьої особи Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради не з`явився. Подав до суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі. ІІ. Мотивувальна частина 1. Фактичні обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження У період з 14.01.2007 до04.12.2008 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.12.2008 у справі № 2-7805/2008р. (а.с. 21). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.10.2008 у справі № 2-6513/08 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2008 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 23-24). Згідно із висновком служби у справах дітей Вишнівецької селищної ради № 122/02-10 від 21.06.2022 визначене місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , із батьком [PERSON] (а.с. 25-26). Рішенням виконавчого комітету Вишнівецької селищної ради № 103 від 14.07.2022 затверджений висновок служби у справах дітей про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 27). Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 06.10.2022 у справі № 598/1256/22 припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.08.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 29-30). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за [PERSON] станом на 01.06.2023 числиться заборгованість зі сплати аліментів у сумі 43483,87 грн (а.с. 46). Згідно із витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] № 25 від 23.01.2025 [PERSON] призначена на посаду старшого стрільця-оператора 3 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти (Шквал) А4862 № 25 від 23.01.2025. Встановлений оклад за посадою у сумі 2910 грн та вирішено виплачувати щомісячно премію у розмірі 513% від посадового окладу та надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі 65% (а.с. 170). 2. Норми права, які застосував суд Частина 1 ст. 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо утримання батьками дитини регулюються главою 15 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина (ст. 180 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина 1\~ст. 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина 2 ст. 182 СК України\~визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі\~ ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»\~прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2025 становить 3196 грн. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 3. Оцінка доказів та мотиви, з яких виходить суд Суд враховує, що станом на даний час дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідач згідно із судовим рішенням від 06.10.2022 у справі № 598/1256/22 зобов`язана сплачувати на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим даний обов`язок відповідач не виконує, унаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 43483,87 грн. При цьому аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно були визначені судом у 2022 році, коли дитині сторін було 15 років. Наразі дитина підросла та для свого інтелектуального та соціального розвитку, а також для забезпечення належних умов проживання та навчання потребує більших витрат, ніж на момент постановлення судового рішення від 06.10.2022. Відтак, виходячи з ринкових цін на товари та послуги, яких щоденно потребує дитина сторін, рівень інфляції в країні, розмір раніше визначених на утримання дитини [PERSON] аліментів є недостатнім для забезпечення дитині належного життєвого рівня. Поряд з цим матеріальне становище відповідача у порівняні з 2022 роком покращилось, оскільки станом на даний час відповідач є військовослужбовицею та отримує дохід. Так, враховуючи зміст\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, ст.\~182,\~183 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок неодноразово наводив Верховний Суд у своїх постановах, зокрема, від 22.05.2019 у справі № 444/2619/16-ц; від 18.09.2019 у справі №127/12177/17-ц. ІІІ. Висновки суду щодо заявлених вимог Зважаючи на зміну з часу ухвалення судового рішення від 06.10.2022 мінімально необхідного рівня матеріального забезпечення дитини відповідного віку, на збільшення витрат на утримання дитини, що впливає на майновий стан позивача, а також на визнання відповідачем позову, суд вважає, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. IV. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Приймаючи до уваги, що згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про зміну способу стягнення аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн, а інші 50 відсотків судового збору у сумі 605,60 грн необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке. Так, у позовній заяві представник позивача зазначив, що у зв`язку з розглядом даної справи позивач планує понести судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20000 грн. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Разом з тим позивач не подав до суду докази на підтвердження розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Так само позивач не подав заяву про намір подати такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що заяву позивача [PERSON] про розподіл понесених позивачем судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20000 грн слід залишити без розгляду.

Outcome: approved