Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

До Центрального районного суду міста Дніпра на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2025 про передачу справи для розгляду за підсудністю надійшли матеріали вищезазначеної цивільної справи. Подана позовна заява обґрунтована тим, що 25.04.2015 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки було змінено на « [PERSON] ». Спільне життя з відповідачкою не склалося, у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння, втратою почуття кохання та поваги один до одного. На сьогоднішній день сім`я розпалася остаточно та відновити подружні стосунки неможливо, сторони не проживають разом з березня 2022 року, мають окремий бюджет та спільного господарства не ведуть. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2025, цивільну справу було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 31.03.2025. 01.04.2025 ухвалою суду від Міністерства соціальної політики України витребувано інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно відповідачки, на виконання якої 14.05.2025 листом Міністерства соціальної політики України від 12.05.2025 повідомлено, що станом на 07.05.2025 в ЄІБД ВПО інформація щодо запитуваної особи відсутня. Ухвалою суду від 19.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, який визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача адвоката Красюка І.В. до суду надійшли заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення\~на сайті\~«Судова влада\~України». Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 30.07.2025 у судовому засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 ЦПК. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За правилами, встановленими частиною 1 статті 21 Сімейного кодексу України , шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами частин 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Таким чином, у розумінні норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, у якому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу\~це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Згідно з частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі\~статтею 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими\~статтею 112 Сімейного кодексу України , суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.04.2015. Шлюб зареєстрований Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №118. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з березня 2022 року, не мають наміру поновлювати відносини, сім`я носить виключно формальний характер. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не встановлено. Підстав для надання сторонам строку для примирення судом також не встановлено. З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Згідно\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач\~ [PERSON] \~звільнений від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки є учасником бойових дій, на підтвердження чого в матеріалах справи наявне посвідчення серії [NUMBER] . З огляду на вищевикладене, враховуючи норми\~ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у сумі 968, 96 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved