Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Олександрівського районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). В обґрунтування заяви зазначила, що 22.03.2025 р. [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] перебувала в будинку, та відбувся обстріл села, в результаті якого згорів їх будинок, мати померла, а заявник отримала численні опіки. З 22.03.2025 р. по 14.04.2025 р. [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні після отримання поранень через обстріл. Після одужання заявник отримала медичне свідоцтво про смерть матері, видане окупаційною владою, в якому містилися 4 помилки, а саме: невірно зазначено ім`я матері, її дата народження, адрес проживання та дата смерті. Три помилки в цьому свідоцтві було виправлено. Проте, дату смерті матері виправлено не було, оскільки, як повідомили представники окупаційної влади, у свідоцтві може бути усунуто не більше трьох виправлень. Отримати свідоцтво про смерть у відділі реєстрації актів цивільного стану за місцем постійного проживання матері неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті матері необхідно заявнику для державної реєстрації смерті особи, згідно з чинним законодавством України, та реалізації її спадкових прав. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд встановити факт смерті [PERSON] у судовому порядку. В судове засідання заявник не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснення на заяву не надав, в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п. 5 ч.1 ст. 293, п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в т.ч., встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Стаття 317 ЦПК України\~встановлює особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Так, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника (ч.1). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню (ч.4). З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 11.07.2025 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . 08.05.1987 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.05.1987 року. Прізвище дружини змінено на [PERSON] . Таким чином, з аналізу вищевказаних документів, вбачається можливість встановити факт родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] . Також, судом встановлено, що згідно копій паспортів, заявник є громадянкою України, її мати [PERSON] також була громадянкою України. Згідно із виписки з медичної картки стаціонарного хворого хірургічного відділення № 634 Василівської центральної районної лікарні, [PERSON] , [INFO] , з 22.03.2025 р. по 14.04.2025 р. перебувала на лікуванні з термічним опіком полум`ям: обличчя, кістей, лівої гомілки, правої сідничної області 3А-2 ступеня до 10%. Травму отримала знаходячись в своєму будинку при атаці дроном з 21.03.2025 р. на 22.03.2025 р. 08.04.2025 року видано копію медичного свідоцтва про смерть серії 23 № 200857593 від 08.04.2025 року, [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] в с. Верхня Криниця, Василівського району, Запорізької області; причини смерті: причина не встановлена через обвуглювання тіла. Згідно із запитом № б/н від 23.06.2025 р., зазначено, що в направленні на судово-медичну експертизу помилково було вказано дату смерті [INFO] , хоча [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Відповідно до\~ст.\~1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.1-3\~ст.9 зазначеного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 1 статті\~17 зазначеного Закону України\~передбачено, що у разі порушення положень цього\~Закону\~державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно з\~ravo1/T102398.html?pravo=1#126" title="Про державну реєстрацію актів цивільного стану; нормативно-правовий акт № 2398-VI від 01.ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про\~оголошення її померлою. Державна\~реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, а також рішення суду про\~встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення особи померлою. Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, у своєму висновку Європейський суд з прав людини у справі «Кіпр проти Туречинни», зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи практику Європейського суду\~з прав\~людини, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Оцінюючи вказані документи, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Суд дійшов висновку про те, що обставини, повідомлені заявником, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, тому наявні підстави для задоволення заяви. Доказів, які б спростовували факт смерті [PERSON] суду не надано.

Outcome: approved