Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

представник позивача [PERSON] адвокат Піддубний С.В. звернувся до\~суду із\~позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 21.06.1997 року. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 21.06.1997 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які, на даний час, є повнолітніми. Позивач проживає окремо. Позивач стверджує про те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя, ведення побутових справ, часто виникають конфлікти. Вказав, що такий шлюб суперечить інтересам позивача, примирення неможливе, а тому просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06 червня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Судом вжито заходів забезпечення дотримання прав сторін щодо належного повідомлення про розгляд справи судом, зокрема, відповідачу, за зареєстрованим місцем його проживання, двічі скеровано копію позовної заяви разом із ухвалою про відкриття провадження у справі, проте конверти було повернуто суду за закінченням терміну зберігання. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі № 910/22873/17 Верховний Суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Зазначене також узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 13.05.2024 по справі №755/4829/23. Відповідач відзив на позовну заяву не подав та не вказав поважних причин такого. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.\~247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Статтею 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Як встановлено судом, 21 червня 1997 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено\~шлюб,\~що зареєстрований Чайковицькою\~сільською радою\~Самбірського району\~Львівської області,\~актовий запис\~9, прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини: [PERSON] /свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] / У поданій позовній заяві позивач ствердила про стійкий розлад у сім`ї, внаслідок чого збереження подружнього життя між сторонами є неможливе, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач відзив на позов не подав. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, втратили почуття взаєморозуміння, позивач ствердила, що шлюб існує формально, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved