Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

Представник Поляков Олексій Володимирович в інтересах позивача ТОВ "ФК\~"Ейс"звернувся у суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 139952 від 16.05.2024. Позов мотивує тим, що 16 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредіплюс" (далі ТОВ "ФК "Кредіплюс") та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 139952\~(далі\~Кредитний договір)у формі електронного документа з використанням електронного підпису, який підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 40c0b453. Згідно з умовами Кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував 16 травня 2024 року відповідачу грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] . 10 жовтня 2024 року між ТОВ "ФК "Кредіплюс" та позивачем укладено договір факторингу № 10102024 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №10102024 від 10.10.2024 від ТОВ "ФК "Кредіплюс" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 31918,23 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором у розмірі 31918,23 грн, а також судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 травня 2025 року вказану цивільну справу передано за підсудністю до Ковельського міськрайонного суду Волинської області. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2025 року вказану цивільну справу передано за підсудністю до Ратнівського районного суду Волинської області. До Ратнівського районного суду Волинської області дана цивільна справа надійшла 23 червня 2025 року. Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 24.06.2025 року відкрито провадження в справі, витребувано докази із АТ "Універсалбанк". До суду 10.07.2025 року надійшла інформація із АТ "Універсалбанк" стосовно рахунків відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 25.07.2025 року постановлено заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення. Позивач не з`явився, просив провести розгляд справи без участі його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, не клопотав про відкладення розгляду справи, відзив на позов не подав. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Судом установлено, що 16 травня 2024 року між ТОВ "ФК "Кредіплюс" та [PERSON] укладено Кредитний договір № 139952, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора 40c0b453. За умовами Кредитного договору ТОВ "ФК "Кредіплюс" надає [PERSON] кредит загальний розмір якого становить 18750 грн в наступному порядку: у розмірі 15000 грн. на рахунок/картку Позичальника № [NUMBER] ; у розмірі 3750 грн шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 300,00% річних. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту становить 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 грн. Тип процентної ставки фіксована. Комісія за надання кредиту складає 3750 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 20% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту. Загальний строк кредитування за цим договором складає 126 днів з 16.05.2024 по 19.09.2024 (пп.2.2.1, п.2.3, п.2.4, п.2.5, п.2.6 Кредитного договору). \~ТОВ "ФК\~"Кредіплюс"\~на виконання\~умов Кредитного\~договору 16\~травня 2024\~року перерахувало\~відповідачу грошові\~кошти у\~розмірі 15000\~грн на\~платіжну картку\~№ [NUMBER] ,\~указаною відповідачем\~у Кредитному\~договорі,\~що підтверджується\~Довідкою ТОВ\~"ФК\~"Кредіплюс"\~№12\~від 26.12.2024 та листом АТ "Універсал Банк" № БТ/Е-7345 від 04.07.2025. Таким чином, сторони погодили усі істотні умови кредитування та відповідач отримав кошти у сумі 15000 грн, шляхом їх зарахування на банківську картку вказану ним у Кредитному договорі. 10 жовтня 2024 року між ТОВ "ФК "Кредіплюс" і ТОВ "ФК "Ейс" укладено договір факторингу № 10102024, згідно з умовами якого ТОВ "ФК "Кредіплюс" зобов`язується відступити ТОВ "ФК "Ейс" права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ "ФК "Ейс" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "ФК "Кредіплюс" за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до Витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №10102024 від 10 жовтня 2024 року Реєстру прав вимог №1 від 10 жовтня 2024 року ТОВ "ФК "Кредіплюс" відступило ТОВ "ФК "Ейс" право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 139952 від 16.05.2024 в сумі 31918,23 грн, з яких 18750 грн заборгованість за тілом кредиту; 12367,23 грн заборгованість за відсотками; 801,00 грн заборгованість по комісії. Таким чином, надані представником позивача копії договору факторингу та реєстру права вимоги є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору. Згідно з частинами першою, третьою\~статті 509 ЦК\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені статтями 1048 та 1056-1 ЦК України. Зокрема, ч. 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З наданих розрахунків вбачається, що [PERSON] не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості за Кредитним договором в рахунок первісного кредитора чи позивача, чим порушив зобов`язання, встановлені Кредитним договором. Суд, перевіривши надані позивачем розрахунки та встановивши, що вони проведені з урахуванням строку кредитування, виходячи із розміру відсотків, визначених в кредитному договорі, дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за Кредитним договором в розмірі 31918,23 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 18750 грн; заборгованості за несплаченими відсотками 12367,23 грн; комісії 801 грн. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження\~понесення витрат\~на правничу\~допомогу представником\~позивача подано\~до суду\~наступні документи:\~договір про\~надання правничої\~допомоги №\~04/02/25-01\~від 04.02.2025,\~укладений між\~ТОВ "ФК\~"Ейс"\~та адвокатським\~бюро "Тараненко\~та партнери";\~додаткову угоду\~№ 17\~до договору\~про надання\~правничої допомоги\~№ 04/02/25-01\~від 04.02.2025;\~копію свідоцтва\~про заняття\~адвокатською діяльністю\~№ 4956\~від 24.04.2012; копію довіреності\~від 04.12.2024;\~акт прийому-передачі\~наданих послуг\~від 04.02.2025,\~згідно з\~яким АБ\~"Тараненко\~та партнери"\~надало правову\~допомогу ТОВ\~"ФК\~"Ейс"\~щодо стягнення\~заборгованості з\~ [PERSON] \~за кредитним\~договором №\~139952від 16.05.2024 на загальну суму 7000 грн. Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача. Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, яка є нескладною та розглядалась в спрощеному позовному провадженні, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved