Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~У червні 2025 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Здолбунівської державної нотаріальної контори Рівненської області,[PERSON] просилазвільнити з-під арешту та заборони відчуження належне їй нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] , на яку накладено арешт 04.07.2008 на підставі розпорядження Здолбунівського районного суду від 15.09.1998 (реєстраційний номер обтяження: 7511810). \~ \~ \~ \~В обгрунтування\~своїх вимог\~позивач зазначила,\~щоїй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . [PERSON] стало відомо, що на дану квартиру існує заборона відчуження на нерухоме майно. 13 лютого 2025 року вона звернулася до центру надання адміністративних послуг, щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Після чого, [PERSON] звернулась до Здолбунівської міської рада де дізналася, що на квартиру накладено арешт 04.07.2008 Здолбунівською районною державною нотаріальною конторою за розпорядженням Здолбунівського суду від 15.09.1998. 18 лютого 2025 року позивач звернулась до Здолбунівської нотаріальної контори, де їй надали копію листа Здолбунівського районного народного суду від 15.09.1998 в якому зазначено: «Згідно рішення арбітражного суду Рівненської області від 31 липня 1998 року про стягнення з [PERSON] жительки [ADDRESS] на користь ВАТ «Рівнехліб» 4950 грн. 93 коп. боргу та пені 247 грн. 55 коп., витрат зі сплати держмита, 50 грн. штрафу в доход держбюджету. Шляхом звернення стягнення на майно Здолбунівський районний суд забороняє будь-які дії по відчуженню майна [PERSON] ». [PERSON] ніякого відношення до квартири не мала та немає. Вказаний арешт на квартиру порушує її право власності, оскільки вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому змушена звертатися до суду. Ухвалою суду від 30.06.2025 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилася, її представник адвокат Ярмольчук В.С. подав заяву якою, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Здолбунівської державної\~нотаріальної контори\~Рівненської області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.02.2025, власником квартири [ADDRESS] з 10.06.2005 є позивач [PERSON] 04.07.2008 за №7511810, реєстратором Здолбунівською районною державною нотаріальною конторою на підставі розпорядження Здолбунівського районного суду від 15.09.1998, накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , власник [PERSON] . Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до\~статті 19 ЦПК України\~розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Згідно із частиною першою\~статті 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша\~статті 328 цього Кодексу). Відповідно до частин першої, другої\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої\~статті 19 ЦПК України\~можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що на даний час потреба в забезпеченні позову відпала, а подальше обтяження на квартиру [ADDRESS] порушує законне право власності [PERSON] , а тому є підстави для скасування вжитих заходів забезпечення позову.

Outcome: approved