Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , в якому просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину на наступне нерухоме майно: - квартиру\~ [ADDRESS] ; - нежитлове приміщення № 8 загальною площею 5,7 кв.м., у будинку [ADDRESS] ; -\~земельну ділянку площею 0,0764 га, кадастровий номер 5123783500:02:002:1852, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У порядку поділу майна подружжя стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 1/2 частини ринкової вартості\~легкового автомобіля марки «Ssang Yong Кorado», 2013 року випуску, чорного кольору, об`єм двигуна 1998 см.3, VIN ТЗ [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , що становить 222 210 грн. 00 коп., виділивши даний транспортний засіб у приватну власність [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.08.2023 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 509/4173/23 шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), зареєстрований 27.03.2018 Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис 396, розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишено [PERSON] . Від шлюбу подружжя мають сина [PERSON] , [INFO] . Перебуваючи у шлюбі сторонами набуто, зокрема: - автомобіль «Ssang Yong Corado», 2013 року випуску, чорного кольору, об`єм двигуна 1998 см.3, VIN ТЗ [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] ; зареєстрований ТСЦ 5141 за позивачем, - квартиру [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу від 17.03.2023, посвідченого приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області, - нежитлове приміщення № 8 загальною площею 5,7 кв.м., у будинку [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу від 17.03.2023, посвідченого приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , з розміром частки 1. Підстава виникнення права власності - Договір купівлі-продажу від 17.03.2023, посвідчений приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області. Окрім того, колишнім подружжям у період перебування у шлюбі придбано земельну ділянку площею 0,0764 га, кадастровий номер 5123783500:02:002:1852, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації, яка сформована за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказана вище земельна ділянка зареєстрована за [PERSON] з розміром частки 1. Підставною для державної реєстрації є Договір купівлі-продажу від 27.11.2019, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. Нерухоме та рухоме майно, яке складається із квартири, нежитлового приміщення, земельної ділянки та автомобіля, що вказані вище, набувалось у власність під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти, спільними зусиллями та працею, в інтересах сім`ї, зокрема, з метою забезпечення родини власним житлом. Кошти зароблені подружжям внаслідок спільної праці, займаючись бізнесом із продажу вхідних дверей. Шлюбний договір між колишнім подружжям не укладався. Домовленості щодо володіння, користування і розпорядження майном не досягнуто. У добровільному порядку вирішити майновий спір не представляється можливим. 07.05.2024 року ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання. 21.06.2024 року представником відповідача адвокатом Чумаченком С.О. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить: - визнати за [PERSON] право власності на 8/100 частки у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку поділу майна подружжя; - визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини у праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0764 га, кадастровий номер - 5123783500:02:002:1852, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку поділу майна подружжя; - у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 1/2 частини ринкової вартості легкового автомобіля марки «SSANG YONG», модель «KORANDO», номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , що становить 160 801 (сто шістдесят тисяч вісімсот одна) грн., та визнати за [PERSON] право власності на легковий автомобіль марки "SSANG YONG", иодель "KORANDO", номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . В цей же день, представником відповідача\~адвокатом Чумаченком\~С.О.\~подано до\~суду зустрічний\~позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, який обгрунтовує наступним. 04 жовтня 2017 року державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області» було зареєстровано за [PERSON] право власності на квартиру під [ADDRESS] , загальною площею 31,7 кв.м., номер запису про право власності: 22692473, що вбачається з договору купівлі-продажу від 12.05.2023 року. 27 березня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Київським районним у м. Одеса відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] . 03 жовтня 2018 року [PERSON] придбано транспортний засіб «Ssang Yong Korando», 2013 року випуску, чорного кольору, об`єм двигуна 1998 см. З, VIN [NUMBER] . 27 листопада 2019 року, [PERSON] придбано земельну ділянку площею 0,0764 га, кадастровий номер - 5123783500:02:002:1852, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] , у шлюбі подружжя народився син [PERSON] . 17 березня 2023 року між [PERSON] (Позикодавець), який є братом [PERSON] та [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір позики згідно з яким Позикодавець передає у власність Позичальникові грошові кошти в сумі 30 000 доларів СІЛА, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві суму позики в строк встановлений цим договором. Станом на 17.03.2023 офіційний курс НБУ гривні щодо іноземних валют становив 36,5686 грн. за 1 (один) долар СІЛА, тобто, ЗО 000 доларів США за вказаним курсом НБУ еквівалентно 1 097 058 грн. (30 000 * 36,5686). В той же день, 17 березня 2023 року, [PERSON] за 1 305 000 грн. придбав 3 (трьох) кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , згідно з Договором купівлі-продажу серія та номер 355, виданим 17.03.2023 приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу, Чімбер О.В. В той же день. 17 березня 2023 року, [PERSON] за 49 000 грн. придбав нежитлове приміщення № 8 (вісім) загальною площею 5.7. кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, грошові кошти (30 000 доларів СІЛА) отримані у позику були витрачені на придбання квартири за адресою: \~ \~ \~ \~ [ADDRESS] . 26 квітня 2023 року, [PERSON] та [PERSON] перестали вести спільне господарство та вирішили проживати окремо, фактично припинивши шлюбні відносини, при цьому, [PERSON] повідомила [PERSON] що буде проживати у м. Полтава з іншим чоловіком, з яким вона перебуває у романтичних відносинах. Підтвердженням вищенаведеного є розписка [PERSON] від 26.04.2023 згідно з якою вона отримала від [PERSON] 45000 (сорок п`ять тисяч) грн. для переїзду в м. Полтава на оренду квартири, оплату дитячого садочка для сина. Крім того, відповідно до договору оренди у приватної особи від 07.05.2023 [PERSON] є орендарем квартири за адресою: [ADDRESS] та прийняла житло в користування на підставі договору. 12 травня 2023 року [PERSON] за 561 000 грн. продав належну йому на праві приватної власності однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 8 Договору вищенаведеного купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за № 717, відчужувана за договором квартира є особистою приватною власністю Продавця - [PERSON] , оскільки набута ним до державної реєстрації шлюбу. 27травня 2023 року, тобто вже на момент припинення фактичних шлюбних відносин, між [PERSON] (Позичальник) та [PERSON] (Позикодавець) було укладено Договір позики №1 грошових коштів у розмірі 15500 (доларів США). Метою отримання [PERSON] вказаних коштів у позику було повернення боргу перед [PERSON] за вищевказаним договором позики від 12.03.2023 року. 01 червня 2023 року, [PERSON] повернув борг [PERSON] ЗО 000 (тридцять тисяч) доларів США за договором позики від 12.03.2023 року, що підтверджується розпискою [PERSON] на договорі позики. Станом на 01 червня 2023 року офіційний курс НБУ гривні щодо іноземних валют становив 36,5686 грн. за 1 (один) долар США, тобто, 561000 грн. за офіційний курс НБУ гривні щодо долару США еквівалентно 15341 долару США. Таким чином, повернення [PERSON] боргу [PERSON] (тридцять тисяч) доларів США за договором позики від 12.03.2023 року відбулось з коштів, що належали особисто [PERSON] від продажу однокімнатної квартири, а саме: 561000 грн., що еквівалентно 15 341 доларам США та 14 659 доларів США, з коштів запозичених у борг у [PERSON] в період припинення фактичних шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] 30 серпня 2023 року, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 509/4173/23 шлюб, зареєстрований 27.03.2018 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 396, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Таким чином, представник відповідача зазначає, що за час шлюбу було набуте наступне майно, що підлягає подвлу: - Квартира [ADDRESS] . - Нежитлове приміщення № 8 у будинку [ADDRESS] . - Земельна ділянка площею 0,0746 га, кадастровий номер - 5123783500:02:002:1852, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . - Транспортний засіб «Ssang Yong Korando», 2013 року випуску, чорного кольору, об`єм двигуна 1998 см. З, VIN ТЗ - [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований ТСЦ 5141. Щодо поділу квартири [ADDRESS] , представник відповідача зазначає, що вартість придбаної квартири на момент її придбання становила 1 305 000 грн. та придбана за рахунок запозичених коштів 1 097 058 грн. (30 тисяч доларів США), заощаджень подружжя у розмірі 207 942 грн. (близько 5686 доларів США за курсом 36,5686 грн.). Враховуючи, що [PERSON] одноособово, за рахунок коштів, що належали йому особисто було повернуто заборгованість 30 тисяч доларів США, запозичених у [PERSON] на придбання вищенаведеної квартири слід дійти висновку, що квартира підлягає поділу з визнанням судом за [PERSON] права власності на 92/100 частки квартири та визнанням за [PERSON] права власності на 8/100 частки квартири, що розраховується наступним чином. 1/100 частки квартири придбаної за 1 305 000 грн. становить 13 050 грн. (130500:100). Спільні кошти Позивача та Відповідачки вкладені у купівлю квартири становлять 207 942 грн. (1 305 000 - 1 097 058), 1/2 вказаних коштів становить 103 971 грн. (207 942 : 2). Таким чином, Позивачем на придбання квартири витрачено 103 971 грн. зі спільних коштів подружжя (207 942 грн.) та 1 097 058 грн. із запозичених подружжям коштів (борг подружжя повертався виключно за рахунок коштів, що належали особисто Позивачу), що разом становить 1 201 029 грн. (1 097 058 + 103 971) або 92/100 від 1 305 000, та розраховується як 1 201 029 : 13 050 = 92,0328736. При цьому, 8/100 від 1 305 000 розраховується як 103 971 : 13 050 = 7,96712644. Щодо поділу нежитлового приміщення № 8 у будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0746 га, кадастровий номер - 5123783500:02:002:1852, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зазначає, що позивач за зустрічним позовом погоджується з тим, що зазначене нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу на засадах рівності частко подружжя по 1/2 частки між Позивачем за зустрічним позовом та Відповідачкою за зустрічним позовом. Щодо стягнення в порядку поділу майна подружжя із [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації у розмірі 1/2 частини ринкової вартості легкового автомобілю марки «Ssang Yong Korando», 2013 року випуску, чорного кольору, об`єм двигуна 1998 см. З, VIN ТЗ - [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований ТСЦ 5141, що становить 222 210 гри., виділивши даний транспортний засіб у власність [PERSON] , представник висловив позицію у відзиві на позовну заяву, де зазначає, що відповідач не погоджується зі звітом про незалежну оцінку колісного транспортного засобу Ssang Young Korando та висновком про вартість майна з підстав не зазначення у звіті та висновку будь-яких даних про комплектацію, загальний технічний стан, пробіг тощо. Крім того, всупереч ст. 12 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», зміст звіту про оцінку майна не містить розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Разом з тим, Довідкою про вартість майна від 07.06.2024 р., складеною суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] встановлено, що ринкова (дійсна) вартість об`єкт: колісного-транспортного засобу марки «SSANG YONG», модель «KORANDO» складає 321 602 грн. Таким чином, сума грошової компенсації у розмірі 1/2 частки ринкової вартості транспортного засобу марки «SSANG YONG», модель «KORANDO», що підлягає стягненню на користь [PERSON] становить 160 801 (сто шістдесят тисяч вісімсот одна) грн., та розраховується як 321 602 : 2. 03.07.2025 року представник позивача адвокат Кучерявою Т.В. подала до суду відповідь на відзив, де вказує наступне. Щодо спірної\~квартири позивач [PERSON] , не погоджуючись із доводами колишнього чоловіка, та вказує про те, що дійсно, 01.06.2023 брату позивачки [PERSON] у місті Києві було повернуто борг колишнім подружжям у сумі 30 000 доларів США, з яких [PERSON] вніс 15 000 доларів США, як ним вказано, від продажу власної однокімнатної квартири, у свою чергу, [PERSON] внесла суму - 15 000 доларів США, запозичену згідно Договору позики від 20.05.2023року у [PERSON] , яку зобов`язана повернути у строк до 20.05.2025 року. Повертати борг самостійно [PERSON] не планував, оскільки, навіть, після прийняття рішення про припинення шлюбних стосунків і від`їзд [PERSON] разом із сином до м. Полтави, відповідач, як ним вказано у відзиві, взяв із [PERSON] розписку про отримання нею 45 000 грн. для оренди квартири в м. Полтаві та оплати за садочок сину, не дивлячись на перебування у шлюбі та нібито спільний бюджет подружжя. Після припинення шлюбних стосунків сторонами у справі, між останніми існувала домовленість про те, що [PERSON] в інтересах дитини буде приїздити до Одеси разом із сином з метою спілкування батька та сина та за для того, щоб між ними не втратився емоційний зв`язок, оскільки [PERSON] у зв`язку із військовим станом мінімізував свої поїздки країною. На підтвердження викладеного вище [PERSON] до відповіді на відзив приєднано декілька копій квитків на потяг з Полтави до Одеси і навпаки на її ім`я та ім`я сина та роздруківки із сайту Укрзалізниці. Проте, одна дата вирізняється з поміж інших і пов`язана із подією повернення боргу братові позивачки. Так, 27.05.2023 року [PERSON] придбано квиток із Полтави до Одеси, а 01.06.2023 року (дата повернення боргу [PERSON] ) квиток на ім`я [PERSON] та її сина [PERSON] придбано напрямком руху Київ-Полтава, оскільки того дня колишнє подружжя розрахувалось за борговою розпискою перед [PERSON] у м. Києві. Таким чином, виконання зобов`язання щодо повернення боргу [PERSON] у сумі 30 000 доларів США відбулось солідарно з коштів, належних колишньому подружжю особисто. ПІоло спірного автомобіля, позивач вважає надану оцінку автомобіля відповідачем в сумі 321 602 грн. як таку, що вкрай занижена, не відповідає реальній ринковій та дійсній його вартості, оскільки спірний автомобіль знаходиться у максимальний комплектації, свідченням чого є повний привід, рейлінги, підігрів сидінь, датчик дощу. Окрім того, автомобіль має низький пробіг (близько 130 тис км), знаходиться у відмінному технічному стані (він проходить сервісне обслуговування в офіційному сервісному центрі, де завжди планово відбувається заміна усіх необхідних рідин та розхідних матеріалів (на кшталт олії в двигуні, коробці передач, заміна лампочок і т.д.). Автомобіль доукомплектовано порогами, магнітолою, проведена звукоізоляція салону. Також додає, що автомобіль не був у ДТП, жодних значних кузовних ремонтів не виконувалося. У серпні 2023 року була капітально відремонтована коробка перемикання передач. 16.07.2024 року представником відповідача подано до суду письмове заперечення на відповідь на відзив з якому заперечив ту обставину, що о [PERSON] повертала борг своєму братові [PERSON] у сумі 15000 доларів США Відповідачем не визнається, посилаючись на те, що саме [PERSON] особисто повертав борг [PERSON] зафіксований у Договорі позики від 12.03.2023 року, укладеному між [PERSON] та [PERSON] , та на зміст особистого листування у месенджері «Viber» між [PERSON] та [PERSON] , а також між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 14.11.2025 року об`єднано в одне провадження вимоги за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. Підготовче провадження закрито, та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Кучерява Т.В. первісний позов підтримала з підстав, зазначених у заявах по суті справи. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Представники відповідача - адвокати Чумаченко С.О., Ніц А.С., Поліхранова Ю.В. в судове засідання не з`явились по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник відповідача адвокат Кокарєв А.П. подав заяву про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи, посилаючись на те, що договір про надання правничої допомоги з [PERSON] було укладено лише 16.07.2025 року. Також зазначив, що пепередні представники відповідача вже не здійснюють представництво його інтересів. Ознайомившись з матеріалами справи, судом не виявлено відповідних повідомлень представників відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про припинення представництва інтересів [PERSON] , а тому їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду даної справи, в якій під час минулого судового засідання був присутній представник відповідача , було закінчено з`ясування обставин та перевірки їх доказами та оголошено перерву перед судовими дебатами. Заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, дослідивши подані заяви сторін, письмові докази по справі, суд вважає, що первісний позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, у свою чергу, у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.03.2018 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №396. Від шлюбу подружжя мають сина [PERSON] , [INFO] . 30.08.2023 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 509/4173/23 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишено [PERSON] . Судом встановлено, що під час шлюбу подружжям придбано рухоме та нерухоме майно, зокрема: - легковий автомобіль марки «Ssang Yong Кorado», 2013 року випуску, чорного кольору, об`єм двигуна 1998 см.3, VIN ТЗ [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] ; - квартиру [ADDRESS] ; - нежитлове приміщення № 8 загальною площею 5,7 кв.м., у будинку [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,0764 га, кадастровий номер 5123783500:02:002:1852, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний факт сторонами не заперечувався, стороною відповідача за первісним позовом заперечуються лише розмір частки у спільному майні на квартиру та вартість автомобіля. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4\~ст. 10 ЦПК). Правовідносини щодо розподілу спільного майна подружжя врегульовано\~Сімейним кодексом України\~(далі\~СК). \~ \~ \~ \~ Відповідно достатті 60 СК Українимайно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зістаттею 63 СК Українидружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною першою статті 66 СК України визначено, що подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Відповідно до частини першої статті 67 СК України дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном. Це право залишається і після розірвання шлюбу (стаття 68 СК України). При цьому у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина першастатті 70 СК України). Згідно п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. № 11\~вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК, ч. 3\~ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3\~ст. 325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. У відповідності до вимог п. 4\~ст. 264 ЦПК\~при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~ Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеної у постанові № 6-801цс16 від 07.09.2016, ст. 60\~СК України\~визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Нормами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, дослідження та оцінки всіх доказів, а також зазначення норм матеріального права, якими суд керувався при вирішенні позову. За загальним правилом, встановленим частиною 1\~статті 70 Сімейного кодексу України, при поділі майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Статтею 71 СК\~України визначено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Аналіз змісту положень\~статті 71 СК України\~дає підстави для висновку, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку. Разом з тим, оцінюючи положення частини п`ятої\~статті 71\~СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, слід ураховувати, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач. Указане узгоджується з висновками, викладеними Верховним Судом у постановах: від 29.04.2020 у справі № 210/4854/15-ц та від 03.06.2020 у справі № 487/6195/16-ц. Верховний Суд у постанові від 21.06.2023 у справі № 654/3751/18 послався на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.10.2022 у справі № 757/64512/16-ц, якою зазначено, що «головним критерієм поділу майна як об`єкта права спільної сумісної власності є припинення правовідносин спільної сумісної власності між колишніми учасниками та припинення відносин спільної власності взагалі (ч. 3 ст. 372 ЦК України); у разі поділу кожен учасник має право одержати в натурі ту частину спільного майна, яка відповідає його частці у спільному сумісному майні. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21)». Суд звертає\~увагу на\~правовий висновок,\~викладений Верховним\~Судом у\~постанові від\~03.06.2024\~у справі\~№ 712/3590/22,\~згідно якого надання згоди\~іншим з\~подружжя на\~набуття майна\~подружжям (стороною\~договору)\~свідчить про\~набуття майна\~подружжям у\~право спільної\~сумісної власності,\~оскільки у\~такому випадку\~відбувається розпорядження\~коштами,\~які належать\~подружжю на\~праві спільної\~сумісної власності; наявність письмової\~згоди одного\~з подружжя\~на укладення\~іншим із\~подружжя договору\~купівлі-продажу\~майна,\~зафіксованої у\~такому договорі,\~свідчить про\~придбання майна\~за спільні\~кошти у\~спільну сумісну\~власність,\~оскільки згода\~іншого подружжя\~на набуття\~майна підтверджує\~придбання такого\~майна за\~спільні кошти\~подружжя; у разі, якщо інший з подружжя надав згоду на розпорядження майном (коштами) для набуття майна в спільну сумісну власність і така згода зафіксована безпосередньо у договорі купівлі-продажу майна, який вчинено іншим з подружжя, то суд не може своїм рішенням підміняти домовленість подружжя про набуття майна в спільну сумісну власність. Судом встановлено, що в Договорі купівлі-продажу спірної квартири [ADDRESS] від 17.03.2023 зазначено, що цей договір вчинений за письмовою згодою дружини покупця [PERSON] , яка викладена окремою заявою (2 арк.). Отже, наявність такої письмової згоди від [PERSON] свідчить про придбання майна за спільні кошти у спільну сумісну власність, оскільки згода іншого з подружжя на набуття майна підтверджує придбання такого майна за спільні кошти подружжя. Щодо посилань представника відповідача на повернення особистих коштів [PERSON] в розмірі 30000 дол. США, які було взято в борг за договором позики від 17.03.2023 року, суд зазначає, що під час розгляду справи стороною відповідача не доведено як факту припинення шлюбних відносин між сторонами з 26.04.2023 року, так і факту повернення особистих коштів відповідача в розмірі 30000 дол. США. Продаж 12.05.2023 року квартири [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] , та повернення боргу [PERSON] 01.06.2023 року, тобто через 20 днів після отримання коштів з продажу власної квартири, не може саме по собі свідчити про повернення відповідачем особистих коштів, взятих у борг в інтересах сім`ї. Щодо укладеного договору позики №1 від 28.05.2023 року між [PERSON] та [PERSON] , згідно якого [PERSON] взяв у борг у [PERSON] в сумі 15500 дол. США, суд зазначає, що запозичені відповідачем кошти взято також в період шлюбу з [PERSON] та за недоведеністю факту припинення шлюбних відносин в цей період, вважаються набутими в інтересах сім`ї. Доказів, що саме ці запозичені кошти чи інші особисті кошти відповідача, повернуті 01.06.2023 року [PERSON] в рахунок погашення боргу в розмірі 30000 дол. США, в матеріалах справи відсутні. Отже, враховуючи факт укладення договору позики від 12.03.2023 року між [PERSON] та [PERSON] в інтересах сім`ї для придбання квартири, виникнення прав та обов`язків за цим договором в обох із подружжя, факт повернення боргу сторонами під час шлюбу за рахунок спільних коштів сім`ї, суд вважає за необхідне позовну вимогу [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/2 частину на квартиру [ADDRESS] , слід задовольнити. Стороною відповідача не доведено наявність обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі майна подружжя. Щодо поділу рухомого майна подружжя - автомобіля «Ssang Yong Кorado» суд зазначає наступне. Згідно звіту про незалежну оцінку, суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] , що надано позивачем, ринкова вартість колісного транспортного засобу марки «Ssang Yong Corado»,2013 року випуску, чорного кольору, об`єм двигуна 1998 см.3, VIN ТЗ [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , на дату оцінки 02.04.2024, складає 444\~420 грн. У свою чергу, відповідачем надано суду довідку про вартість майна від 07.06.2024, складену суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , згідно якої ринкова вартість вказаного автомобіля марки «Ssang Yong Corado» склала 321 602 грн. З клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи учасники справи до суду не звертались. Суд вважає, що при визначенні оцінки вартості вказаного майна, слід взяти до уваги довідку про вартість майна від 07.06.2024, складену суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , оскільки вказаним суб`єктом оціночної діяльності взято до уваги більш ширші параметри для визначення вартості автомобіля, вказано аналоги об`єктів та враховано матеріали фотофіксації об`єкта оцінки. Тому суд, погоджується з визначеною вартістю автомобіля Ssang Yong Кorado», 2013 року випуску, чорного кольору, об`єм двигуна 1998 см.3, VIN ТЗ [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , яка становить 321 602 грн. 00 коп. Представник відповідача під час розгляду справи та у з відзиві на позовну заяву погоджувався частково з позовною вимогою позивача про поділ даного автомобіля та не заперечував щодо стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації у розмірі 1/2 частини ринкової вартості даного автомобіля саме в розмірі 160 801,00 грн., визнавши за ним право власності на даний автомобіль. Враховуючи вищаневедене, суд вважає частково доводеними позовні вимоги позивача за первісним позовом, у зв`язку з чим первісний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя підлягає частковому задоволенню. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя слід відмовити, оскільки обсяг майна за зустрічним позовом не збільшено, висловлена не згода лише з часткою у спірному майні, вказаному у первісному позові, щодо поділу квартири [ADDRESS] . Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК\~зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У ст.\~141\~ч. 1,\~2\~п. 3\~ЦПК України\~визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] за подання даної позовної заяви сплачено судовий збір у загальному розмірі 14 517,60 грн. з урахуванням ціни позову, яку визначено вартістю частини спірного майна 1 451 760,00 грн. Даним рішенням позовні вимоги за первісними вимогами задовольняються частково, зменшено розмір стягнення грошової компенсації за спірний автомобіль заявлено 222 210 грн., задовольняється 160 801 грн., тобто на 61 409 грн. менше. В іншій частині позов задовоьняється. Тобто, з урахуванням пропорційності розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 13 903,51 грн. сплаченого судового збору (1390351х14 517,60/1 451 760=13903,51). На підставі викладеного,

Outcome: approved