Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

ПАТ «Черкасиобленерго», від імені якого діє ВСП «Уманські енергетичні мережі» звернулось до Уманського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути із [PERSON] на користь ПАТ «Черкасиобленерго» матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст.. 124 КУпАП у розмірі 13\~393 грн. 64 коп. грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.10.2023 року о 15 год. 16 хв. до чергового диспетчера ОДД (місто) оперативно-диспетчерської служби ВСП «Уманські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» надійшло повідомлення про збиту опору ліній електропередачі на перехресті вулиць Герцена-Мазепи в м. Умань Черкаської області. Для з`ясування всіх обставин бригадою ОДС ВСП «Уманські енергетичні мережі» негайно було проведено огляд ПЛ-0,4 Л-Більшовицька від ТП-168 в м. Умань Черкаської області, під час якого було виявлено пошкодження опори №7/2. Про дані обставини було повідомлено чергового Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, де дане звернення було зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події №16205 від 10.10.2023 року та журналі вхідних повідомлень №9810 від 10.10.2023 року. В ході проведення перевірки встановлено, що 09.10.2023 року о 15 год. 16 хв., на місці події здійснювалося оформлення ДТП відносно [PERSON] , [INFO] , не працюючого, проживаючого за адресою: [ADDRESS] , який керувавши транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. [NUMBER] , здійснив наїзд на опору ліній електропередачі, та збив її. В результаті ДТП було складено адміністративні протоколи серії ААБ №157330 за ст.. 124 КУпАП та серії ААД №339951 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказані матеріали були направлені до Уманського міськрайонного суду для прийняття рішення згідно чинного законодавства. 23.11.2023 року суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Р.В. розглянувши матеріали про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст.. 124 КУпАП встановив, що громадянин [PERSON] 09.10.2023 року о 15 год. 16 хв. в м. Умань по вул. Більшовицькій в м. Умань керував транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та здійснив наїзд на перешкоду, а саме опору ліній електропередачі, внаслідок чого відбулося ї пошкодження. Внаслідок вищевказаних дій [PERSON] , опора ліній електропередач №24 зазнала пошкоджень з матеріальними збитками на загальну суму 13\~939 грн. 64 коп. Ухвалою суду від 26.05.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками рекомендованим повідомленням. Рекомендоване повідомлення вручено відповідачу особисто. Станом\~на день винесення рішення\~відзив від відповідача на позовну заяву не надходив. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09.10.2023 року о 15 год. 16 хв. водій [PERSON] керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки ВАЗ 2106, реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись в місті Умань по вулиці Більшовицькій, здійснив наїзд на перешкоду, а саме опору ліній електропередачі внаслідок чого відбулось її пошкодження. Постановою Уманського міськрайонного суду від 23.11.2023 року справа №705/5481/23 провадження №3/705/2759/23, яка набрала законної сиди 05.12.2023 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено\~(збито) опору лінії електропередачі № 7/2 ПЛ-04,4 Л-Більшовицька від ТП-168 в м. Умань Черкаської області. Відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт №01/10/2023 на ремонт та відновлення\~пошкодженої опори\~ВСП «Уманські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» було витрачено\~13\~939,64 грн. Статтею 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у статті 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до роз`яснень, які викладені у постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 13\~939,64 грн. підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено факт скоєння [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої відбулося пошкодження електроопори, належної позивачу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 3\~028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved