Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Представник ТОВ ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2590880 від 17.11.2021, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем у розмірі 20621,40 грн., судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.11.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №2590880 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 7000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, однак відповідач не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання. Внаслідок чого за ним станом на дату звернення до суду утворилася заборгованість у розмірі 20621,40 грн. 10.08.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № ККЛУ-10082023, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за договором №2590880 від 17.11.2021 та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Лінеура Україна», у тому числі і до [PERSON] . Оскільки сума заборгованості новому кредитору відповідачем не сплачено, тому ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить стягнути з нього зазначену суму заборгованості разом із судовими витрати. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 18.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 05.05.2025, яке відкладено до 22.07.2025. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, проте направив заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом направлення рекомендованого повідомлення на адресу реєстрації. Крім того, про судове засідання відповідач повідомлявся на сайті Судової влади України. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 17.11.2021 між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №2590880 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит в розмірі 7000,00 грн. Строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка становить 1,99% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Клієнта, відповідно до п.4.1 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4,2 Договору. Знижена процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується відповідно до наступних умов (а.с.25-38). Кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Договір було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М241 17.11.2021, 20:53:10. Цього ж числа відповідачем був підписаний і паспорт споживчого кредиту (а.с. 21-24). Довідкою про ідентифікацію підтверджується надання [PERSON] одноразового ідентифікатора - М241, який було направлено на його номер телефону [NUMBER] (а.с. 46). ТзОВ «Лінеура Україна» умови договору про надання споживчого кредиту виконало в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит на суму 7000 грн, що підтверджується повідомленням про перерахування коштів на платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 45). Згідно розрахунку заборгованості за договором №2590880 від 17.11.2021 заборгованість [PERSON] перед ТзОВ «Лінеура Україна» станом на 10.08.2023 становить 20621,40 грн, яка складається з 7000 грн - заборгованості за тілом кредиту, 13621,40 грн - заборгованості за процентами (а.с. 40-43). 10 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № ККЛУ-10082023, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за договором №2590880 від 17.11.2021 та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Лінеура Україна» (а.с. 48-55), у тому числі і до [PERSON] на загальну суму 20621,40 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників (а.с. 56). 20.02.2025 ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» надіслало [PERSON] досудову вимогу про сплату ним вказаної вище заборгованості, яка залишилася не виконаною (а.с. 59). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного «повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею». Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов`язання чи зміна його умов не допускається, а ст. 1054 ЦК України передбачає обов`язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Норми ст. 625 ЦК України вказують, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідачка, не сплативши у вказаний у договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України"Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України"Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. За приписами ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на вище викладене, та беручи до уваги, що між первинним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено відповідний кредитний договір за умовами якого останньому було надано кредитні кошти у розмірі 7000,00 грн. Користуючись якими відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню коштів та сплату відсотків не виконав, тому позовна заява ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал», який є правонаступником ТОВ «Лінеура Україна», про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №2590880 від 17.11.2021, про надання коштів на умовах споживчого кредиту підлягає задоволенню шляхом стягнення з останнього на користь позивача заборгованості у розмірі 20621,40 грн. Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем. Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved