Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

28.05.2024 року АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03.02.2020 року в розмірі 28277,07 грн., що виникла у результаті невиконання договірних зобов`язань відповідачем. 27.06.2024 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов в якому, не заперечуючи отримання кредиту в сумі 25000 грн., зазначив, що вказані кошти були викрадені з його рахунку невідомими особами про що він подав заяву про вчинення кримінального правопорушення. Відповідач вказує, що за такі дії не може нести цивільно-правової відповідальності, адже вказаними коштами заволоділа інша особа поза його волею в результаті вчинення злочину. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що 03.02.2020 року між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг б/н, згідно якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит. Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит та зобов`язався повернути кредит, сплачувати проценти та інші платежі за користування кредитом. Підписами відповідача на анкеті-заяві підтверджується, що він був ознайомлений та згодний з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, а також погодився, що вказані документи становлять договір про надання банківських послуг. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом загальна заборгованість за кредитним договором станом на 26.03.2024 складає 28277,07 грн. Умовами договору передбачено, що відповідач зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, комісією, сплачувати інші витрати, передбачені умовами вищевказаного договору, у разі несвоєчасного повного чи часткового неповернення кредитних коштів та несплати відсотків сплачувати штрафні санкції. Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк зобов`язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Користуючись кредитними коштами, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 26.03.2024 утворилась заборгованість в сумі 28277,07, з якої прострочена заборгованість за кредитом 28277,07 Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, до суду не надав відзив на позовну заяву, з правовим обґрунтуванням своїх заперечень, доказів на їх підтвердження, суд приходить до висновку що вимоги АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредиту в сумі 28277,07 є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Відносно тверджень відповідача про заволодіння кредитними коштами внаслідок вчинення злочину суд зауважує таке. Судом було витребувано матеріали кримінального провадження № 12021105030000924 від 14.04.2021. Вбачається, що постановою старшого дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП в м. Києві dsl 18/05/2021 кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Тобто, кримінальне провадження було закрито за три роки до звернення банку до суду. Вказану постанову відповідач не оскаржував. З наявного протоколу допиту потерпілого від 07.05.2021 вбачається, що [PERSON] 26.03.2021 надав своїм знайомим телефон на їх прохання здійсними дзвінок. Через 15 хв. йому повернули телефон та [PERSON] виявив зникнення з мобільного додатку "Монобанк" грошових коштів в сумі 26000 грн. Отже, зміст допиту [PERSON] спростовує його твердження, викладені у відзиві про те, що він не передавав свій телефон іншим особам та не знає осіб, які заволоділи грошовими коштами. Отже, позивач виконав свої зобов`язання з надання кредиту відповідачу, кошти перебували у власності останнього і саме відповідач мав вживати заходів щодо збереження свого майна. Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач - позичальник не має нести відповідальності перед позикодавцем з підстав викрадення кредитних коштів, які були передані позичальнику та перебували в його розпорядженні. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: approved