Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Рішенням Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 08 липня 2025 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, відмовлено у повному обсязі. Відповідач [PERSON] через свого представника, адвоката Костянецького Антона Григоровича, звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги у розмірі 20 000 гривень. Заява обґрунтована тим, що відповідачем понесено витрати на правову допомогу у зв`язку із захистом її прав та інтересів у даній справі, а питання розподілу судових витрат на правничу допомогу не було вирішене у рішенні суду від 08 липня 2025 року. Представник позивача [PERSON] адвокат Кириченко Галина Володимирівна подала клопотання від 08 липня 2025 року про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 7 000 гривень, посилаючись на те, що частина заявлених послуг, таких як аналіз законодавства, судової практики та робота з матеріалами в підсистемі «Електронний суд», не є правничою допомогою, а входить до підготовки адвоката до участі в судовому процесі. Враховуючи положення статті 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення додаткового рішення у справі без участі сторін та їх представників. Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, заперечення позивача та матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Згідно з частиною 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина 1 статті 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. У відзиві представником [PERSON] , адвокатом Костянецьким А.Г., зазначено, що попередній розмір судових витрат на правничу допомогу, що очікує понести відповідач, орієнтовно становить 20 000 гривень. Докази витрат подано 06.06.2025 разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, що відповідає строку, встановленому ЦПК України. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] було понесено витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 гривень, що підтверджується договором про надання правової допомоги б/н від 28.04.2023, додатком до договору №1 від 28.04.2023, в якому сторони погодили винагороду у формі гонорару у фіксованому розмірі в сумі 20 000 гривень, актом виконаних робіт від 03.06.2025, детальним описом робіт від 03.06.2025 та розрахунком №03/06/25 від 03.06.2025. Розглянувши клопотання представника позивача про зменшення витрат, суд дійшов висновку, що всі заявлені відповідачем послуги, включаючи аналіз законодавства, судової практики та роботу з матеріалами в підсистемі «Електронний суд», є складовими правничої допомоги, оскільки вони безпосередньо пов`язані із захистом прав та інтересів відповідача у справі. Зазначені послуги є необхідними для якісного представництва в суді, а їх включення до переліку виконаних робіт є обґрунтованим. Суд вважає, що розмір витрат у сумі 20 000 гривень є пропорційним складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи, а також відповідає принципам розумності, передбаченим статтею 141 ЦПК України. Доводи представника позивача про необхідність зменшення витрат на правничу допомогу до 7 000 гривень не є обґрунтованими, тому суд не бере їх до уваги.

Outcome: approved