Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

Представник АТ «Страхова компанія «ІНГО» звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення коштів до [PERSON] та свої вимоги обгрунтовує тим, що 30 травня 2023 року між AT «СК «ІНГО» та відповідачкою укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків №382200357.23, предметом якого є майнові інтереси застрахованої особи, що не суперечать закону, пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю. Страховими випадками за договорами є смерть, встановлення I, II, III групи інвалідності, тимчасова втрата працездатності, тілесні ушкодження в результаті нещасного випадку. 24 липня 2023 року відповідачка звернулася із заявою на страхову виплату у зв`язку із отриманою 28 червня 2023 року травмою. На підставі поданої заяви та документів 25 липня 2023 року Страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у сумі 20000,00 гривень. Платіжною інструкцією №15928 від 01 серпня 2023 року Страховиком сплачено страхове відшкодування у сумі 20 000,00 гривень. Однак, у червні 2024 року Страховику стало відомо, що 29 травня 2023 року між відповідачкою [PERSON] та ТДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» було укладено договір добровільного страхування життя №988025bz23 від 29 травня 2023 року. При укладанні договору страхування відповідачка не повідомила AT «СК «ІНГО» про те, що нею уже укладено договір, за яким застраховано той же об`єкт - життя та здоров`я. Відповідно до ст.989 ЦК України у редакції Закону, що діяла на момент укладання договору, страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, шо об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним. Таким чином договір №382200357.23 від 30 травня 2023 року є нікчемним. Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з відповідачки на користь позивача безпідставно отримані кошти у розмірі 20000,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 жовтня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 22 січня 2025 року, о 14 год. 00 хв. 22 січня 2025 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 15 квітня 2025 року о 09 год. 30х. у зв`язку з неявкою відповідачки, відсутністю відомостей про її належне повідомлення про дату та час розгляду справи. 16 квітня 2015 року у зв`язку з ліквідацією наслідків від ракетних ударів рф по місту Суми 13 квітня 2025 року, в результаті яких було пошкоджено приміщення суду, та необхідністю проведення відновлювальних робіт, справа не слухалася та перепризначена на 23 липня 2025 року о 09 год. 00 хв. В зазначене судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі,\~\~відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 30 травня 2023 року між АТ «Страхова компанія «ІНГО» та [PERSON] укладено договір № 382200357.23 добровільного страхування від нещасних випадків, предметом якого є майнові інтереси застрахованої особи, що не суперечать законодавству України, пов`язані із життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. Відповідно до умов вказаного Договору, страховими випадками є смерть застрахованої особи в результаті нещасного випадку (п.2.1), встановлення застрахованій особі інвалідності I, II, III груп в результаті нещасного випадку (п.2.2), тимчасова втрата працездатності в результаті нещасного випадку (п.2.4), тілесні ушкодження в результаті нещасного випадку (п. 2.5) (а.с. 4-6). 24 липня 2023 року відповідачка [PERSON] звернулася із заявою до АТ «Страхова компанія «ІНГО» з проханням розглянути подію. що сталася з нею та здійснити страхову виплату, зазначивши, що 28 червня 2023 року вона впала та звернулася за допомогою до травмпункту центральної місцевої лікарні, та просила здійснити виплату страхової виплати у зв`язку із отриманою 28 червня 2023 року травмою (а.с .8). 25 липня 2023 року АТ «Страхова компанія «ІНГО» прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування у сумі 20000,00 гривень., що підтверджується копією страхового акту по рахунку 22/4894 (а.с.9). Позивачем сплачено відповідачці страхове відшкодування у сумі 20000,00 гривень, що підтверджується копією платіжної інструкцією №15928 від 01 серпня 2023 року (а.с.11). За результатами розгляду звернення, ТДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» листом від 21 червня 2024 року № 382/л/цв повідомило АТ «СК «ІНГО», що 29 травня 2023 року між відповідачкою [PERSON] та ТДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» було укладено договір добровільного страхування життя №988025bz23 від 29 травня 2023 року, термін дії з 30 травня 2023 року по 30 листопада 2023 року, що підтверджується копією повідомлення ПрАТ «СК «АРКС Лайф» від 21 червня 2024 року (а.с.12). Відповідно до частини першої\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення, що передбачено пунктом 4 частини другої\~статті 16 ЦК України. Відповідно до ст.979 ЦК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування (п.1 ч.1 ст.980 ЦК України). За ч.1 ст.981 ЦК України, Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з абз.1 ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до п.3 ч.1 ст.989 ЦК України страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним. У правовому висновку, викладеному постанові від 15.07.2020 у справі № 309/2088/16-ц, Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство дозволяє страхувальнику укладати декілька договорів страхування одного об`єкта з різними страховиками. У разі наявності на момент укладення договору страхування іншого чинного договору страхування того ж самого об`єкта від тих саме ризиків, страхувальник зобов`язаний повідомити про це страховика. Невиконання такого обов`язку тягне за собою нікчемність нового договору страхування. При цьому обов`язок доказування факту виконання вимог закону щодо повідомлення страховика про наявність іншого чинного договору страхування щодо того самого об`єкта покладається саме на страхувальника, який повинен діяти як добросовісно, так і обачно, оскільки відповідні обставини можуть істотно вплинути на можливість укладення договору, його умови і, зрештою, на можливість його виконання. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином (ч.3 ст.1212 ЦК України). Враховуючи те, що під час укладення договору з АТ «СК «ІНГО» №382200357.23 від 30 травня 2023 року, відповідачка не повідомила страховика про наявність іншого договору добровільного страхування життя, укладеного з ТДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» 29 травня 2023 року, який був чинний як на момент укладення договору, так і на момент настання страхового випадку (20 червня 2023 року), суд приходить до висновку, що за вказаних обставин договір добровільного страхування від нещасних випадків, укладений із АТ «СК «ІНГО» 30 травня 2023 року за №382200357.23, у силу п.3 ч.1 ст.989 ЦК України є нікчемним. В зв`язку з чим, отримані [PERSON] страхові виплати за цим договором на загальну суму 20000 грн є безпідставно набутим майном, яке у відповідності до вимог ст.1212 ЦК Україні підлягає поверненню АТ «СК «ІНГО». За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими, тому на його користь з відповідачки підлягає стягнення витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 20000 грн. 00 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 3028 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved