Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

29.04.2025\~представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» подав до суду позовну заяву, в якій просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 36167,49 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.11.2020 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №418370, за умовами якого Кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 37500,00 грн., строк користування кредитними коштами - 730 днів. Тип процентної ставки - фіксована. Договір підписано власноруч позичальником. Вказує, що кредитодавець виконав\~свої зобов`язання\~в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 37500,00 грн., відповідно до умов укладеного кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на рахунок позичальника/картковий рахунок позичальника. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за кредитним договором та заборгованості за процентами не виконав. 31.01.2025 ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу №31012025, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором №418370 від 18.11.2020. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №418370 від 18.11.2020, що підлягає стягненню з позичальника, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 36167,49 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 25903,07 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 10264,42 грн. Вказану суму заборгованості просять стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 01.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не прибула, у поданій позовній заяві просила суд розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позовну заяву не подавав. За вимогами ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 18.11.2020 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №418370, за умовами якого Кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 37500,00 грн., строк користування кредитними коштами - 730 днів, який закінчується 18.11.2022 (включно). Проценти за користування кредитом залежать від періоду їх встновлення та становлять: за перший день користування кредитом 25% в день, за всі наступні дні 85% річних (а.с. 53-57). Кредитодавець виконав свої зобов`язання, зокрема надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 37500,00 грн. шляхом їх перерахування на рахунок позичальника, що підтверджується копією платіжного доручення. Однак, відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Кредитним договором та заборгованості за процентами не виконав. 31.01.2025 ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір факторингу №31012025 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за кредитним договором №418370 від 18.11.2020 (а.с. 10-22). Відповідно до Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді до договору №31012025 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 31.01.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 36167,49 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 25903,07 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 10264,42 грн. (а.с.44). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №418370 від 18.11.2020, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Факторинг Партнерс» становить 36167,49 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 25903,07 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 10264,42 грн. (а.с.70). Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема Розділу І Книги п`ятої та Глави 71 Підрозділу 1 Розділу ІІІ ЦК України. Як зазначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання [PERSON] коштів за Кредитним договором та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотнього у суду відсутні. А враховуючи той факт, що ТОВ «Слон Кредит» відступило право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» на підставі договору факторингу і таке відступлення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст. 512 та 513 ЦК України, то позов підлягає до задоволення повністю. Щодо витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. Судом встановлено, що представництво інтересів позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» у суді здійснювалось адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі Договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 (а.с. 60-68). Згідно заявки на надання юридичної допомоги №549 від 01.03.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» погодили надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с. 74). Згідно витягу з Акту №7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025, вбачається, що адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надавалися такі види юридичних послуг позивачу, а саме: надання усної консультації з вивченням документів 4000,00 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду\~9000,00 грн. (а.с.75). В позовній заяві представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» просила суд стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в частині витрат на правничу допомогу суд виходив з наступних норм та мотивів. Згідно ч. 4\~ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 у по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Відтак, вирішуючи таку вимогу позивача, суд з урахуванням вимог\~ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема договором про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 та витягом з Акту №7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а й самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу у цій справі, що включає в себе надання усної консультації з вивченням документів для подання та складення позовної заяви, яка подана до суду через систему "Електронний Суд", в сумі 13 000 грн. є завищеним, враховуючи категорію, складність справи. А відтак, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 8 000 грн. Крім того, згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved