Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 23 квітня 2025 року [PERSON] звернулась до Чорноморського міського суд Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 27 липня 2024 року, Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 215. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обв`язки. Відсутність порозуміння , поваги один до одного з часом привели до сварок та скандалів. Між ними склались неприязні стосунки і стали один для одного взагалі чужими людьми. З метою збереження сім`ї неодноразово мирились, однак не змогли знайти порозуміння. Подружні відносини на сьогоднішній день припинено і сторони проживають окремо. Вважає, що їх подальше сімейне життя неможливе і такий шлюб суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги прохала задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, поважної причини своєї неявки суду не повідомив. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. Ухвалою суду від 25 квітня 2025 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність положенням ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України. 05 травня 2025 року до суду надіслана уточнення позовна заява. Після отримання інформації щодо місця реєстрації відповідача 16 травня 2025 року постановлена ухвала про відкриття провадження, та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 05 червня 2025 року. Також відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовні вимоги. В судове засідання позивач не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, також не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, поважної причини своєї неявки суду не повідомив. Судовий виклик повернутий до суду з відмітко «…відсутність адреса за місцем проживання». Відповідача було повідомлено про розгляд справи через веб сайт судової влади від 5 червня 2025 року. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, що відповідає положенням ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України. Зі згоди позивача (представника) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підставах. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва (серія [NUMBER] виданого Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що 27 липня 2024 року між сторонами укладено шлюб. Згідно свідоцтва (серія [NUMBER] виданого Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 26 березня 2025 року, вбачається що сторони у справі є батьками - [PERSON] , [INFO] . Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Висновок суду. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу - є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя, та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати. Судові витрати Суд відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стягує з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved