Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 з усіх видів заробітку (доходу).\~ Позов обґрунтований тим, що з 10.08.2013 до 24.05.2019 сторони перебували у шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх синів, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем, що встановлено рішенням Дзержинського районного суду Харкова від 22.10.2021 року по справі № 638/1287/20. Враховуючи, що дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, відповідач має дохід, інших осіб на утриманні не має, має у власності транспортний засіб, отримав майже півтора мільйона гривень на виконання рішення суду, позивач вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі, про який просить позивач. Представник позивача подав заяву, в якій поданий позов підтримав, просив його задовольнити та провести судовий розгляд без його участі та без участі позивача. Відповідач подав відзив на позов, який в подальшому доповнив, та в якому позов визнав частково та погодився сплачувати аліменти у розмірі прожиткового мінімуму на кожну дитину, що з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку складає 3196 грн на кожного, а всього 6392 грн. Також відповідач заперечував проти доводів позивача в тій частині, що він не утримує своїх синів. По-перше, відповідач наголошував на тому, що позивачка постійно чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, підтвердженням чому є кілька відповідних судових рішень, які перебувають на примусовому виконанні. Сума коштів, отримана на виконання рішення суду була витрачена на погашення боргів, які виникли саме через позивачку. Крім того, відповідач під час перебування у шлюбі повністю утримував родину, подарував позивачці кілька об`єктів нерухомого майна, орендну плату від яких після розірвання шлюбу позивачка привласнювала собі. Багато об`єктів власності, як нерухомої, так і рухомої, були продані позивачкою, від чого нею також отриманий дохід. Також відповідач зазначає, що під час перебування сторін у шлюбі він забезпечив своїх дітей житлом, зокрема у 2016 році подарував квартиру своєму синові [PERSON] . Крім того, відповідач вказує на те, що позивачка отримує значний дохід, який складає кілька мільйонів гривень на рік, що свідчить про її значно кращій матеріальний стан, а ніж відповідача, який проживає на отримувану пенсію та інших доходів не має. В судовому засіданні відповідач свої заперечення підтримав, просив задовольнити позов частково, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позов та його доповненні. Під час судового розгляду судом встановлено наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2013, який розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.05.2019. В період шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.06.2014; [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.08.2017. Відповідачем не оспорюється факт батьківства, а також той факт, що на теперішній\~ час діти проживають разом із матір`ю, позивачем у справі. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідно до частин першої, третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи викладену норму, суд приходить до висновку, що нею визначений законодавцем рекомендований розмір аліментів на утримання дітей, який може стягуватись за рішенням суду, а саме на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, оскільки для стягнення аліментів у вказаних розмірах встановлено спрощену процедуру розгляду. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує майновий стан платника аліментів, а також їх отримувача, стан їх здоров`я та наявність інших утримувачів, наявність у відповідача стабільного доходу, та приходить до висновку про те, що аліменти у розмірі 1/3 частини доходу відповідача є обґрунтованими та такими, що відповідатимуть інтересам дітей, забезпечить виконання обов`язку відповідача щодо дотримання прав дітей на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, покриватиме частину витрат на їх утримання і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача, а також забезпечить реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дітей.\~ При цьому, суд зазначає, що доводи відповідача про те, що він у період перебування у шлюбі постійно утримував родину, подарував дружині та сину об`єкти нерухомості, статки позивача на теперішній час перевищують статки відповідача, позивач чинить відповідачу перешкоди у спілкуванні з дітьми та участі у їх вихованні, фактично не впливають на рішення суду в частині стягнення аліментів та їх розміру, оскільки не впивають на обов`язок батька утримувати своїх дітей, фактично ці доводи не стосуються безпосереднього предмету позову у даній справі, але можуть бути предметом самостійних судових процесів. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як позивач у справі про стягнення аліментів. За змістом ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що він підлягає стягненню з відповідача на користь\~ держави.

Outcome: partial