Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" через систему "Електрооний суд" 22.04.2025 звернулося до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 14.09.2024 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та [PERSON] був укладений договір № 504756-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями. Договір підписано у визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" порядку, шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора UA-0399, який був направлений йому на мобільний телефон, що вказаний ним у заявці - [NUMBER] . Відповідно до умов указаного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 63000,00 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою. Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявний на початок календарного дня за період фактичного користування кредитом з урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно з графіком платежів. ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" свої зобов`язання за даним договором виконало та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 63000,00 грн, шляхом їх перерахування на банківську карту позичальника № [NUMBER] , яка вказана ним при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Боржник ж свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 31.03.2025 в нього утворилася заборгованість в розмірі 101986,12 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 23618,13 гривень, суми прострочених платежів по процентах 45004,22 гривень, суми заборгованості по штрафах 24223,77 грн., суми прострочених платежів за комісією 9140,00 гривень. Станом на день подачі позовної заяви відповідач продовжує ухилятися від належного виконання зобов`язань, відтак позивач змушений звернутись до суду з вимогою про стягнення зазначеної вище заборгованості та понесених судових витрат. 28.04.2025 суддею отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача. Ухвалою від 28.04.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 27.05.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала разом з позовною заявою та додатками направлялась сторонам по справі. Відповідачу була направлена за встановленою судом адресою місця реєстрації, проте, така ним не отримана та повернута до суду з відміткою "закінчення терміну зберігання", а.с. 89, 90. Ухвалою від 27.05.2025 розгляд цивільної справи було відкладено на 17.06.2025 для реалізації сторонами, зокрема відповідачем, своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Копію ухвали повторно надіслано відповідачу. Поштова кореспонденція, що скеровувалась відповідачу, згідно інформації отриманої з веб-сайту Укр-пошта за допомогою функції «відстеження», відповідачем не отримана /а.с. 91-93/. Ухвалою від 17.06.2025 розгляд цивільної справи було відкладено на 29.07.2025 для реалізації сторонами, зокрема відповідачем, своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Копію ухвали повторно надіслано відповідачу. Поштова кореспонденція, що скеровувалась відповідачу, згідно інформації отриманої з веб-сайту Укр-пошта за допомогою функції «відстеження», відповідачем не отримана повернулась з відміткою «адресат відсутній» /а.с. 94-95, 98/. Крім того, відповідача, додатково було повідомлено про дату, час, місце та порядок розгляду даної справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судової влади України» за посиланням https://dgm.lv.court.gov.ua/sud1306/gromadyanam/vyklyky/. /а.с. 97/. Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, будь яких повідомлень про зміну адреси відповідач суду не подавав, а відтак, суд, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відзиву відповідач не подавав. 16.07.2025 від АТ КБ "Приватбанк" надійшли витребувані судом докази. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтями\~12,\~81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що порядок і умови надання споживчих кредитів ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА", дії, що передують його укладенню, визначені у Правилах надання споживчих кредитів, які затверджені наказом директора ТОВ "БІЗПОЗИКА" від 16.08.2024 № 24-ОД (а.с. 57-69). Як указав позивач, [PERSON] при здійсненні реєстрації на сайті ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" зареєстрував свій особистий кабінет, в якому зазначив такі особисті дані: свої ПІБ, дату народження [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , фінансовий номер [NUMBER] , номер банківської картки для перерахунку коштів [NUMBER] , що підтверджується даними відповідної анкети клієнта (а.с. 55), за допомогою яких його було ідентифіковано в ІТС. 14 вересня 2024 року [PERSON] було ознайомлено з інформацією про умови кредитування у ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА", орієнтовану загальну вартість кредиту, виходячи з обраних умов кредитування, а також які наслідки можуть настати в разі невиконання ним своїх зобов`язань, підтвердженням чого слугує паспорт споживчого кредиту, який підписаний позивачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2083 (а.с. 17-19). Після перевірки статусу клієнта та ознайомлення його з умовами кредитування ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" запропонувало [PERSON] укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" на визначених у пропозиції умовах, що підтверджується пропозицією (офертою) укласти договір № 504756-КС003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 14.09.2024 (а.с. 31-42). За умовами вказаної пропозиції [PERSON] ознайомився, повністю і безумовно прийняв її та акцептував, підписавши 14.09.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0399, що свідчить про прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) укласти договір № 504756-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 14.09.2024 (а.с. 43-53). Акцептувавши пропозицію ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА", [PERSON] (позичальник) з використанням інформаціно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі уклав зі вказаним товариством (кредитодавцем) договір № 504756-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 14 вересня 2024 року, відповідно до якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 63000,00 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів (п. 2.1). Строк кредиту: 24 тижні (п. 2.3). Стандартна процентна ставка: в день 1%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку (п. 2.4). Комісія за надання кредиту - 12600,00 грн (п. 2.5). Загальний розмір наданого кредиту - 63000,00 грн (п. 2.6). Строк дії договору - до 01.03.2025 (п. 2.7). Орієнтована загальна вартість кредиту 154869,54 грн (п. 2.8). Орієнтовна реальна процентна ставка 6665,22 процентів (п. 2.10). У договорі відображено графік платежів (п. 4.2.2) та визначено порядок нарахування штрафу у разі прострочення сплати платежу, визначеного графіком платежів (п. 7.6). Договір про надання кредиту підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0399. Також в договорі вказано ідентифікуючі дані останнього, номер електронного платіжного засобу [NUMBER] , номер телефону [NUMBER] (а.с. 20-31). Позивач також долучив візуальну форму послідовності дій клієнта [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , номер телефону [NUMBER] ) щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 504576-КС-003 від 14.09.2024 в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.bizpozyka.com, згідно із якою [PERSON] 14.09.2024, використовуючи номер телефону, ідентифікувався в ІТС та здійснив вхід в особистий кабінет. Товариство перевірило статус клієнта. Останній надав всю необхідну інформацію для формування Товариством належної пропозиції. Натомість банк надав клієнту в особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підписання. Клієнт ознайомився та підписав паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором UA-2083. Товариство сформувало шаблон оферти, яку розмістило клієнту в ІТС, та відправило смс-повідомленням на номер телефону клієнта одноразовий ідентифікатр UA-2083. Клієнт ознайомився з офертою та прийняв її умови, шляхом надсилання Товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором UA-0399. Після укладення договору Товариство направило клієнту підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, а також відправило йому документи на електронну пошту. Підписаний договір та Правила кредитування відображено в особистому кабінеті клієнта (а.с. 54). Згідно із підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів, ТОВ "ПрофітГід" в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції здійснило 14.09.2024 від платника ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" переказ коштів на суму 63000,00 на картку [NUMBER] . Призначення платежу: перерахунок коштів [PERSON] , ІПН [NUMBER] згідно з кредитним договором № 504576-КС-003 від 14.09.2024 (а.с. 56). Згідно отриманої судом відповіді з АТ КБ "Приватбанк", на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 14.09.2024 поступили грошові кошти від ТОВ "БІЗПОЗИКА" в сумі 63000 грн., а.с. 101-106. Отже, судом встановлено, що вказана вище картка належить відповідачу, на яку ним було перераховано кошти позивачем. Як слідує з розрахунку заборгованості за договором № 504576-КС-003 від 14.09.2024, у [PERSON] станом на 31.03.2025 наявна заборгованість у розмірі 101986,12 грн, з яких 23618,13 грн - заборгованість за кредитом, 45004,22 грн - сума заборгованості за відсотками, сума заборгованості за штрафами 24223,77 грн, 9140,00 - сума заборгованості за комісією. (а.с. 14-15). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов договору про надання кредиту, непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Як встановлено судом, договір про надання кредиту був підписаний [PERSON] 14.09.2024 шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-0399 в особистому кабінеті на вебсайті в мережі за посиланням: https://my.bizpozyka.com, відправленого позивачем на його номер телефону [NUMBER] . Механізм укладення електронної угоди, яким скористався позивач у взаємовідносинах із позичальником урегульовано в тому числі Законом України "Про електронну комерцію". Так, згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З урахуванням вказаного вище, суд установив, що 14.09.2024 відповідач підписав договір про надання кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та отримав від ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" суму кредиту у розмірі 63000,00 гривень на споживчі потреби, на що вказує підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, яке описане вище. У вказаному договорі визначені умови кредитування, де серед іншого обумовлений і розмір нарахованих відсотків, які нараховуються на кредит, а також визначено графік платежів, з чим [PERSON] погодився, підписавши їх. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Як установлено з розрахунку заборгованості, позивач надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримувався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки, на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, тому станом на 31.03.2025 має заборгованість за кредитом у розмірі 101986,12 грн, з яких 23618,13 грн - заборгованість за кредитом, 45004,22 грн - сума заборгованості за відсотками, сума заборгованості за штрафами 24223,77 грн, 9140,00 - сума заборгованості за комісією. (а.с. 14-15). Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 68622,35 грн з яких 23618,13 грн - заборгованість за кредитом, 45004,22 грн - сума заборгованості за відсотками, задоволивши позовні вимоги в цій частині частково. В той же час, надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Щодо стягнення з відповідача заборгованості по штрафах в розмірі 9140,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також, Законом України від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64» на території України введено військовий стан, який згодом на підставі Указів Президента продовжувався та триває на час розгляду даної справи в суді. При цьому, як видно із вищезазначеного розрахунку заборгованості за кредитним договором № 504576-КС-003 від 14.09.2024, то такий проведений за період з 14.09.2024 по 31.03.2025. Таким чином, з огляду на положення норми пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яка поширюються на спірні правовідносини, [PERSON] як позичальник звільнений від обов`язку сплати на користь позивача штрафу за прострочення ним виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором, оскільки на час укладення та дії Кредитного договору, а також розгляду справи у суді та ухвалення у ній рішення в Україні діяв та продовжує діяти воєнний стан. За наведених обставин, аргументи сторони позивача про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Бізнес Позика» штрафу в розмірі 9140,00 грн. суд вважає необґрунтованими та безпідставними, а тому такі задоволенню не підлягають. Також у позовній заяві позивачем заявлено про стягнення з відповідача комісії в розмірі 9140,00 грн. Вирішуючи зазначену вимогу, суд враховує, що на спірні правовідносини за цим договором поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», адже за договором позичальнику надано споживчий кредит та такий укладено зі строком погашення кредиту більше одного місяця. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» (далі Закон) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом передбачено право фінансової установи встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року (справа № 202/5330/19) у кредитному договір не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлено щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин умова кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемною відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Закону. Суд звертає увагу, що у договорі не вказано за яку саме послугу позивач встановив комісію. Умови самого договору не містять переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту. Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і їх погодження із споживачем при укладенні договору, а тому обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначені правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року (справа № 755/11636/21) та від 16 листопада 2022 року (справа № 755/9486/21). Аналізуючи умови договору, суд прийшов до переконання про те, що позивачем не подано доказів у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України, які б підтверджували, які саме послуги надаються відповідачеві за котрі необхідно здійснювати сплату комісії, а відтак суд прийшов до переконання про те, що відповідач не зобов`язаний сплачувати таку комісію, а тому у цій частині позовних вимог слід відмовити за недоведеністю. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 13). Враховуючи вищевикладене, оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1629.94 грн., виходячи з розрахунку 68622,35 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (ставка судового збору) : 101986,12 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 1629,94 грн., що буде пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст. 526, 527, 610, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію", ст. 8, п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування", та

Outcome: approved