Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 30.05.2025 року представник ТОВ «Санфорд Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування посилався на те, що 05.11.2018 між ПАТ "Ідея Банк" та відповідачем було укладено угоди № C-108-010426-18-980 15.11.2018 року про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти, за умовами якої максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 5500 грн; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24 % річних; строк користування лімітом кредитної лінії - 365 днів з моменту отримання клієнтом прав використання коштів кредитної лінії, з можливістю пролонгації дії кредитної лінії (за умови прийняття банком відповідного рішення). Вказує, що банк свої зобов`язання перед клієнтом за угодою та ДКБО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши клієнту 5500 грн в межах кредитного ліміту, визначеного угодою, а відповідач свої зобов`язання за угодою виконав частково, сплатив банку в рахунок погашення основного боргу та сплати процентів лише 4250 грн, останній платіж здійснено 12.08.2019 року. За доводами позову, 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» був укладений договір факторингу № 16/11-23, за умовами якого ТОВ «ФК «Сонаті» набуло право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і до боржника, яким є відповідач. В подальшому ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» 29.12.2023 року уклали договір факторингу №29/12-23, за умовами якого до позивача по справі перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] за договором, укладеним із первісним кредитором в загальній сумі 16 095,34 гривень, з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 5 437,39 гривень, та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 10 657,95 гривень. Зазначає, що з урахуванням того, що остання видаткова операція за БПР клієнта [PERSON] здійснена за рахунок кредитного ліміту відбулась 29.11.2019 року, то останній платіжний період для внесення обов`язкового мінімального платежу сплив 15.12.2019 року. З цієї дати вся заборгованість позивальника є простроченою. Починаючи з цієї дати і до моменту відступлення прав за вказаним зобов`язанням (16.11.2023 року) банк не проводив нарахування процентів на заборгованість, штрафних санкцій та пені. Беручи до уваги приписи п.18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України поточний кредитор має право правомірно нарахувати і вимагати сплати індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за період починаючи з наступного дня з дати закінчення строку дії кредитного договору 16/12/2019 і до 23.02.2022 року включно. Таким чином, додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, [PERSON] має також сплатити: - інфляційні втрати в сумі 3 039,03 гривень; - три проценти річних в сумі 1 059,65 гривень. А відтак вважає, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 20 194,02 гривень, яку і просить стягнути позивач та судові витрати. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представник позивача в у позовній заяві просив розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу [PERSON] була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, днем вручення якої відповідно до п.4 ч.6 ст.272 ЦПК України є 17.06.2025 року. Правом на подання відзиву не скористався. ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 02.06.2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 15.11.2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду C-108-010426-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якого, АТ «Ідея Банк» відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] та надає клієнту кредит на поточні потреби шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на момент укладення угоди в сумі 5500 грн, максимальний ліміт 200\~000 грн, процентна ставка 24%, а позичальник зобов`язався повернути кредит разом з процентними платежами (а.с.19-20) У п.4 договору вказано, що повернення заборгованості та сплата відсотків за користування Кредитною лінією та/або інших платежів за угодою та договором, в т.ч. черговість погашення вимог банку, здійснюватимуться згідно умов договору, а також відповідно до тарифів, які розміщені на сайті банку за адресою www.ideabank.ua, підписанням угоди клієнт підтверджує, що ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, реальною річною процентною ставкою та з загальною вартістю кредитної лінії, які зазначені в п.5.11 цієї угоди. Пункт 5 договору передбачає, що укладаючи цю угоду про відкриття кредитної лінії обслуговування кредитної картки сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. У пункті 5.2 договору зазначено, що підписанням цієї угоди клієнт доручає банку, а банк зобов`язується здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків клієнта на рахунок ПрАТ «Страхова компанія УНІКА Життя» [NUMBER] в АТ «Ідея Банк»; в порядку та на умовах, передбачених договором страхування Ме С-108-010426-18-980 від 15.11 .2018р. Банк здійснює договірне списання грошових коштів згідно з цим пунктом Угоди, в тому числі, за рахунок наданого кредиту в рамках кредитної лінії і для такого списання банку не потрібне окреме розпорядження клієнта. Згідно пунктів 5.7-5.8 договору - відповідальність сторін за неналежне виконання угоди вказана у договорі, при цьому відповідальність клієнта діє з наступними обмеженнями: 5.7.1, пеня за невиконання грошових зобов`язань за угодою не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшаю за 15 відсотків суми простроченого платежу; 5.7.2. сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань за цією угодою не може перевищувати половини суми, одержаної клієнтом за угодою. 5.8. У разі невиконання клієнтом умов цієї угоди або відсутності коштів у клієнта, банк має право вимагати відшкодування збитків та витрат шляхом здійснення примусового стягнення, пред`явити позов до клієнта, а також віднести на рахунки простроченої заборгованості всі суми заборгованості клієнта. Вказаний кредитний договір підписаний особистим підписом відповідача 15.11.2018 (а.с.20). 15.11.2018 року [PERSON] підписав заяву №С-108-010426-18-980 на приєднання до договору добровільного страхування життя, відповідно до якого страховик: ПрАТ «Страхова компанія УНІКА Життя», страхувальник: заявник, застрахована особа: заявник, вигодонабувач: АТ "Ідея Банк", об`єкт страхування: майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи (а.с.18). До матеріалів справи додано паспорт споживчого кредиту, підписаний власними підписами сторін, 15.11.2018 року, в якому зазначено аналогічні договору умови, а саме щодо інформації та контактних даних кредитодавця, основних умов кредитування з урахуванням побажань споживача (тип кредиту кредитна лінія, сума кредиту 1000 грн - 200 000 грн, строк кредитування 12 місяців, мета отримання кредиту споживчі цілі, спосіб надання кредиту кредитна лінія на поточний рахунок споживача), інформації щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (процентна ставка 24% річних, тип процентної ставки фіксована, плата за обслуговування кредитної заборгованості 4%, загальні витрати за кредитом 581,70 грн, реальна річна процентна ставка 124,74 %), порядок повернення кредиту, додаткова інформація (послуги страховика 1% від суми фатичної заборгованості на кінець розрахункового періоду, наслідки прострочення виконання зобов`язань за договором - пеня 0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 календарного дня, штрафи 50 грн за порушення термінів погашення сплати ОМП, ), інші важливі правові аспекти (а.с.15-16). До матеріалів справи долучена заява № C-108-010426-18-980 про акцепт публічної оферти АТ «ІдеяБанк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, згідно якої [PERSON] підписанням цієї заяви виявив бажання акцептувати публічну оферту АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису та відтиску печатки банку від 20.10.2014 року, яка розміщена на сайті банку (а.с.17). За даними довідки-розрахунку АТ «Ідея банк» за кредитним договором № C-108-010426-18-980 за [PERSON] станом на 16.11.2023 року рахується заборгованість в загальній сумі 16095,34 грн., з яких заборгованість за основним боргом 5437.39 грн., заборгованість за відсотками 10657,95 грн, (а.с.27). У виписці по рахунку [NUMBER] , IBAN [NUMBER] за договором № C-108-010426-18-980, укладеним з [PERSON] зазначено суми погашення заборгованості за кредитом, в тому числі строкової заборгованості, сплати відсотків за користування кредитом, прострочених відсотків, погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості, оплата комісії) (а.с.22-26). 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Сонаті» укладено договір факторингу №16/11-23, за умовами якого банк відступає фактору за цим договором, права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому реєстрі боржників (додаток № 2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (додаток № 1), що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників і електронному вигляді (додаток № 3) клієнтом 1 фактору 1 засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. Друкований Реєстр Боржників після належного його підписанні вважається невід`ємною частиною цього договору (а.с.28-40). Також клієнт 1 і фактор 1 підписали всі додатки до договору факторингу, зокрема і друкований реєстр боржників. ТОВ «ФК «Сонаті» набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № C-108-010426-18-980 від 09 жовтня 2018 року в загальній сумі 12 768,77 грн (а.с.43-46). 29 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» (клієнт ) та товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (фактор ) укладено договір факторингу № 29/12-23, за умовами якого клієнт \~відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до умов факторингу № 29/12-23 від 29 грудня 2023 року ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами (а.с.50-62). Відповідно до друкованого реєстру боржників до договору факторингу № 29/12-23 від 29 грудня 2023року до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло і право вимоги до [PERSON] за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки № C-108-010426-18-980 від 09 жовтня 2018 року в загальній сумі 16095,34 грн (а.с.42). Згідно розрахунку інфляційних втрат за період з 16.12.2019 по 23.02.2022 рік, такі становлять 16095.34 x 1.18881409 - 16095.34 = 3039.03 грн (а.с.72-73). За розрахунком та 3% від суми боргу- з 16.12.2019 до 31.12.2019 (16095.34 x 3 % x 17 : 365 : 100= 22.49 грн.; з 01.01.2020 до 31.12.2020 року : 16095.34 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 482.86 грн; з 01.01.2021 до 23.02.2022 року: 16095.34 x 3 % x 419 : 366 : 100= 554.30 грн. Всього штрафних санкцій: 1059.65 грн. (а.с.74). V.Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються\~Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 204\~ЦК\~України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ч.1 ст.\~205\~ЦК\~України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч.2 ст.\~639\~ЦК\~України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно положень статті 626\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1, 3\~ст. 1056-1 ЦК України\~визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В п. 1ст.\~629\~ЦК\~України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1ст.\~610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1ст.\~612\~ЦК\~України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1ст.\~527\~ЦК\~України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530\~ЦК\~України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 2 статті ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно зст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору Відповідно до статті 512\~ЦК\~України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514\~ЦК\~України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статті 516\~ЦК\~України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами статті 1077\~ЦК\~України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078\~ЦК\~України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі статтею 1080\~ЦК\~України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. За правилом статті 1082\~ЦК\~України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Щодо стягнення інфляційних втрат у сумі 3 039,03 грн та 3% річних у розмірі 1 059,65 грн суд зазначає наступне. Частиною 1статті 1050\~ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи приписи п. 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, представник позивача просить суд стягнути з відповідача нараховані суми інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми за період починаючи з наступного дня з дати закінчення строку дії кредитного договору, а саме з 16.12.2019 року до 23 лютого 2022 року включно. Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що АТ «Ідея Банк» та відповідач шляхом підписання угоди № C-108-010426-18-980 15.11.2018 року про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти обумовили у письмовій формі розмір процентів за користування кредитними коштами в сумі 24%. Відповідач отримав кредит, в подальшому розпорядився даними коштами на власний розсуд, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, кредитні кошти не повернув. Доказів на спростування отримання кредиту за угодою C-108-010426-18-980 від 15.11.2018 року відповідачем не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині сплати тіла кредиту та відсотків за користування кредиту підлягають задоволенню та з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за C-108-010426-18-980 15.11.2018 року в розмірі 16095,34 грн. з яких: заборгованість за основним боргом\~5437,39 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками\~10657,95 грн. Однак, з огляду на те, що за договором факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 року, було відступлено фактору права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, які визначені в друкованому реєстрі боржників, а ні у витязі з друкованого реєструборжників, ні у самому реєстрі боржників, заборгованість за інфляційними втратами та за 3% річних не передавалась, суд вважає, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відтак, позов слід задовольнити частково. VІІ. Судові витрати. Згідно із ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1930,74 гривень судового збору на користь позивача. Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд, зважаючи на позиції сторін щодо цього питання, дійшов такого висновку. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 7200 гривень витрат на професійну правничу допомогу в рамках договору про надання правничої допомоги №1/04 від «01» квітня 2024 року, які і заявив до стягнення з відповідача. На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав такі докази: договір про надання правничої допомоги №1/04 від «01» квітня 2024 року між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» (Клієнт) та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «АЛЬЯНС ДЛС» ( (а.с.7784); акт прийому передачі\~послуг з\~ правничої\~допомоги від 05.05.2025 року, згідно якого адвокатське об`єднання «Альянс ДЛС» в особі керуючого партнера Маслюженка М.П. та ТОВ «Санфорд капітал» підтвердили, що об`єднання надало клієнту послуги відносно боржника, яким є [PERSON] в загальній сумі 7200 грн (а.с. 85); додаток №2 до договору про надання правничої допомоги №1/04 від «01» квітня 2024 року (а.с.87); реєстр боржників від 01.04.2025 року до договору про надання правничої допомоги №1/04 від «01» квітня 2024 року (а.с.63); свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №3332 (а.с.89-90), ордер на надання правничої допомоги серії АЕ №1310920 (а.с.76). Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України). Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. В частині 1ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судовихвитрат:1)розмір витратна правничу допомогу адвоката ,в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4ст. 137 ЦПК України). Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19. Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 7200 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився та здійснив їх оплату. Враховуючи характер\~виконаної адвокатським\~об`єднанням\~роботи,\~принципи співмірності\~та розумності\~судових витрат,\~критерій реальності\~адвокатських витрат,\~а також\~критерій розумності\~їхнього розміру,\~виходячи з\~конкретних обставин\~справи,\~її складності\~та виконаної\~адвокатом роботи,\~усталеної практики\~у даній\~категорії справи,\~критерію необхідності\~та значимості\~процесуальних дій\~у справі,\~суд дійшов\~висновку про\~наявність підстав\~для часткової відмови та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. На підставі наведеного, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 1048, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: partial