Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

09.05.2025 позивач через представника, з використанням системи «Електронний суд» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 26.06.2024 укладений кредитний договір №26.06.2024-100002559, який складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 26.06.2024 та заявки від 26.06.2024. За умовами вказаного кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 4000,00 грн терміном на 124 дні. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, натомість відповідач свої зобов`язання не виконує, кредитні кошти та проценти не сплачує з моменту отримання коштів. Заборгованість клієнта складає 13280,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 6200,00 грн заборгованість по процентах, 360,00 грн заборгованість за комісією, 720,00 грн заборгованості за додатковою комісією, 2000,00 грн неустойки. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.05.2025 відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам встановлений строк для подання письмових заяв по суті справи, вирішене клопотання позивача про витребування від АТ КБ «Приватбанк» доказів, що становлять банківську таємницю. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Судом встановлено, що відповідно до п. 3.1 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 26.06.2024, кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 3.3 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 26.06.2024, кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту - кредитна лінія; строк, на який надається кредит - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. 26.06.2024 [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е861 підписав заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 26.06.2024. Згідно вказаної заявки: кредитор ТОВ «Споживчий центр»; позичальник [PERSON] ; відповідно до умов кредитного договору №26.06.2024-100002559 від 26.06.2024 позичальнику надається кредит на наступних умовах: сума кредиту 4000,00 грн; строк, на який надається кредит 124 дні з дати його надання; дата повернення кредиту 27.10.2024; процентна ставка\~ «Економ» - фіксована у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, що застосовується протягом чергових періодів наступних за черговими періодами, протягом яких діє процентна ставка «Стандарт», не може бути збільшена в односторонньому порядку; процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5%, за один день користування кредитом, що застосовується протягом перших двох чергових періодів, не може бути збільшена в односторонньому порядку. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів - 5457-08* [NUMBER] . Крім того, у вказаній заяві зазначено, що позичальник підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №26.06.2024-100002559 від 26.06.2024 з якими попередньо уважно ознайомився. Вказані положення відтворені також в Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №26.06.2024-100002559 (кредитної лінії) від 26.06.2024, що підписана [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е861. На підтвердження викладених в позові обставин представником позивача надано також наступні документи: копії додатку до кредитного договору №26.06.2024-100002559 (кредитної лінії) від 26.06.2024 - інформаційного повідомлення позичальника [PERSON] , підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е861; копії інформації щодо ТОВ «Споживчий центр» як абонента-надавача послуг, виготовленій з системи BankID Національного банку; копії інформації щодо ідентифікації [PERSON] , виготовленій з системи BankID Національного банку. Відповідно до квитанції №2481331772, ТОВ «Споживчий центр», на підставі договору №26.06.2024-10000002559, 26.06.2024 о 20-30 год перерахувало на банківську картку [NUMBER] грошові кошти у сумі 4000,00 грн. На виконання ухвали про відкриття провадження в справі в частині витребування доказів, АТ КБ «Приватбанк» надано інформаційний лист про те, що за запитуваними відомостями не вдалося ідентифікувати особу. При цьому витребовувалась інформація про випуск банківської картки № [NUMBER] із зазначенням прізвища, імені, по батькові особи, якій картку видано, дати видання, реквізитів відкритого для її обслуговування рахунку, виписка про рух коштів за вказаним рахунком [INFO] , як про те клопотав позивач. Отже, банком не підтверджено відкриття банківського рахунку, що обслуговується із використанням картки [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Згідно з довідкою про стан заборгованості за кредитним договором №26.06.2024-100002559 від 26.06.2024, заборгованість [PERSON] за даним кредитним договором складає 13280,00 грн, з яких: 4000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 6200,00 грн заборгованість по процентах, 360,00 грн заборгованість за комісією, 720,00 грн заборгованості за додатковою комісією, 2000,00 грн неустойки. Заборгованість розрахована за період з 26.06.2024 до 27.10.2024. Наведеними вище доказами у їх сукупності не підтверджується факту отримання позичальником [PERSON] суми кредиту в користування, випуску банком в його користування картки маски [NUMBER] , на яку відбулося зарахування коштів. Такі обставини не знайшли свого підтвердження і в документах, що становлять банківську таємницю та витребувані судом за клопотанням позивача. Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц дійшов правового висновку, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже надана банком виписка за картковим рахунком позичальника у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2021 в справі №278/2177/15-ц: виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Відтак, в матеріалах справи відсутні належні докази надання позичальникові [PERSON] кредиту в користування. Обставини з приводу суми заборгованості за кредитним договором, викладені в позовній заяві, не доведено, тому що відомості, які містяться в довідці-розрахунку про стан заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 26.06.2024 року №26.06.2024-100002559, виданої ТОВ «Споживчий центр», перелічують лише складові заборгованості, при цьому відсутній розрахунок заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісіями, не є достатнім доказом для встановлення даних обставин. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У зв`язку з недоведеністю обставин, наведених на обґрунтування позову, щодо наявності заборгованості відповідача за кредитним договором від 26.06.2024 року №26.06.2024-100002559, укладеним з позивачем, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісіями, а також неустойки. У зв`язку із викладеним в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з платіжною інструкцією №СЦ00014796 від 08.05.2025, позивачем при поданні даної позовної заяви сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, відсутні підстави покладення судового збору на відповідача. Відомостей про інші витрати, пов`язаних із розглядом справи, матеріали не містять. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed