Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором АВН0СТ155101714028607687 від 25.04.2024 у розмірі 45024,06 грн станом на 14.04.2025, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 26052,11 грн, 17342,21 грн заборгованості за процентами, 1629,74 грн заборгованості за пенею, судові витрати 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.04.2024 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. 25.04.2024, будучи клієнтом Банку, [PERSON] уклав із Банком кредитний договір АВН0СТ155101714028607687, щодо надання йому кредиту у розмірі 26400 грн строком на 36 місяців (до 24.04.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 85 % річних. Кредитний договір складається із заяви та графіку погашення кредиту.\~ позивач стверджує, що станом на 14.04.2025 заборгованість складає 45024,06 грн, в тому числі 26052,11 грн заборгованість за кредитом, 17342,21 грн заборгованість за відсотками, 1629,74 грн заборгованість за пенею.\~ Позивач доводить, що на договори споживчого кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом №3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023 + 30 днів = 23.01.2024) вимога пункту 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону не поширюється, та нарахування пені не забороняється. Відповідач подав відзив (а.с.54). Відповідач стверджує, що не відмовлявся від боргових зобов`язань і вів переговори із кредитором та підтверджував намір повернути борг. Заборгованість виникла у зв`язку із складними життєвими обставинами: рішення відповідача мобілізуватись до лав Національної Гвардії України у березні 2022 року для захисту України, лікування членів сім`ї. Тому відповідач просить врахувати встановлені законом пільги (п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). Банк відмовив у застосуванні пільг, посилаючись на те, що представлені ним документи містять недоліки оформлення.\~ Тому відповідач просить врахувати намір відповідача виконати зобов`язання, врахувати обставини, що ускладнили виконання зобов`язання, здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням унесених платежів та пільг, відхилити позовні вимоги в частині, що суперечать наданим доказам.\~ Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач у позовній заяві клопотав про розгляд справи без участі його представника у разі його неявки у судове засідання. Відповідач подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі. Вивчивши зміст позову, зміст відзиву, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд вирішив наступне. Суд встановив, що 11.01.2022 відповідач [PERSON] надав свої персональні дані та іншу інформацію, підписав власноручним цифровим підписом Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг «А-Банк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом із Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, як договір приєднання. 25.04.2024 відповідач, як клієнт Банку, ознайомився із паспортом споживчого кредиту «Швидка готівка», який підписав електронним підписом за допомогою відкритого ключа. 25.04.2024 подав до банку заяву про надання послуги «Швидка готівка», у якій просив надати йому кредит за послугою «Швидка готівка» на споживчі потреби у сумі 26400 грн, на строк 36 місяців із 25.04.2024 по 24.04.2027 включно, із процентною ставкою фіксованою 85% на рік, які сплачуються у складі щомісячного платежу. Розмір щомісячного платежу 2067,87 грн. Денна процентна ставка по кредиту 0,17%. Платіжна картка, на який зараховується сума кредиту 69155122667783. У випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки. Заява підписана електронним підписом за допомогою відкритого ключа. Факт надання позичальнику кредиту у розмірі 26400 грн підтверджено Меморіальним ордером від 25.04.2024 (а.с.20). Досліджені в ході судового розгляду наявні у справі докази на переконання суду у своїй сукупності є достатніми для підтвердження тієї обставини, що між сторонами укладено кредитний договір про надання кредиту у розмірі 26400 грн на строк 36 місяців, істотні умови якого викладено у заяві про надання послуги «Швидка готівка». Достовірність цих доказів не викликає у суду сумнівів. Згідно із розрахунком у позовній заяві, до стягнення в судовому порядку позивачем\~ заявлено заборгованість відповідача за кредитним договором, що станом на 14.04.2025 року становить 45024,06 грн, та яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 26052,11 грн,\~ заборгованості за процентами\~ у розмірі 17342,21 грн. Прохання відповідача здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням унесених платежів не підкріплено жодним доказом, що б містив інформацію про внесення ним грошей на погашення заборгованості за процентами та тілом кредиту після 14.04.2025. У цій частині доводи відзиву суд відхиляє. Відповідач просить суд застосувати пільги, передбачені п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На підтвердження статусу військовослужбовця Довідку (у копії) командира [NUMBER] Печерської бригади НГУ від 28.06.2022, копію аркуша анкети (документ не повний) із відміткою про взяття на військовий облік від 07.03.2022, копію Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 07.03.2022, Посвідчення [NUMBER] від 22.06.2023, Роздруківку із додатка Резерв +, сформовану 15.04.2025, із відміткою «Знято». Відомості про дату зняття з військового обліку відповідач не надав. Станом на дату укладання кредитного договору 25.04.2024 діяла редакція п.15 ст.14 Закону із змінами, внесеними згідно із Законом № 2459-IX від 27.07.2022. Відповідно до ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у відповідній редакції, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Зі змісту ч. 15 ст. 14 Закону у відповідній редакції, визначено, що пільги мають: - військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову; - військовослужбовці під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Відповідач не надав належних документів, що підтверджують існування станом на 25.04.2024 один із статусів, визначених у ч.15 ст.14 Закону у відповідній редакції, що діяла станом на 25.04.2024. Тому суд позбавлений можливості з`ясувати чи мав відповідач станом на 25.04.2024 право на пільги, передбачені ч.15 ст.14 Закону у відповідній редакції. Доводи відзиву у цій частині суд відхиляє як недоведені. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договору приєднання були розроблені банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тому, розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами спору доказів, суд вважає встановленою ту обставину, що відповідач отримав від позивача у тимчасове користування позикові грошові кошти, проте зобов`язання з їх повернення виконав неналежно і боргує позивачу 26052,11 грн, які визначені як прострочене тіло кредиту. Крім того, доведено погодження сторонами розміру і порядок сплати процентів за користування кредитними коштами. За поданим розрахунком заборгованість за процентами становить 17342,21 грн, які слід стягнути з боржника. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, розглядаючи спір у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за кредитним договором слід задовольнити. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача неустойку (пеню). З цього приводу суд вирішив наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ця норма Цивільного кодексу України має однозначний зміст, поширює свою дію на кредитні правовідносини, що виникли на підставі кредитного договору у даній справі, норма, передбачена нормативно-правовим актом-Кодексом має перевагу перед нормами у Законах, тому суд її застосовує і вирішує, що вимога про стягнення неустойки у розмірі 1629,74 грн задоволенню не підлягає. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України: --- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1); --- інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2). Отже , з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн при поданні позову, в розмірі 43394,32*2422,40/45024,06=\~ 2334,72 грн. На підставі викладеного, згідно ст.ст.19, 27, 83, 175, 274-275 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial