Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

02.05.2025 позивачка [PERSON] звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу сторін. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.05.2025 справа передана на розгляд до Семенівського районного суду Полтавської області. 03.07.2025 справа надійшла до Семенівського районного суду Полтавської області. Позивачка [PERSON] обґрунтовує позовні вимоги фактичним розпадом сім`ї, неможливістю подальшого збереження шлюбу, відсутністю взаєморозуміння, поваги один до одного. Можливості зберегти сім`ю немає. Дітей від шлюбу сторони не мають. Подружнє життя не склалося. 04.07.2025 судом ухвалено розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, запропоновано відповідачеві повідомити суд свою позицію щодо можливості розірвання шлюбу; протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі скласти відзив на позов тощо. Позивачка заявою від 29.05.2025 просила провести судовий розгляд справи без її участі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 19). 12.07.2025 відповідач копію ухвали суду, інформацію щодо розгляду справи, копію позовної заяви з додатками отримав за своїм зареєстрованим місцем проживання, що є їх належним врученням відповідачеві. Відзиву на позов не складав. Заявою від 03.07.2025 позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 29). Суд встановив, що 05.09.2023 між сторонами зареєстровано шлюб. Позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище із " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 6). Сторони спільних дітей не мають. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, мають різні погляди на сімейне життя. Подальше збереження їх шлюбу неможливе. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст.\~56 Сімейного кодексу України далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх дітей, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Позивачка не повідомляла суд про необхідність відновлення дошлюбного прізвища. Оскільки позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено 1211,20\~грн судового збору (а.с. 1, 2), а відповідач визнав позов повністю, то позивачці згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України слід повернути з державного бюджету 50 % відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 605,60 грн (1211,20\~* 50 %), а решту 605,60\~грн стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved