Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1. 23.12.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд капітал" (позивач, ТОВ "Санфорд капітал") - Маслюженко М.П. надіслав через електронний кабінет до Корольовського районного суду міста Житомира позовну заяву до [PERSON] (відповідач), в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 80 314,14 грн, що складається з: - заборгованість за основним боргом в сумі 26 286,95 грн; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 37 801,52 грн, - інфляційні втрати в сумі 11 948,43 грн; - три проценти річних в сумі 4 277,24 грн. 2. Позов обґрунтовувався тим, що 04.04.2017 між Акціонерним товариством "Ідея Банк" (далі - АТ "Ідея Банк") та відповідачем укладено угоду №C02.169.78515 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, за умовами якої відповідач отримав кредитні кошти в сумі 25000 грн в межах кредитного ліміту, визначеного Угодою, однак, свої зобов`язання за Угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 64 088,47 грн, що складається з: - заборгованості за основним боргом в сумі 26 286,95 грн, - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 37 801,52 грн. Вказувалось, що 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» (та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» укладено договір факторингу №16/11-23, згідно умов якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №C02.169.78515, де боржником є [PERSON] 29.12.2023 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» та ТОВ "Санфорд капітал" договір факторингу №29/12-23 згідно умов якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №C02.169.78515 від 04.04.2017. 3. Посилаючись на те, що за умовами вказаного договору факторингу позивач прийняв належні права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №C02.169.78515 від 04.04.2017 у розмірі 64 088,47 грн, а також те, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, останнім заборгованість за кредитним договором непогашена, позивач скористався своїм правом нарахувати інфляційні втрати в сумі 11 948,43 грн; - три проценти річних в сумі 4 277,24 грн за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, представник позивача звернувся до суду з даним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 4. 31.12.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі №296/11843/24, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 5. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення матеріалів позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, який повернутий до суду із зазначенням причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою". 6. Відповідно до частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 4). 7. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. 8. Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходженням від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 9. 04.04.2017 [PERSON] та АТ "Ідея Банк" уклали угоду №C02.169.78515 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, за умовами якої відповідач отримав кредитні кошти в сумі 25000 грн в межах кредитного ліміту у розмірі 200 000,00 грн, процентною ставкою за користування коштами кредитної лінії становить 48.15% річних (а.с. 71-72). 10. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» (та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» укладено договір факторингу №16/11-23, згідно умов якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №C02.169.78515, де боржником є [PERSON] (а.с. 51-64). 11. 29.12.2023 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» та ТОВ "Санфорд капітал" договір факторингу №29/12-23 згідно умов якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №C02.169.78515 від 04.04.2017 (а.с. 38-50). 12. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №C02.169.78515 від 04.04.2017 вбачається, що за відповідачем в період з 04.04.2017 по 16.11.2023 утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 80 314,14 грн, що складається з: заборгованість за основним боргом в сумі 26 286,95 грн; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 37 801,52 грн, а також за період з 05.12.2019 по 23.02.2023сума інфляційних збитків внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання 11 948,43 грн та три проценти річних в сумі 4 277,24 грн (а.с. 73-76). IV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 13. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України). 14. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). 15. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (частина третя статті 11, частина перша статті 13 ЦК України). 16. Зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема, сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). 17. У силу положення статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 18. Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 19. За змістом статей 524, 533-535 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. 20. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 21. Встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, а також стягнення 3% річних та інфляційних втрат внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання. 22. З матеріалів справи вбачається 04.04.2017 [PERSON] та АТ "Ідея Банк" уклали угоду №C02.169.78515 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, за умовами якої відповідач отримав кредитні кошти в сумі 25000 грн в межах кредитного ліміту у розмірі 200 000,00 грн, процентною ставкою за користування коштами кредитної лінії становить 48.15% річних, право вимоги за якою перейшло до позивача на підставі договору факторингу від 29.12.2023. 23. Як вбачається із змісту угоди про відкриття кредитної лінії відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором відповідно до графіку платежів, їх внесення та своїм підписом надав згоду з його умовами, у зв`язку з чим суд вважає, що матеріали справи свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору. 24. Разом з тим, зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту з погашення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом [PERSON] належним чином не виконав, внаслідок чого за відповідачем в період з 04.04.2017 по 16.11.2023 утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 64 088,47 грн, що складається з: заборгованість за основним боргом в сумі 26 286,95 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 37 801,52 грн. 25. Ураховуючи, що невиконання відповідачем свого зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованість за договором від 04.04.2017 у розмірі у розмірі 64 088,47 грн. 26. Крім цього, у позові представник позивача також просить стягнути з відповідача інфляційних збитків та 3 % річних внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 05.12.2019 по 23.02.2023, що становлять суму інфляційних збитків - 11 948,43 грн та 3 % річних в сумі 4 277,24 грн. 27. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц зазначено, що у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. 28. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц зазначено, що правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. 29. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц зазначено, що передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. 30. Ураховуючи, що невиконання відповідачем свого зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача за період з 05.12.2019 по 23.02.2023, 3% річних, передбачених статтею 625 ЦК України у розмірі 11 948,43 грн та інфляційних втрат у розмірі 4 277,24 грн. 31. За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ (а) щодо стягнення витрат зі сплати судового збору 32. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. (б) Щодо витрат на професійну правничу допомогу 33. За правилами частини другої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 34. У позовній заяві зазначено про понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 5 200 гривень, які представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, на підтвердження чого надав копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3332 від 28.04.2017; копію договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 з додатками до нього. 35. Системний аналіз норм статей 137, 141 Цивільного процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат. 36. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 37. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи. 38. Ураховуючи предмет і підстави заявленого позову, який розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, незначну складність справи, усталену судову практику з розгляду даної категорії справи, відсутність необхідності в витребуванні доказів, обсяг виконаних адвокатом робіт, яка полягала у складенні позовної заяви, на підставі поданих позивачем документів, співмірність наданих послуг із складністю справи, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним. 39. Враховуючи принципи розумності і співмірності, складність справи, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, обґрунтованість та пропорційність розміру заявлених витрат на правничу допомогу, які позивач поніс до предмета спору, суд дійшов висновку наявність підстав для часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 гривень.

Outcome: approved