Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника - адвоката Демидчук Т.Ю. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції про визнання батьківства. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] відповідач народила дитину, доньку [PERSON] . 07.01.2025 державну реєстрацію народження проведено Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що складено актовий запис про народження №72 та видано свідоцтво про народження [NUMBER] . Батьком народженої дитини згідно ст. 122 СК України було записано [PERSON] , оскільки між ним та відповідачем було укладено шлюб та на момент державної реєстрації його не було розірвано, а на момент смерті чоловіка не пройшло 10 місяців. [PERSON] , помер [INFO] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] носив формальний характер, відповідач не проживала та не вела спільне господарство з [PERSON] , а фактичні сімейні стосунки відповідач підтримувала з позивачем та наслідком яких стало народження доньки [PERSON] . На підставі викладеного, позивач просить суд задовольнити його заяву. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28.04.2025 року відкрито провадженя у справі за правилами загального позовного провадження. 24.07.2025 року представник позивача в підготовчому засіданні підтримала вимоги позову та просила про їх задоволення. Відповідач в підготовчому засіданні підтримала позовні вимоги, та просила суд ухвалити рішення про їх задоволеня. Від представника третьої особи на адресу суду надійшов лист з проханням слухати справу у відсутності представника. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі в підготовчому засіданні, у зв`язку з існуванням визначених ч. 3 ст.200 ЦПК України умов з огляду на наступне. Судом встановлено, що 30.01.2008 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис №84. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». 23.05.2024 року Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було проведену державну реєстрацію смерті [PERSON] , який помер [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про народження, [INFO] у [PERSON] народилась дочка - [PERSON] . Батьком народженої дитини згідно ст. 122 Сімейного кодексу України було записано [PERSON] , оскільки на момент державної реєстрації шлюб не було розірвано, а на момент смерті чоловіка не пройшло 10 місяців. Сторона позивача та відповідача повідомили суд, що вищезазначений шлюб носив формальний характер, відповідач досить тривалий час не проживала разом та не вела спільне господарство з [PERSON] , а фактичні сімейні стосунки відповідач підтримувала з позивачем та наслідком яких стало народження доньки [PERSON] . На момент державної реєстрації народження дитини ні позивач, ні відповідач не знали та відповідно не використали своє право здійснити державну реєстрацію народження дитини з зазначенням біологічного батька дитини, у зв`язку з чим, у актовому записі № 72 та свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] , складеного 07.01.2025 Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зазначено батьком дитини - [PERSON] . Згідно з вимогами ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно з вимогами ч. 3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно з п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню ( ч.1 ст. 61 ЦПК України). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки в ході розгляду справи судом знайшов своє підтвердження факт того, що позивач [PERSON] є біологічним батьком дитини, про що не заперечує мати дитини [PERSON] , яка виступає відповідачем у справі, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Витрати по сплаті судового збору залишити за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved