Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

18.11.2024 позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі\~позивач, АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просив стягнути з останньої заборгованість за спожиту теплову енергію за Типовим договором № №3259/жб від 01 листопада 2021 року за адресою нежитлового приміщення: за період з 01.08.2023 по 31.03.2024 у розмірі 7\~707,94 грн; 3% річних у розмірі 162,19 грн; компенсацію за інфляційні втрати у розмірі 584,47 грн; пеню в розмірі 197,88 грн; плату за абонентське обслуговування в розмірі 66,72 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є постачальником теплової енергії (централізованого опалення) за адресою нежитлового приміщення: [ADDRESS] . Відповідач є власником зазначеного нежитлового приміщення, відповідачем за період з 01.08.2023 по 31.03.2024 спожито теплову енергію на загальну суму 8719,20 гривень. Оскільки відповідач не здійснює у повному обсязі оплату за отримані послуги позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 03 грудня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 26.12.2024 відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що в її власності перебуває нежитловe приміщення вбудоване напівпідвальний поверх житлового будинку загальною площею 85,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що у вказаному приміщені встановлено автономне опалення. Слід зазначити, що даний факт не відповідає дійсності. В зазначеному нежитловому приміщенні відсутнє централізоване теплопостачання, але автономне опалення не встановлено. Виходячи з даної умови слідує, що договір, на який посилається Позивач, а саме Типовий договір, що обліковується за реквізитами №3259/жб від 01.11.2021 за адресою: [ADDRESS] , не можна вважати укладеним. По-перше, відповідно до Загальних положень Типового договору, розміщеного на відповідному сайті Позивача, визначено, що цей договір встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення. Наголошує на тому, що нежитлове приміщення, яке перебуває в її власності, взагалі не споживає теплову енергію. Відповідно між нею та Позивачем не виникає жодних договірних відносин чи інших зобов`язань. По-друге, п. 4 Типового договору визначає умови акцентування такого договору. Слід зазначити, що нею не було здійснено жодних дій, які б свідчили про акцентування та приєднання до Типового договору. Стосовно факту начебто існування між нею та Позивачем укладеного договору також звертаю увагу на те, що за весь період дії договору, позивачем не надсилалися їй жодні повідомлення, рахунки на оплату чи інші розрахункові документи. Крім того, ніяка заборгованість не відображається в Єдиній міській автоматизованій системі комунальних розрахунків "НОВА-КОМ". Звертає увагу, що це приміщення знаходиться в напівпідвальному поверсі. Відповідно я не користуюся місцями загального користування (сходами, ліфтом, ліфтовою шахтою та ін.). Також вважає, що Позивачем подано необґрунтований розрахунок боргу, зокрема, позивачем не зазначена площа місць загального користування, допоміжних приміщень будинку за адресою: [ADDRESS] , які опалюються, не наведений розрахунок із зазначенням площі по приміщенню відповідача. Також Позивачем не надано доказів того, що місця загального користування, допоміжні приміщення взагалі опалюються. Позивач також зазначає, що з 01.01.2022 внесено зміни до Методики № 315, які вступили в силу з 28.01.2022, згідно якої визначають обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби палення як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будинку, що складає для 1-5 поверхів будинків 25%. Її приміщення вбудоване в напівпідвальний поверх житлового будинку, це ніяк не вписується в формулу щодо 1-5 поверхів. Щодо нарахування штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних, то вони не можуть бути застосовані, оскільки позивач не направляв їй рахунків для оплати чи інших листів, якими б повідомив, що за нею рахується заборгованість. А враховуючи відсутність акцептованого між нами договору, обов`язок щодо оплати в неї не виникав. 04.01.2025, через систему «Електронний суд», представник позивача подала до суду відповідь на відзив, в якому просила задовольнити позовні вимоги, зазначила, що АТ «Криворізька теплоцентраль», як виконавцем послуги з постачання теплової енергії, 01.10.2021 на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії за посиланням: https://tec.dp.ua/typovyj-indyvidualnyj-dogovir-pro-nadannya-poslugy-zpostachannya-teplovoyi-energiyi/, який є публічним договором приєднання. Так як протягом 30 днів з дня опублікування Типового договору, на адресу Позивача не надходило документів про рішення власників багатоквартирного будинку [ADDRESS] про обрання моделі договірних відносин, з 01.11.2021 року з ФОП [PERSON] фактично укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. У Позивача даний Типовий договір з Відповідачем обліковується за реквізитами №3259/жб від 01.11.2021 за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 41 Договору споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції). Тому, співвласники квартир та нежитлових приміщень повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні з підстав, зазначених у відзиві. Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21.07.2005\~№ 630 (далі-Правила). Надає населенню м. Кривого Рогу теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за місцем розташування нерухомого майна нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до реєстраційного посвідчення вбачається, що власником нежитлового приміщення вбудованого в напівпідвальний поверх житлового будинку загальною площею 85,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до акту-приписів від 03.09.2000 вбачається, що в нежитловому приміщенні в буд. [ADDRESS] встановлено автономне опалення, стояки з централізованого опалення ізольовані. Із дослідженого детального розрахунку обсягу спожитої теплової енергії щодо нежитлового приміщення в буд. [ADDRESS] , за період з 01.08.2023 по 31.03.2024 включно, встановлено, загальна площа житлового будинку, площа спірного нежитлового приміщення, обсяг теплової енергії на опалення, обсяг спожитої теплової енергії на опалення такого приміщення із вказівкою тарифу та визначенням загальної суми витрат на опалення приміщення відповідача. Згідно статті 67\~ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст.\~67,\~68,\~162\~Житлового Кодексу\~України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630\~(із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною першою ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01.08.2023 по 31.03.2024, з яким погоджується суд, заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за адресою належного відповідачу нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , складає 7707,94 гривень, заборгованість з абонентської плати складає 66,72 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд зауважує, що жодних доказів, на підтвердження заперечень проти позовних вимог, зокрема, щодо встановлення у нежитловому приміщенні автономного опалення, викладених у відзиві на позов, відповідачем не надано. Також, згідно ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625\~ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Крім того, п. 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів, споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, стягненню підлягає компенсація за інфляційні втрати у розмірі 584,47 грн, 3% річних у розмірі 162,19 гривень, пеня у розмірі 197,88 гривень. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про задоволення позову, а саме стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 7\~707,94 грн, 3% річних у розмірі 162,19 грн, компенсацію за інфляційні втрати у розмірі 584,47 грн, пеню в розмірі 197,88 грн, плату за абонентське обслуговування в розмірі 66,72 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень, також належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved