Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Проць В.А., звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою. Заява мотивована тим, що її чоловік [PERSON] проходив військову службу по мобілізації у військовій частині [NUMBER] . З повідомлення Першого відділу Хмільницького РТЦКСП №250 від 30.01.2023 їй стало відомо, що її чоловік молодший сержант [PERSON] , під час виконання бойового завдання у складі підрозділу на тимчасово непідконтрольній Україні території в районі м. Соледар Донецької області зник безвісти 15.01.2023 під час захисту Вітчизни. За фактом зникнення безвісти її чоловіка за особливих обставин проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Заявницею як дружиною військовослужбовця в/ч [NUMBER] [PERSON] та її представником неодноразово перевірялась інформація через ДП «Український національний центр розбудови миру» (НІБ) та Координаційний штаб з питань поводження з військовополоненими чи рахується її чоловік по обліках як військовополонений, однак до результату він не привів. Натомість, відповідно до повідомлення ДНДЕКЦ МВС України за №19/36/2-6215-2024 від 12.02.2024 станом на 09.02.2024 встановлено імовірний збіг спорідненості з ДНК-профілем зразка букального епітелію [PERSON] , [INFO] , тобто, матері її безвісти зниклого чоловіка [PERSON] , [INFO] . Судово-медичним експертом за результатом проведеної вищевказаної експертизи не видавалось, ні їй як дружині, ні його матері лікарське свідоцтво про смерть (форма 106/0). Отримати вищевказаний висновок експерта, ні їй, ні її представнику так і не вдалось, оскільки органи досудового розслідування посилаються на таємницю слідства. 07.05.2025 вона подала до Козятинського відділу ДРАЦС письмову заяву про видачу їй свідоцтва про смерть її чоловіка [PERSON] , однак їй було відмовлено з тих мотивів, що нею не було надано лікарських документів, на підставі яких можливо видати свідоцтво про смерть відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Подія загибелі [PERSON] сталася [INFO] під час виконання ним бойового завдання у складі підрозділу на тимчасово непідконтрольній Україні території в районі м. Соледар Донецької області під час захисту Вітчизни. Тіло загиблого залишилося на тимчасово непідконтрольній території ЗСУ, тому не є можливим, у визначеному законодавством порядку, встановити та підтвердити юридичний факт смерті особи на території, де на даний час ведуться бойові дії та забрати тіло даного військовослужбовця. Метою встановлення факту, що має юридичне значення, є державна реєстрація смерті [PERSON] , який породжує правові наслідки для заявника та їхніх дітей, зокрема, реалізація соціальних прав членів сім`ї загиблого військовослужбовця. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник - адвокат Проць В.А. заяву підтримали, аргументуючи мотивами, викладеними у ній, та просили її задовольнити. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] заяву визнала та не заперечувала проти її задоволення. У судове засідання представник заінтересованої особи Козятинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області не з`явився, письмового пояснення на заяву про оголошення фізичної особи померлою не подав. У судове засідання представник заінтересованої особи Міністерства оборони України не з`явився, проте надав до суду письмові пояснення, які просив врахувати при ухваленні рішення, зокрема, згідно наказу №309 код запису [NUMBER] активні бойові дії на території м. Соледар Соледарської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області розпочались 24.02.2022 та закінчилися 24.01.2023. Отже, шестимісячний строк, встановлений ч.2 ст.46 ЦК України у даному випадку з моменту закінчення активних бойових дій на вказаній території до моменту звернення до суду із даною заявою про оголошення особи померлим закінчився. Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, заінтересованої особи, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.09.2009 батьками [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] та [PERSON] . 23.08.2009 [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб із [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.08.2009. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.02.2011 батьками [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.04.2018 батьками [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] та [PERSON] . 30.01.2023 начальник [INFO] сповістив [PERSON] про зникнення безвісти її чоловіка молодшого сержанта [PERSON] , [INFO] , [INFO] під час виконання бойового завдання у складі підрозділу на тимчасово непідконтрольній Україні території в районі м. Соледар Донецької області. 01.02.2023 за заявою [PERSON] було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження №12023020230000056 за ч. 1 ст.\~115\~КК України та внесено відомості до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, що підтверджується копією витягу з ЄРДР від 01.02.2023 та копією витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20230618-833 від 18.06.2023. Командир відділення аеромобільного взводу аеромобільної роти аеромобільного батальйону молодший сержант [PERSON] дійсно в період з 02.08.2022 по 22.12.2022, з 28.12.2022 по 20.01.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Соледар Бахмутського району Донецької області, що підтверджується копією довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №1283 від 03.04.2025. Згідно з копією витягу з Єдиного державного реєстру ветеранів війни №20250415-00024073 від 15.04.2025 [PERSON] 10.02.2025 надано статус учасника бойових дій безтерміново. Як вбачається з копії військового квитка серії [NUMBER] , виданого 01.07.2022 [INFO] , [PERSON] з 04.07.2022 проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до копії довідки №2028 від 24.10.2022, виданої командиром військової частини [NUMBER] , молодший сержант [PERSON] 07.06.2022 призваний на військову службу по мобілізації на період дії воєнного стану та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних сил України та інших формувань, до виконання дій на різкі зміни в оперативній обстановці та з 04.07.2022 проходить службу у військовій частині [NUMBER] . Згідно копії Витягу з наказу №79-РС від 21.03.2023 молодшого сержанта [PERSON] , командира відділення аеромобільного взводу аеромобільної роти аеромобільного батальйону, увільнено від займаних посад і зараховано у розпорядження командира [NUMBER] окремої аеромобільної бригади Десантно-штурмових військ Збройних сил України з 21.03.2023. З копії наказу №327 від 31.01.2023 командира військової частини [NUMBER] вбачається, що командир 1 відділення 1 аеромобільного взводу 10 аеромобільної роти [NUMBER] аеромобільного батальйону військової частини [NUMBER] молодший сержант [PERSON] вважається таким, що зник безвісти під час захисту Вітчизни з 15.01.2023. Як вбачається з копії Виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, відомості про перебування у полоні [PERSON] відсутні. З копії Витягу з інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими № 2025-96-5190 від 22.04.2025 вбачається, що інформація про [PERSON] в Інформаційній системі з питань поводження з військовополоненими відсутня. Згідно повідомлення про результати перевірки геномної інформації заступника директора Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №19/36/2-6215-2024 від 12.02.2024 державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром результатом перевірок за центральним обліком генетичних ознак людини Експертної служби МВС та Електронним реєстром геномної інформації люди (далі - ЕРГІЛ) ДНК-профіля фрагмента пальця трупа № 58 (об`єкт № 1) висновку експерта ДНДЕКЦ МВС від 02.02.2024 № CE-19-24/1502-БД кримінальним провадженням від 04.06.2022 № 12022100100001341, поміщено до ЕРГІЛ під абетково-цифровим колом 25574630 24 001502 001 U, станом 09.02.2024 встановлено імовірний збіг спорідненості з ДНК-профілем зразка букального епітелію [PERSON] , [INFO] , матері зниклого безвісти [PERSON] , [INFO] , у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС від 24.03.2023\~№ CE-19/102-23/2371-БД кримінальним провадженням від 01.02.2023 № 12023020230000056, поміщено до ЕРГІЛ під абетково-цифровим кодом 24525055 23 002371_001_Q. За результатами розгляду адвокатського запиту заступник начальника РВП начальник СВ Бахмутського РВП Лящук А. повідомив, що [PERSON] не є стороною кримінального провадження, у зв`язку із чим станом на 26.05.2025 задля недопущення порушення норм кримінально-процесуального законодавства, підстави щодо надання копії проведеної молекулярно-генетичної експертизи в рамках кримінального провадження за №12022100100001341 від 04.06.2022, а також по кримінальному провадженню №12023020230000056 від 01.02.2023 - відсутні. Відповідно до повідомленням Козятинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №384-28.19-95 від 08.05.2025 видати свідоцтво про смерть гр. [PERSON] , [INFO] , неможливо, у зв`язку з відсутністю даних у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. На виконання ухвали суду від 25.06.2025 заступником директора Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надано повідомлення про неможливість виконання ухвали суду №19/2/1-32354-2025 від 15.07.2025, оскільки висновок експерта від 02.02.2024 №СЕ-19-24/1502-БД виконано та надано ініціатору призначення молекулярно-генетичної експертизи за кримінальним провадженням №12022100100001341 від 04.06.2022, тобто органу досудового розслідування, який її призначив. Отже, з 15.01.2023 заявник [PERSON] як дружина не може отримати свідоцтво про смерть чоловіка [PERSON] , [INFO] , у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки відсутня довідка про його смерть. Метою встановлення факту, що має юридичне значення, є державна реєстрація смерті [PERSON] , [INFO] , який породжує правові наслідки для заявника, а саме отримання виплат, передбачених законодавством після загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, тобто від встановлення цього факту залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Відповідно до частини другої статті 46\~ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно з частиною третьою статті 46\~ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Відповідно до частини четвертої статті 46 ЦК України порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до статті 305\~ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з частиною першою статті 306\~ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. З тлумачення частини першої та другої статті 46 ЦК України можна дійти висновку про те, що цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 року у справі №490/342/17). Щодо порядку оголошення фізичної особи померлою внаслідок бойових дій Велика Палата Верховного Суду вирішила виключну правову проблему в постанові від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22, де визначила, що строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи (пункт 72). Суд дійшов висновку про те, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, вважати, що військовослужбовець [PERSON] , [INFO] , зник безвісти 15.01.2023 під час виконання бойового завдання у складі підрозділу на тимчасово непідконтрольній Україні території в районі м. Соледар Донецької області у зв`язку з військовою агресією російської федерації. Вогневий контакт з противником під час виконання бойового завдання є обставинами, що загрожували життю та здоров`ю, і можуть давати підстави припускати загибель особи. Це прямо підпадає під дію частини другої статті 46 ЦК України. Місце зникнення військовослужбовця [PERSON] - район населеного пункту Соледар Бахмутського району Донецької області. Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» м.\~Соледар Соледарської\~міської територіальної\~громади входило до переліку територій, на яких велися бойові дії, а саме з 24.02.2022 (дата початку бойових дій) по 24.01.2023 (дата завершення бойових дій). Отже, оскільки бойові дії в районі зникнення [PERSON] завершилися 24.01.2023, а заявник звернулася до суду 03.06.2025, шестимісячний строк, встановлений частиною другою статті 46 ЦК України, з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22, вже минув. Про місце перебування військовослужбовця [PERSON] немає жодних відомостей, за цей час не було підтверджено факт перебування останнього у полоні, висновок молекулярно-генетичної експертизи до суду не надано. [PERSON] зник безвісти за обставин, що загрожували йому смертю та дають обґрунтовані підстави припустити про його ймовірну загибель під час безпосередньої участі в бойових діях та виконання бойового завдання [INFO] у районі населеного пункту Соледар, Бахмутського району, Донецької області під час захисту Батьківщини та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області. Факти збройної (військової) агресії російської федерації відносно України, окупації частини території України, зокрема з 24.02.2022 року, є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з положеннями ч.3 ст.82 ЦПК України. Правовий режим воєнного стану триває по теперішній час. Заявник має особисту, в тому числі цивільно-правову заінтересованість, у зміні правового статусу її чоловіка [PERSON] , якого просить оголосити померлим. Оголошення її чоловіка померлим заявнику необхідне для отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затверджених Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 45. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, тобто має індивідуальний характер. Заявник просить оголосити померлим [PERSON] за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, що відповідає висновку, викладеному в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц, в якому йдеться мова про те, встановлення факту загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення обставин, при яких загинув військовослужбовець при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 26.02.2024 у справі № 686/9938/23 зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення заяви про оголошення військовослужбовця померлим, Верховний Суд виходив із того, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення особи загиблою під час виконання військового обов`язку по захисту держави України у російсько-українській війні від дня вірогідної смерті. Крім того, Верховний Суд зазначив, що з урахуванням конкретних обставин справи оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня настання відповідної події. У цій справі апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог частини другої статті 46 ЦК України, вказавши, що шестимісячний строк, передбачений цією нормою, слід обраховувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Відтак йдеться про право суду оголосити особу померлою після спливу шести місяців з дати відповідної події, яка загрожувала смертю. Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №\~154/2135/17 суд виснував, що у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі частини другої статті 46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою (про яку немає відомостей про місце її перебування в місці її постійного проживання) на підставі частини першої статті 43 ЦК України. Положеннями п. 3 ч. 2 та ч. 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У постановах від 26.04.2023 у справі № 337/3725/22, від 29.03.2023 у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. При цьому Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у цьому випадку є рішення суду про оголошення особи померлою. У зв`язку з вказаним вище, враховуючи тривалий час відсутності будь-якої інформації, відсутність тіла, а також те, що військовослужбовець [PERSON] зник за обставин, що загрожували йому смертю, суд дійшов до висновку, що заяву слід задовольнити. Частиною третьою статті 46\~ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Державна реєстрація смерті особи, оголошеної судом померлою, проводиться за рішенням суду, надісланим судом відділу державної реєстрації актів цивільного стану, після набрання ним законної сили або за заявою осіб, що були заявниками при розгляді судом справи, чи спадкоємців померлого. Складений актовий запис про смерть включається до книги поновлених актових записів цивільного стану за поточний рік. У цих випадках датою смерті вважається день набрання рішенням суду законної сили, якщо інше не зазначено в рішенні суду (пункт 9 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5). Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина третя статті 294 ЦПК України). Заявник у своїй заяві просить оголосити [PERSON] померлим від дня набрання законної сили рішенням суду, і це не суперечить положенням частини третьої статті 46 ЦК України, тому суд визначає саме цю дату днем його смерті. На підставі викладеного та

Outcome: approved