Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі уповноваженого представника [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області через систему «Електронний суд» з позовом до\~ [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2023 року. Шлюб зареєстровано у м. Ужгород Відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління юстиції, актовий запис № 374, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У даному шлюбі\~у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Представник позивача зазначає, що з моменту народження дитини Позивач та Відповідач проживають окремо, мають роздільний побут і фінанси. Дитина проживає разом із матір`ю Позивачем, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2023/004659729. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, власного доходу не має, за винятком державної допомоги при народженні дитини. Дитина знаходиться на повному утриманні Позивача. Вказує, що відповідач є військовослужбовцем, має постійне джерело доходу, проте матеріальну допомогу добровільно не надає. З посиланням на приписи ст. 84 Сімейного кодексу України просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] ; судові витрати покласти на відповідача. В ході розгляду справи, 16.05.2025 р.\~\~представник позивача,\~\~скориставшись наданими йому правами передбаченими\~ст.\~\~49\~\~ЦПК\~\~України,\~подала до\~суду заяву\~про збільшення\~позовних вимог,\~відповідно до\~якої просить: стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] аліменти\~на утримання\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] \~в розмірі\~1/4\~частки з\~усіх видів\~його заробітку\~(доходу)\~щомісяця та\~стягувати їх\~починаючи від\~дня пред`явлення\~позову до\~суду і\~до досягнення\~дитиною повноліття\~та на\~її утримання\~в розмірі\~1/4\~частки з\~усіх видів\~його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення донькою трирічного віку. Мотивуючи вимоги заяви про збільшення позовних вимог представник позивача вказує, на те, що відповідач не утримує \~ \~ \~ \~дитину, не надає жодної допомоги позивачу на утримання дитини , узв`язку з чим, вважає за необхідне збільшити розмір \~ \~ \~ \~позовних вимог та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісяця. \~ \~ \~ \~ Позиція сторін: Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача подала до суду заяву у якій просила суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7ст. 128 ЦПК України, відзив до суду не надходив. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням, яке повернулося на адресу суду з відміткою Укрпошти як «адресат відсутній за вказаною адресою» за №0610263739852, №0610252271891 та №0610252126107. Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада.\~\~ Відповідно до ч.4\~\~ст.12\~\~ЦПК\~\~України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.4\~\~ст.223\~\~ЦПК\~\~України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи\~\~відповідно до\~\~ч. 4\~\~ст.\~\~10\~\~Цивільно- процесуального кодексу України, ст. 17\~Закону України "Про виконання рішень\~\~та\~\~застосування\~\~практики Європейського суду з прав людини"\~\~при розгляді справи ч. 1\~\~ст. 6\~\~Конвенції про захист прав людини і\~\~основоположних свобод, право особи на\~\~ справедливий \~\~і\~\~ публічний\~\~розгляд\~\~його справи упродовж\~\~розумного строку\~\~ кореспондується\~\~з\~\~ обов`язком\~\~ добросовісно\~\~користуватися наданими законом процесуальними\~\~ правами,\~\~ утримуватись\~\~ від\~\~дій, що зумовлюють\~\~ затягування\~ судового\~\~процесу, та\~\~вживати надані\~\~ процесуальним\~\~ законом заходи\~\~для скорочення\~\~ періоду\~\~судового провадження\~\~(п. 35 рішення\~\~від\~\~07.07.1989 р.\~\~Європейського\~\~суду\~\~з прав\~\~людини у\~\~справі\~\~"Юніон Еліментарія\~\~ Сандерс\~\~проти Іспанії"\~\~ (Alimentaria\~ Sanders S.A.\~\~v. Spain). Обов`язок\~\~швидкого здійснення\~\~ правосуддя\~\~покладається, в\~\~першу чергу, \~\~на\~\~відповідні \~державні судові органи.\~\~ Розумність\~\~ тривалості\~\~ судового\~\~ провадження\~\~ оцінюється\~\~ в залежності\~\~від\~\~обставин справи\~\~та з\~\~огляду\~\~ на\~\~складність\~\~справи,\~\~ поведінки\~\~ сторін,\~\~ предмету\~\~спору.\~\~Нездатність суду ефективно\~ протидіяти\~\~ недобросовісно\~\~ створюваним\~\~ учасниками\~\~справи перепонам для руху справи\~\~є порушенням\~\~ч. 1\~\~ст. 6\~\~даної\~\~Конвенції\~\~(§ 66 - 69\~\~рішення\~\~ Європейського\~\~суду з прав людини від\~\~08.11.2005р.\~\~ у\~\~справі\~\~"Смірнова проти України"). Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з`явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Заяви, клопотання. 16.05.2025 року від представника позивача ндійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. 20.05.2025 року від представника позивача ндійшла заява про розгляд справи без участі. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: 08.05.2025 року ухвалою\~\~судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і\~\~вирішення спору\~\~по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах\~ заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ Кожна сторона\~ повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Фактичні обставини. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 29.04.2023 року зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що було зроблено актовий запис № 374, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії\~ [NUMBER] від 29.04.2023 року, копія якого приєднана до матеріалів справи. У сторін народилася спільна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , копія якого приєднана до матеріалів справи. Судом встановлено, що згідно витягу з реєстру територіальної громади №2023/004659729 від 22.06.2023 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що згідно витягу з реєстру територіальної громади №2023/003630429 від 11.05.2023 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Нормативно-правове регулювання. Правовідносини між сторонами випливають із норм\~Сімейного Кодексу України. Статтею 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до\~ст.80 СК Україниаліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно\~статті 84 СК України\~Дружина має\~право на\~утримання від\~чоловіка під\~час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. \~Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України\~регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4\~статті 84 СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища,\~за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.\~Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Вищезазначене кореспондується з висновками Верховного Суду викладених у постанові від 19.01.2018 року по справі № 541/1208/16-ц. Мінімальний розмір аліментів на дружину чинним сімейним\~ законодавством не передбачено. Судом не встановлено, обставин, які б свідчили про неможливість відповідача надавати дружині утримання до досягнення дитиною трирічного віку. У Сімейному кодексі України не встановлено мінімального та максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, відсутність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду. Всупереч вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України позивачем не надано суду будь-яких доказів розміру заробітку (доходу) відповідача або такого його майнового стану, які дозволяли б йому сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку саме у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. Суд вважає за доцільне частково задовольнити вимоги позивача в частині стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, а саме: стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною\~\~ [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Судом також враховується, що у позовній заяві не обґрунтовано необхідність стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання останньої у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача. Суд вважає, що сума аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу [PERSON] буде достатньою для того, щоб [PERSON] у результаті їх сплати перестала бути такою, що потребує матеріальної допомоги. Зазначений розмір аліментів, на думку суду, є достатнім для забезпечення належних умов для життя, що буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів. При таких обставинах суд\~\~дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення\~ дитиною\~\~ [PERSON] , [INFO] трьох років в розмірі 1/6 частки з\~усіх видів\~його заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту подання позову (ч.1 ст.79 СК України). Обґрунтованими є і вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дитини. Правовідносини між сторонами випливають із норм\~Сімейного Кодексу України, зокрема згідно до вимог\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, відповідно до\~ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані\~\~утримувати дітей\~\~до\~\~їх\~ \~повноліття. Ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей. Відповідно\~до\~ч.\~1\~ст.\~12\~Закону\~України\~«Про\~охорону\~дитинства»\~виховання\~в\~сім`ї\~є\~першоосновою\~розвитку\~особистості\~дитини.\~На\~кожного\~з\~батьків\~покладається\~однакова\~відповідальність\~за\~виховання,\~навчання\~і\~розвиток\~дитини.\~Батьки\~або\~особи,\~які\~їх\~замінюють,\~мають\~право\~ і\~ зобов`язані\~ виховувати\~ дитину,\~ піклуватися\~про\~її\~ здоров`я,\~ фізичний,\~духовний\~і\~моральний\~ розвиток,\~навчання,\~ створювати\~ належні \~умови\~для \~розвитку \~її природних здібностей, поважати\~ гідність дитини,\~готувати\~ її\~до\~ самостійного\~ життя\~та\~праці. За\~приписами\~зазначених\~правових\~норм\~на\~кожного\~з\~батьків\~покладається\~однакова\~відповідальність\~за\~виховання,\~навчання\~і\~розвиток\~дитини,\~отже,\~і\~витрати\~на\~утримання дитини\~(забезпечення \~умов\~ життя)\~також\~мають\~бути\~однаковими. За\~правовою\~природою\~аліментні\~зобов`язання\~-\~це\~періодичні\~ платежі,\~які\~ платник\~ аліментів\~ зобов`язаний\~сплачувати\~щомісячно, \~з\~метою\~матеріального\~ утримання\~ дитини. Частинами 1-3\~ст. 181 СК України\~передбачено,\~\~що способи виконання\~\~ батьками\~\~ обов`язку\~ утримувати дитину визначаються\~\~за домовленістю між\~\~ними; за\~\~домовленністю\~\~між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від\~\~дитини, може\~\~брати\~\~участь у\~\~її\~\~ утриманні\~ в\~\~грошовій і\~\~(або)\~\~ натуральній формі; за\~\~рішенням\~\~ суду кошти\~\~на утримання\~\~ дитини\~\~ (аліменти) присуджуються\~\~у частці від\~\~доходу\~\~ її\~\~матері,\~\~батька і\~\~(або) у\~\~твердій\~\~ грошовій \~\~ сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає\~\~дитина. Аналіз\~наведених\~норм\~закону\~дає\~підстави\~для\~висновку,\~що\~за\~загальним\~правилом\~спосіб\~виконання\~батьками\~ своїх\~обов`язків\~по\~утриманню\~неповнолітніх\~дітей,\~ зокрема,\~ сплаті\~аліментів, залежить\~ від\~ домовленості\~ між\~ними,\~однак, \~у\~разі\~відсутності\~ такої\~ домовленості \~той \~з\~ батьків, з ким\~ проживають діти,\~має\~право\~звернутися\~до\~суду\~з\~відповідним\~позовом\~і\~в\~цьому\~разі\~аліменти\~на\~них\~можуть\~бути\~присуджені\~в\~частці\~від\~ заробітку\~ (доходу)\~їх\~матері, батька і\~(або)\~у твердій грошовій\~сумі. Сплата\~аліментів\~за\~рішенням\~суду\~є\~одним\~із\~способів\~виконання\~обов`язку\~утримувати\~ дитину\~ тим\~з\~батьків,\~хто\~проживає\~окремо\~від\~дитини. Аналогічний\~правовий\~висновок\~викладений\~у\~постанові\~ Верховного\~Суду\~від\~17\~ червня\~2020\~ року\~ у\~справі\~№\~158/1638/18. Положеннями статей\~180,\~183,\~185,\~193,\~198,\~199 СК України\~визначаються декілька\~\~видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках\~\~або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах\~\~на\~\~дитину,\~\~що\~\~викликані особливими обставинами\~\~(розвитком здібностей\~\~ дитини,\~\~її хворобою,\~\~каліцтвом,\~\~тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває\~\~в закладі охорони здоров`я,\~\~навчальному\~\~або іншому закладі, у разі якщо\~\~ батьки\~\~не\~\~беруть участі в\~\~утриманні\~\~дитини,\~\~влаштованої\~\~до державного або комунального або іншого\~\~ закладу, аліменти\~\~можуть бути\~\~стягнуті\~\~з\~\~них на\~\~загальних\~\~ підставах\~\~(стаття 193); батьки\~\~ зобов`язані утримувати\~\~ своїх\~\~повнолітніх\~\~ непрацездатних\~\~ дочку,\~\~сина,\~\~які потребують\~\~ матеріальної допомоги, а\~\~також\~\~якщо повнолітні\~\~дочка,\~\~ син\~\~продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до\~\~досягнення\~\~ ними\~\~двадцяти\~\~трьох\~\~років, за умови якщо батьки можуть надавати\~\~таку допомогу\~\~(стаття\~\~198).\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ наявність рухомого\~ та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 статті 182 СК України зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч.1 ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 183 СК України\~\~ суд за заявою\~ одержувача визначає\~ розмір\~\~ аліментів\~\~ у частці від доходу її батька. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2025 рік» затверджено на 2025 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 2563 гривні. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,\~\~ніж\~\~50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 5\~ст.\~183\~СК\~України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів). При визначенні способу стягнення аліментів суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у частці від заробітку (доходу) відповідача. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст.\~182,\~183 СК України, надані сторонами докази в підтвердження своїх\~\~позовних вимог та\~\~ заперечень\~\~проти\~\~позовних вимог, враховує матеріальний стан позивача, відповідача, стан\~\~ здоров`я, потреби дитини, та\~\~працездатний вік відповідача, відповідач є фізично здоровою особою (докази протилежного не надано до суду) , що здатний забезпечувати належний рівень утримання як себе, та і неповнолітньої дитини,\~ враховує встановлений законом\~\~ мінімальний розмір\~\~аліментів на дитину, а також\~\~покладення обов`язку\~\~ утримання \~\~дітей на обох\~\~батьків. Факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Згідно\~\~ч.ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне\~\~судочинство\~\~здійснюється\~\~на засадах змагальності\~\~ сторін. Учасники справи мають\~\~рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених\~\~законом. Кожна сторона\~ \~повинна\~\~довести обставини, які\~\~ мають \~\~значення для справи і на\~\~які вона посилається як\~\~на\~\~підставу своїх\~\~вимог\~\~або\~\~ заперечень, \~\~крім\~\~ випадків,\~\~ встановлених цим Кодексом. Разом з тим, як встановлено судом, відповідач в порядку\~ст.188 Сімейного Кодексу\~\~України\~від обов`язку утримувати дитину не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно\~ст. 189 Сімейного кодексу України\~між сторонами на даний час не укладено. Будь\~\~яких обставин, що перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти\~\~на\~\~ утримання\~\~дитини в судовому засіданні не встановлено.\~\~ Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована\~ Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції\~\~про права\~\~дитини,\~\~ч.ч. 7, 8ст. 7\~\~СК України\~ при\~\~вирішенні будь-яких питань щодо дітей\~\~суд повинен\~\~виходити\~\~з\~\~як найкращого\~\~ забезпечення\~\~ інтересів дітей і,\~\~тим більше,\~\~при захисті одного\~\~ із\~\~основних\~\~прав\~\~дитини -права \~\~на утримання,\~\~яке кореспондується\~\~ з\~\~конституційним обов`язком\~\~батьків\~\~ утримувати\~\~ дітей до\~\~їх\~\~ повноліття. Оскільки дитина\~сторін проживає\~разом з\~матір`ю,\~а [PERSON] \~є її батьком та\~на нього\~покладено однаковий\~з [PERSON] \~\~обов`язок\~щодо утримання\~і матеріального\~забезпечення своєї\~ дитини,\~ добровільної згоди\~між батьками\~щодо порядку\~реалізації такого\~обов`язку\~не досягнуто,\~а відтак\~наявні правові\~підстави для\~стягнення з\~відповідача аліментів\~на утримання\~дитини,\~в розмірі \~1/4\~ частки \~від заробітку\~ (доходу),\~ щомісяця,\~ але\~не\~менше 50\~відсотків\~прожиткового\~мінімуму \~для дитини відповідного\~віку,\~починаючи\~стягувати\~з моменту\~подання\~позову\~до досягнення\~дитиною повноліття,\~що \~відповідає\~приписам\~\~ч.2 ст. 184 СК України, таким чином повністю задовольняючи позовні вимоги в цій частині . Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері , так і батька. З урахуванням\~\~викладеного,\~\~зважаючи\~ на\~\~приписи\~чинного\~ законодавства,\~ суд\~приходить\~ до\~висновку,\~що\~\~для \~задоволення\~\~всіх\~\~потреб\~ дитини:\~калорійного\~\~\~харчування\~та\~\~забезпеченням\~одягу\~ відповідно\~до\~\~її\~\~віку,\~з\~урахуванням\~\~\~принципу\~\~\~\~співмірності,\~\~достатніх\~потреб\~\~\~дитини,\~\~дійсної\~участі батька\~у\~ її\~\~утриманні,\~\~а\~\~також\~\~\~покладення \~обов`язку\~\~\~утримання\~ \~\~дитини\~\~\~на\~обох\~батьків,\~слід\~ визначити\~\~\~\~розмір\~\~аліментів\~ у частці\~1/4\~\~від заробітку\~(доходу),\~щомісяця,\~але\~не\~менше 50\~відсотків\~ прожиткового\~мінімуму на\~одну\~дитину\~для дитини\~відповідного\~віку,\~починаючи\~із\~дня\~подачі \~позову\~\~до\~ суду 06.05.2025\~року\~і\~до\~досягнення\~дитиною\~повноліття,\~що\~відповідає\~приписам\~\~ч.2 ст. 184 СК України, таким чином задовольняючи позовні вимоги повністю. Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку ст. 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до\~ст.\~89\~ЦПК\~України,\~ суд\~ оцінює\~докази\~ за\~своїм\~внутрішнім\~ переконанням, що\~ ґрунтується\~на \~всебічному, \~повному,\~ об`єктивному\~та\~ безпосередньому \~ дослідженні\~ наявних \~у\~справі\~ доказів.\~Жоден\~доказ\~ не\~має\~ для\~ суду\~ наперед\~ встановленого\~ значення.\~ Суд\~ оцінює \~належність,\~ допустимість,\~ достовірність\~ кожного\~ доказу\~ окремо,\~а\~ також\~ достатність\~і\~ взаємний \~ зв`язок\~ доказів\~ в їх сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги\~ст. 81 ЦПК України\~- кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу\~\~процесуального рівноправ`я\~\~сторін, та\~\~ враховуючи обов`язок\~\~ кожної\~\~ сторони\~\~ довести ті обставини, на\~\~які вона\~\~посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи\~\~належність,\~\~ допустимість,\~\~ достовірність та достатність\~\~ кожного\~\~доказу окремо, а\~\~також\~\~ достатність\~\~і взаємний зв`язок в їх\~\~сукупності\~\~за своїм\~\~внутрішнім\~\~переконанням,\~\~що ґрунтується на\~\~всебічному, повному,\~\~об`єктивному та\~\~ безпосередньому\~ \~дослідженню\~\~ наявних у справі доказів, враховуючи\~\~встановлений\~\~законом мінімальний розмір\~\~ аліментів на дитину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 06.05.2025 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.\~\~\~\~ Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати\~ покладаються на відповідача. Відповідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог тому суд вважає, що оскільки позивач за подання позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, відповідно до Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень . Відповідно до положень частин 4, 5\~статті 268 ЦПК України\~у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. \~Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Судове засідання було призначено на 16.07.2025 року, дата складання повного судового рішення 21.07.2025 року, а відтак датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення -21.07.2025 року.

Outcome: partial