Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

Представник ТОВ\~«Споживчий центр»\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором,\~в якому\~вказує,\~що між\~ТОВ «Споживчий\~центр» та\~відповідачем 23.07.2024\~року укладено\~Кредитний договір\~(оферти)\~№ 23.07.2024-100001261.\~Відповідно до\~умов Договору\~відповідачу надано\~кредит у\~розмірі 12000,00\~гривень,\~що підтверджується\~квитанцією про\~видачу коштів\~від 23.07.2024\~року строком\~на 98\~днів зі сплатою процентів у розмірі: процентна ставка «Стандарт» - 1,5% за один день користування кредитом; денна процентна ставка 1,49%. Також представник позивача вказує, що комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 600 грн, нараховується та обліковується кредитором у день видачі кредиту, а також комісія за обслуговування кредитної заборгованості 600 грн у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Представник позивача також зазначає, що згідно п. 9.1. кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих відсотків та/або комісії до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6 кредитного договору. Представник позивача стверджує, що кредитні кошти були надані позичальнику на підставі укладеної в електронній формі угоди. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 28.10.2024 утворилась заборгованість у розмірі 35520 гривень, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12000,00 гривень, по процентам в розмірі 15120,00 гривень, комісії в розмірі 700 грн, додаткової комісії в розмірі 1800 грн та по неустойці за кожен день неналежного виконання окремого зобов`язання у розмірі 6000 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 23.07.2024-100001261 в розмірі 35520 грн. та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 15.05.2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Представник відповідача - адвокат Цокало Т.М. в судове засідання не прибув, 25.06.2025 направив до суду заяву, у якій просить розглянути справу за відсутності відповідача та його представника, а також просить прийняти від [PERSON] заяву про часткове визнання позову ТОВ «Споживчий центр» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 23.07.2024-100001261 від 23.07.2024 р. в розмірі 13023,3 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 12000 грн., правомірно нарахованих відсотків в розмірі 423,36 грн. та комісії в сумі 600 грн., у задоволенні решти вимог просить відмовити. У доданих письмових поясненнях представник відповідача зазначив, що неустойка в розмірі 6000,00 грн. не підлягає стягненню з відповідача, оскільки нарахована позивачем в період воєнного стану в Україні, а додаткова комісія в сумі 1800,00 грн. не передбачена умовами кредитного договору, тому вважає, що в задоволенні цієї частини позовних вимог необхідно відмовити повністю. Також відповідач не погоджується з розміром заборгованості по відсоткам, що нараховані позивачем за користування кредитними коштами в розмірі 15120,00 грн. за денною процентною ставкою 1,49 % в день, так як вважає, що з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023 р., та яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%, у зв`язку з чим стверджує, що умови кредитного договору, якими встановлена денна процентна ставка в розмірі, що перевищує 1 % в день, суперечать вищенаведеним нормам закону і тому є нікчемними, в силу чого пункти договору позики про нарахування процентів вважає неузгодженими. З урахуванням нікчемності пунктів договору позики, якими денна процентна ставка встановлена з порушенням Закону України «Про споживче кредитування» відповідач вважає, що проценти повинні бути нараховані на рівні облікової ставки НБУ за відповідний період і у здійсненому контр-розрахунку по відсоткам зазначив, що за період з 15.08.2024 р. по 23.10.2024 р. облікова ставка становить 13%, а тому розмір відсотків за користування кредитом становить 423,36 грн. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.07.2024\~року між ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) та\~ [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір, що підтверджується заявкою, яка є невід`ємною частиною\~пропозиції про укладення кредитного договору. Відповідно до\~умов кредитного\~договору №\~23.07.2024-100001261\~від 23.07.2024\~року позичальнику\~надається кредит\~на наступних\~умовах:\~сума кредиту\~складає 12000\~грн;\~строк кредитування\~-\~98\~днів,\~дата повернення\~кредиту \~28.10.2024; Розмір процентів розраховується: за ставкою 1,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших чотирьох чергових періодів кредитування; за ставкою 1,0% - за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується стандартна процентна ставка (процентна ставка «Економ»); денна процентна ставка 1,49%; комісія, пов`язана з наданням кредиту 600 грн. Також п.12 кредитного договору № 23.07.2024-100001261 від 23.07.2024 року передбачено сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості 600 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До Комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. Протягом строку дії договору тарифи та комісії за фінансовою послугою залишаються незмінними (п. 15 Договору). Реквізити\~належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 5457-80XX-XXXX-2492. Також, пунктом 16 заявки до кредитного договору № 23.07.2024-100001261 від 23.07.2024 року передбачено, що орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача становить 29520 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 17520 грн. Пропозиція, заявка, відповідь про прийняття пропозиції, в яких зазначені основні умови кредитування, підписані [PERSON] одноразовим ідентифікатором Е385, який, відповідно до додатку до кредитного договору № 23.07.2024-100001261 від 23.07.2024, було відправлено на фінансовий номер телефону [NUMBER] . 23.07.2024 позивач видав відповідачу кредитні кошти у розмірі 12000 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення», номер транзакції в системі iPay.ua - 460777510, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі (а.с. 10). Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 23.07.2024-100001261 від 23.07.2024, за [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 35520,00 грн, яка складається: 12000 грн - основний борг, 15120,00 грн - проценти, 600 грн - комісія, 6000 грн неустойка, 1800 додаткова комісія (а.с. 14). Частиною першою\~статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України\~встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно з положеннями частин першої, другої\~статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України,правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей\~525,\~526,\~530 ЦК України,зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. В\~статті 611 ЦК України\~вказується, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом статей 626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно із частиною першою\~статті 638 ЦК України\~та частиною першою\~статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України,\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Відповідно до частини 1\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом\~статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до\~статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно\~статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 6\~ЦК України утверджений принцип свободи договору у цивільних правовідносинах, за змістом якого його учасники вправі врегулювати свої відносини на власний розсуд; учасникам цивільних правовідносин лише забороняється відступати від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до\~статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі статті 8 вищевказаного Закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну фору. Вказаний кредитний договір укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам\~ЦК України\~та цивільного законодавства. Відповідно до пунктів 1, 5 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію /п.п. 6, 12 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»/. Згідно із частиною третьою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Частиною шостою статті 11 вищевказаного Закону передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону\~встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З копій пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 23.07.2024-100001261 від 23.07.2024 слідує, що відповідачем було використано для її підписання електронний підпис. Суд приходить до висновку, що позивач надав належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, після закінчення строку кредитного договору [PERSON] не повернув грошові кошти, відтак суд приходить до висновку про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем за основним боргом в розмірі 12000,00 грн. Крім того, позивачем також нараховано проценти за період з 23.07.2024 року по 28.10.2024 року (98 днів в межах строку дії кредитного договору), що згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 23.07.2024-100001261\~від 23.07.2024 становлять 15120,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. З`ясувавши обставини справи, встановивши правові норми, які підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено\~статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~пунктом 5, відповідно до якого максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Відповідно до п. 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування»\~тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже,\~до 21\~квітня 2024\~року (120 днів з 24 грудня 2023 року) застосовується розмірі\~2,5 % в день, з 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року (наступні 120 днів) підлягає застосування процентна ставка, що не може перевищувати 1,5 % в день, а тому розмір процентів за користування кредитними коштами, починаючи з 23.07.2024 по 19.08.2024 включно дорівнює: 12000,00 грн. х 1,5 % х 28 днів = 5040,00 грн. За решту періоду строку дії договору, що залишився (98-28=70 днів), тобто з 20.08.2024 по 28.10.2024, розмір процентів за користування кредитом дорівнює: 12000,00 грн х 1% х 70 днів = 8400,00 грн. Враховуючи вище зазначені обставини, встановлені судом, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 13440,00 грн. Суд відхиляє доводи представника відповідача про неузгодження денної процентної ставки в силу нікчемності пунктів договору позики про нарахування процентів за ставкою 1,5% в день та необхідності з цих підстав застосування облікової ставки НБУ за відповідний період, оскільки умови договору сторонами узгоджувались, договір було укладено 23.07.2024 і відповідно до п. 17\~Прикінцевих та Перехідних положень\~Закону «Про\~споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки протягом перших 120 днів не може перевищувати 2,5%, протягом наступних 120 днів - 1,5 %, а за умовами укладеного договору позики № 23.07.2024-100001261 від 23.07.2024 для нарахування процентів передбачено денну процентну ставку в розмірі 1,5 %, що відповідає вимогам вказаного закону. Окрім того, за доводами позивача, [PERSON] має заборгованість за комісією за надання кредиту у розмірі 600 грн та додатковою комісією за обслуговування кредиту в розмірі 1800 грн. (по 600 грн. у кожному з трьох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку чи іншої фінансової установи встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту і, відповідно, така умова не є нікчемною. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 20.09.2024 у справі № 331/2974/23 (провадження № 61-7620св24). Аналізуючи умови пункту 12 Договору № 23.07.2024-100001261 від 23.07.2024, суд дійшов до висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення та стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням того, що укладеним між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] договором передбачено нарахування вказаних видів комісії, встановлено перелік послуг, за які встановлюється комісія за обслуговування, до яких не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. Таким чином, суд відхиляє доводи представника відповідача про безпідставність нарахування позивачем додаткової комісії в розмірі 1800 грн., оскільки при підписанні кредитного договору відповідач підтвердив, що він обізнаний про умови договору, погодився з усіма умовами даного договору, в тому числі про нарахування комісії в розмірі 600 грн. за обслуговування кредитної заборгованості у кожному із трьох чергових періодів. Зважаючи на вказане, суд вважає обгрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача нарахованої за умовами договору комісії, пов`язаної з наданням кредиту, в розмірі 600 грн та додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1800 грн. Що стосується нарахування позивачем неустойки в розмірі 6000 грн, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX та набрав чинності 17.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Загальновизнаним є факт, що Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово був продовжений та продовжує діяти на час розгляду справи. Таким чином, оскільки кредитний договір № 23.07.2024-100001261 був укладений сторонами 23.07.2024 та діяв до 28.10.2024, тобто в період дії в Україні воєнного стану, то нарахована позивачем неустойка у розмірі 6000 грн не може бути стягнута із відповідача, оскільки відповідач нормою закону звільнений від обов`язку такої сплати. Нарахована неустойка підлягає списанню позивачем. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку щодо невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності в нього боргових зобов`язань за вказаним кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з мотивів, що викладені вище. Відтак, з відповідача підлягє стягненню заборгованість в загальному розмірі 27840 грн, яка складається з: 12000 грн - основний борг, 13440 грн - проценти, 600 грн комісія, 1800 грн додаткова комісія. Відповідно до положень частини першої\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., враховуючи часткове задоволення позову (78%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1889,47 грн (2422,4 х 78%) судового збору.

Outcome: partial