Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

у січні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, заінтересована особа - Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Заява обґрунтована наступним. [INFO] народилася [PERSON] на момент її народження її батьки: заявниця [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі та відомості про батька у свідоцтві про народження дитини були внесені відповідно до положень статті 135 СК України. [INFO] [PERSON] , будучи військовослужбовцем підрозділу " [INFO] " Національної гвардії України, загинув, перебуваючи у полоні у смт Оленівка Донецької області. Наразі заявниця просить суд встановити факт батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] , [INFO] ; та внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , де її батьком зазначити [PERSON] . Встановлення факту необхідне для отримання соціального захисту членам сім`ї [PERSON] , зокрема, його доньці [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 січня 2023 року головуючим суддею було обрано Лужецьку О.Р. Ухвалою суду від 24 січня 2023 року було відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 20 червня 2023 року до участі у справі було залучено заінтересовану особу - Міністерство оборони України. Ухвалою суду від 18 липня 2023 року провадження у справі було закрито. Постановою Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 18 липня 2023 року було залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 27 червня 2024 року було скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 18 липня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 13 серпня 2024 року дана справа надійшла до Дарницького районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 серпня 2024 року справу передано в провадження судді Шаповалової К.В. Фактично справу було передано судді 16 серпня 2024 року. Ухвалою суду від 20 серпня 2024 року справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду у судове засідання на 03 жовтня 2024 року. Ухвалою суду від 3 жовтня 2024 року залучено до участі у справі як заінтересованих осіб Командування Національної гвардії України, Міністерство внутрішніх справ України. Окрім того, ухвалою суду від 03 жовтня 2024 року було задоволено клопотання представника заявника про витребування від Донецького науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України належним чином завіреної копії висновка експерта ДНДЕКЦ МВС України, складеного на підставі дослідження біологічного матеріалу трупа Висновок експерта № 101-5086-2022 від 27 жовтня 2022 року. Оголошено у розгляді справи перерву до 21 жовтня 2024 року. Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року до участі у справі як заінтересованих осіб було залучено батьків загиблого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . Надалі розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями представника заявниці. 11 березня 2025 року до суду від представника заявниці надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів того, що саме [PERSON] є біологічним батьком загиблого [PERSON] , а [PERSON] усиновив його відповідно до рішення місцевого суду. Крім того, від представника заявниці надійшло клопотання про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи для встановлення того, чи дійсно [PERSON] є біологічним батьком малолітньої [PERSON] . У вказаному клопотанні визначено питання, яке просить поставити адвокат на вирішення експертам, а також зазначено про використання для проведення експертизи біологічних зразків біологічних батьків загиблого, тобто бабусі та дідуся малолітньої [PERSON] . Проведення експертизи представник заявника просив призначити до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи чи ТОВ «Мама Папа». Ухвалою суду від 11 березня 2025 року було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу у даній справі, проведення якої було доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Провадження у справі на час проведення експертизи було зупинено. 14 квітня 2025 року до суду від експертної установи надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи та повернуто матеріали цивільної справи №753/858/23 у трьох томах. Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року було поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду у судове засідання на 24 квітня 2025 року на 14:00 год. Судове засідання призначене на 24 квітня 2025 року було відкладено на 16 червня 2025 року на 10:00 год. У судовому засіданні 16 червня 2025 року представником заявника було подано клопотання про долучення до матеріалів справи висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 48141 від 10 червня 2025 року, виконаного ТОВ «Мама Папа». Судове засідання було відкладено на 01 серпня 2025 року на 11:30 год. для надсилання копії висновку експертизи заінтересованим особам у справі. У судове засідання призначене на 01 серпня 2025 року з`явилася заявниця, представник заявниці та заінтересована особа [PERSON] . Інші учасники справи до суду не з`явилися, матеріали справи містять заяви заінтересованих осіб [PERSON] та Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м. Київ), у яких вони просили проводити розгляд справи за їх відсутності. Причини неявки у судове засідання представників Командування Національної гвардії України та Міністерство внутрішніх справ України суду невідомі, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Адвокат підтримав вимоги заяви, просив її задовольнити, зазначив, що в матеріалах справи наявно достатньо доказів на підтвердження факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON] . Також вказав, що [PERSON] перераховував кошти на банківську карту заявниці, як кошти на утримання родини, поки він був на службі в іншому місті. Заявниця пояснила, що познайомились вони з [PERSON] (батьком [PERSON] ) в 2016 році, коли він звільнися зі служби, зустрічались, офіційно одружені не були, потім вона завагітніла, [PERSON] не зміг працювати у цивільному житті та знову повернувся на службу, планували назбирати грошей та потім організувати весілля. [PERSON] завжди визнавав, що [PERSON] його донька, відразу коли вона завагітніла, він подзвонив своєю біологічному батьку та повідомив про її вагітність, його батько возив її до гінеколога, а [PERSON] коли знайомив її з батьком сказав: це мати моїх майбутніх дітей". [PERSON] був присутній на пологах, перерізав пуповину, ніколи не сумнівався, що [PERSON] його дочка, але для родини треба було заробляти кошти і він поїхав на службу. Документи про реєстрацію доньки [PERSON] хотів подати ще в пологовому будинку, але не встиг по часу (закінчився робочий день), а потім він поїхав і приїжджав та проживав разом з нами, але коли приїжджав на святкові/вихідні дні, не було можливості сходити до РАЦСу, тому дитину вона реєструвала сама, та батько дитини був записаний на підставі статті 135 СК України. Заінтересована особа [PERSON] не заперечувала щодо задоволення заяви, вказала, що не сумнівається в тому, що [PERSON] її онука- донька її сина [PERSON] , на фото, долучених до заяви вказала, що дійсно її син поруч з [PERSON] (заявницею) та з маленькою [PERSON] . [PERSON] повідомив їй, що скоро вона стане бабусею, коли дізнався про вагітність [PERSON] . [PERSON] визнавав, що [PERSON] його донька. Відносини у нас добрі з [PERSON] , після народження [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] приїжджали до них в гості. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи та адвоката, дослідивши наявні у справі докази, встановив такі обставини. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , актовий запис № 1911. Матір`ю дитини зазначено [PERSON] , батьком - [PERSON] . Позивач у позовній заяві зазначила, що на момент народження дитини вона не перебувала у шлюбі із її біологічним батьком - [PERSON] , а тому відомості про батька у свідоцтві про народження були внесені на підставі статті 135 СК України. Позивач зазначає, що саме [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , та після її народження він опікувався донькою, проживав разом із матір`ю та дитиною та визнавав факт батьківства. Матеріали справи містять копії фотокарток, на яких зображені [PERSON] разом із [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] загинув [INFO] у смт Оленівка Кальміуського району Донецької області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 листопада 2022 року. Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 010-5086 від 27 жовтня 2022 року, датою смерті [PERSON] є [INFO] , причина смерті - вибухова травма. Як зазначила заявниця, метою встановлення факту батьківства є отримання соціального захисту членів сім`ї, зокрема доньки військовослужбовця після його загибелі. В процесі розгляду справи було отримано відповідь від Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи про те, що зразок крові [PERSON] непридатний для дослідження у зв`язку із деградацією тканин ДНК. Представником заявника було заявлено клопотання про проведення молекулярно-генетичної експертизи для встановлення родинних зв`язків між малолітньою [PERSON] та біологічними батьками померлого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду № 48141 від 01 червня 2025 року, проведеного за заявою [PERSON] , встановлено, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є біологічними бабусею та дідусем малолітньої [PERSON] , [INFO] , складає 99,9999%. Батьківство сина [PERSON] щодо дитини [PERSON] визнають і заінтересовані особи у справі [PERSON] та [PERSON] , які є батьками загиблого. Відповідно до долучених до справи копій платіжних інструкцій [PERSON] перераховував на карту заявниці кошти у період з 2021 по травень 2022 року. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частини дев`ята, десята статті 7 СК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17). За вимогами статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У статті 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. За змістом положень статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до норм статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У статті 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Отже, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначив, що "в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства" (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). За таких обставин, враховуючи спільні фото заявниці та загиблого [PERSON] з дитиною [PERSON] , 2019 року народження, що не заперечувалось зокрема [PERSON] , матір`ю загиблого [PERSON] , а також непоодинокі перерахування [PERSON] коштів на особистий рахунок заявниці, зважаючи на висновок молекулярно-генетичної експертизи від 1 червня 2025 року, суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту батьківства [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] в смт Оленівка Кальміського району Донецької області, батьком [PERSON] , [INFO] , та внесення відповідних записів до актового запису про народження [PERSON] , № 1911 від 08 серпня 2019 року. Належних та допустимих доказів на спростування кровної спорідненості загиблого [PERSON] з донькою [PERSON] матеріали справи не містять та жоден із представників заінтересованих осіб таких під час розгляду справи не подавав та не заявляв про їх наявність. На підставі викладеного,

Outcome: approved