Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

У травні 2025 року позивач Орган опіки та піклування Білозерської міської ради в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Білозерської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначивши, що малолітня [PERSON] , [INFO] , має статус дитини, позбавленої батьківського піклування (рішення виконавчого комітету Білозерської міської ради Покровського району Донецької області від 18.04.2023 № 240 «Про надання малолітній [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування») на підставі того, що: - мати дитини, [PERSON] , [INFO] , має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків (висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків від 16.03.2023 № 32/1, виданий Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги Білозерської міської ради»); - відомості про батька дитини, в свідоцтві про народження дитини, записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Рішенням виконавчого комітету Білозерської міської ради Покровського району Донецької області від 18.04.2023 № 35 малолітню [PERSON] , [INFO] , було влаштовано під опіку до рідної тітки [PERSON] , [INFO] . Опікун неодноразово зверталась до служби у справах дітей Білозерської міської ради та повідомляла, що відносини між нею та дитиною не складаються. Спеціалістами служби та центру надання соціальних послуг проводилась робота з опікуном та дитиною, але ситуацію, яка склалася в родині не змінилася. 14.01.2025 опікун дитини [PERSON] звернулася з заявою до начальника Білозерської міської військової адміністрації щодо звільнення її від обов`язків опікуна та припинення опіки над малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що не знайшла спільної мови та підходу до дитини. Малолітня [PERSON] також написала заяву начальнику служби у справах дітей Білозерської міської ради з проханням припинити опіку над нею, у зв`язку з тим, що у неї не склалися відносини з тіткою. Розпорядженням начальника Білозерської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 15.01.2025 № 14 опіку над малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , було припинено. Наказом начальника Білозерської міської ради від 15.01.2025 №2 [PERSON] , [INFO] , було тимчасово влаштовано до [PERSON] . Розпорядження начальника Білозерської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 19.02.2025 № 57 малолітню [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] . Наразі дитячий будинок сімейного типу [PERSON] евакуйований разом з дітьми-вихованцями та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Під час передачі документів [PERSON] колишнім опікуном дитини [PERSON] було виявлено, що [PERSON] загубила висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків від 16.03.2023 № 32/1, виданий Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги Білозерської міської ради». 24.02.2025 службою у справах дітей разом зі старостою Нововодянського старостівського округу було повідомлено особисто [PERSON] , що їй потрібно оновити висновок лікарсько-консультативної комісії до 10.03.2025. Останння розписалась в повідомленні, утім, ні як на нього не відреагувала, про доньку не поцікавилась, а тільки попросила у старости гроші на цигарки. На даний час малолітня [PERSON] навчається у 7-Б класі Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 8 Черкаської міської ради Черкаської області. Відповідно побутової характеристики [PERSON] [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , має дитину [PERSON] , [INFO] , яка наразі з матір`ю не проживає. За станом здоров`я мати не може виконувати свої батьківські обов`язки. За час проживання з дитиною, мати не займалась вихованням, не цікавилась її здоров`ям, не турбувалась про її розвиток, медичний огляд та освіту, дитина була в край неохайному стані, мати примушувала її жебракувати чим і надалі сама займається. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, не доглядає за домівкою, будинок перебуває в аварійному стані. Старостою була проведена з нею розмова щодо позбавлення її батьківських прав, на що вона ніяк не відреагувала. За час перебування [PERSON] в дитячому будинку сімейного типу, мати жодного разу не зателефонувала дитині, інші близькі родичі також не спілкуються з нею. Спосіб життя матері та байдуже ставлення її до своїх батьківських обов`язків несе загрозу життю та здоров`ю малолітньої дитини. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Білозерської міської ради 29.04.2025. Таким чином, враховуючи фактичне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, покладених на неї чинним законодавством України, з метою захисту прав та інтересів дитини, позивач просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 16.05.2025 відкрито провадження по справі та визначено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження. По справі призначено підготовче засідання (а.с.48). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 19.06.2025 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду (а.с.61). 22.07.2025 справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про що свідчить її особистий підпис на судовій повістці 06.06.2025, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання відзиву на позов. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Білозерської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~ За клопотанням представника позивача було допитано свідків. Свідок [PERSON] , яка є провідним психологом Центру надання соціальних послуг Білозерської міської ради, повідомила суду, що десь у 2022 році стало відомо, що [PERSON] періодично зловживає алкогольними напоями та за станом здоров`я не може доглядати за дитиною. Після того як [PERSON] помістили до опікуна, мати її життям не цікавилась. Свідок [PERSON] , яка є старостою Нововодянського старостинського округу Білозерської міської територіальної громади, повідомила, що знає сім`ю [PERSON] тривалий час. Відповідач не займалась дитиною, жебракувала та не виконувала свої батьківські обов`язки. Наразі, знаючи про справу у суді, не цікавиться життям дитини. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю-вихователем дитячого будинку сімейного типу, повідомила, що від того часу, як дитину прийняли до дитячого будинку, мати жодного разу їй не дзвонила та не цікавилась нею. Дитина була замкнута, пригнічена, не могла нормально спілкуватися. Зараз дитина змінилася, вони знайшли спільну мову з нею, спількуються і дитина має нормальне життя. Суд, вислухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого виконкомом Нововодянської сільської ради Добропільського району Донецької області, актовий запис №6 (а.с.11). Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані до свідоцтва про народження дитини, за заявою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.17). Наказом начальника служби у справах дітей Білозерської міської ради від 20.03.2023 №12 [PERSON] , [INFO] , взято на первинний облік дітей, що залишилися без батьківського піклування (а.с.18). Рішенням виконавчого комітету Білозерської міської ради від 18.04.2023 № 34 малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.19). \~ \~ \~ \~ Рішенням виконавчого комітету Білозерської міської ради від 18.04.2023 № 35 встановлено опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , призначено опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] (а.с.21-22). Розпорядженням начальника Білозерської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 15.01.2025 №14 припинено опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] . Звільнено [PERSON] , [INFO] , від здійснення повноважень опікуна малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.23-24). Наказом начальника служби у справах дітей Білозерської міської ради від 15.01.2025 № 2 [PERSON] , [INFO] , було тимчасово влаштовано до [PERSON] на виховання та спільне проживання (а.с.25). Розпорядження начальника Білозерської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області від 19.02.2025 № 57 малолітню [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] (а.с.26-28). На даний час малолітня [PERSON] навчається у 7-Б класі Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 8 Черкаської міської ради Черкаської області, що підтверджується довідкою від 27.02.2025 №111 (а.с.33). Відповідно характеристики Черкаської загальноосвітньої школі І-ІІІ ступенів № 8 від 17.04.2025 №231 [PERSON] , [INFO] , навчається у 7-Б класі з лютого 2025 року. За цей час зарекомендувала себе як не дуже старанна учениця. Має навчальні досягнення початкового та середнього рівнів. Навчається не в повну міру своїх можливостей. Не завжди сумлінно відноситься до виконання домашніх завдань. Пам`ять короткочасна, має труднощі при запам`ятовуванні, потребує постійного повторення, підказки, опори на малюнки. [PERSON] любить спортивні змагання, але складно переносить невдачу. Не завжди дисциплінована. Дуже активна, непосидюча, прагне мати друзів, любить рухливі ігри. Виховується у прийомній сім`ї. Мати-опікун приділяє багато уваги дитині, допомагає у виконанні домашніх завдань, дитина чиста, охайна, має все необхідне приладдя, спортивну форму. [PERSON] відвідує регулярно. Опікун цікавиться успіхом та досягненням дитини, постійно на зв`язку з класним керівником, прислухається до порад (а.с.34). Відповідно побутової характеристики [PERSON] [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , має дитину [PERSON] , [INFO] , яка наразі з матір`ю не проживає. За станом здоров`я мати не може виконувати свої батьківські обов`язки. За час проживання з дитиною, мати не займалась вихованням, не цікавилась її здоров`ям, не турбувалась про її розвиток, медичний огляд та освіту, дитина була в край неохайному стані, мати примушувала її жебракувати чим і надалі сама займається. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, не доглядає за домівкою, будинок перебуває в аварійному стані. Старостою була проведена з нею розмова щодо позбавлення її батьківських прав, на що вона ніяк не відреагувала, а тільки попросила в неї гроші на цигарки. [PERSON] не переймається життям своєї доньки [PERSON] (а.с.35). Згідно висновку органу опіки та піклування Білозерської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , №02-11/1387 визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.7-10). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58). У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§100). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Як роз`яснено у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зібраними по справі письмовими доказами та показами свідків встановлено факт свідомого ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню її доньки [PERSON] , [INFO] . У справі «Хант проти України» ЄСПЛ вказав, що права дитини мають перевагу над правами батьків. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дитини доньки [PERSON] , [INFO] , а тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved