Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

05 червня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що [INFO] помер його двоюрідний дід [PERSON] , [INFO] , який на час відкриття спадщини постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку та земельної ділянки. В останні роки він спочатку періодично, а згодом постійно проживав разом із двоюрідним дідом [PERSON] у с. Мозоліївка без реєстрації там свого місця проживання, оскільки навчався у м. Києві. Спадкодавець постійно проживав у с. Мозоліївка та мав наступний склад сім`ї: його рідний брат (дід позивач) - [PERSON] , який проживав окремо у с. Мозоліївка; племінниця спадкодавця (мати позивача) [PERSON] , яка проживала окремо; дочки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , які постійно проживали у м. Калінінград рф та він двоюрідний внук спадкодавця, інших осіб, пов`язаних родинними зв`язками із спадкодавцем на час його смерті не було. Незадовго до початку повномасштабної війни, в грудні 2021 року, [PERSON] вирішив відвідати своїх дочок у м. Калінінграді рф, адже не бачився з ними більше 15 років. У зв`язку з чим їх родина повністю втратила будь-які контакти із двоюрідним дідом та його дочками. У березні 2022 року, через засоби електронних месенджерів, дочка спадкодавця [PERSON] повідомила йому про смерть [PERSON] і про те, що його поховано в Калілінграді. Одночасно [PERSON] та [PERSON] наполягли щоб він приймав спадщину [PERSON] , оскільки він вважав лише його своїм єдиним спадкоємцем як єдиного онука, зазначили що в Україну приїздити не будуть та не будуть також приймати спадщину. Для прийняття спадщини він намагався звернутися до нотаріусів м. Києва, однак виявилося, що жодна нотаріальна контора яку він зміг відшукати не працювала через наближення бойових дій. Виїхати з міст Києва, де він навчається, він також не міг, через відсутність безпеки для життя під час переїзду з Києва. Лише у травні 2022 року він звернувся до 3-ї міської державної нотаріальної контори м. Києва, однак отримав роз`яснення, що для прийняття спадщини йому необхідно звернутися виключно у Кременчуцький районний нотаріальний округ. Згодом він звернувся до приватних нотаріусів у м. Глобине, однак не зміг подати заяву про прийняття спадщини через обмежений час роботи нотаріальних контор (через війну) і відсутність у нього свідоцтва про смерть спадкодавця. Оскільки дід помер на території країни-агресора, можливість отримати будь-які документи з росії нотаріусами не розглядаються і фізично їх отримати звідти не можливо. На той час діяла норма постанови КМУ «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 № 164, було внесено зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та продовжено строк для прийняття спадщини до 10 місяців. Наприкінці вересня 2022 року він отримав від тітки фотокопію свідоцтва про смерть діда, проте не зміг прибути до нотаріальної контори, оскільки захворів на коронавірусну інфекцію та перебував на самоізоляції і амбулаторному лікуванні до кінця листопада 2022 року. Лише у 2024 році його представник зміг отримати завірену копію свідоцтва про смерть та узгодити можливість відкриття спадкового провадження. У вересні 2024 року представником було подано необхідні документи до приватного нотаріуса Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області Веселовського А.Г. 10.02.2025 нотаріусом було заведено спадкову справу та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини. Також нотаріусом з`ясовано, що у 2007 році спадкодавець склав заповіт на ім`я своїх дочок [PERSON] та [PERSON] , які постійно проживають у м. Калінінград, росія. Посилаючись на\~те,\~що строк\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~пропущений ним\~з поважних\~причин,\~позивач просив\~суд,\~визначити йому додатковий строк терміном три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, додав до позовної заяви заяву у якій просив розгляд справи проводити у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, зазначив, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Третя особа - приватний нотаріус\~Кременчуцького районного\~нотаріального округу\~Веселовський А.\~Г.в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, зазначив, що не заперечує проти позову, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Треті особи [PERSON] \~та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причину своєї неявки, повідомлені про місце та час розгляду справи повідомлені в порядку встановленому ч. 11 ст. 128 ЦПК України з мотивів викладених в ухвалі суду від 02.07.2025. Дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, кадастровий номер: 5320687200:00:016:0097, розташованої на території Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області (а.с.16-17). [PERSON] є двоюрідним внуком спадкодавця [PERSON] (а.с.11-13.) Як вбачається з копії спадкової справи № 15/2025 заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. 10.02.2025 заведено спадкову справу за заявою [PERSON] в інтересах [PERSON] про видачу на ім`я останнього свідоцтв про право на спадщину. [PERSON] на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] , на день його смерті за вказаною адресою зареєстрованих осіб немає, проживав один. Інші спадкоємці, які подали заяви про прийняття спадщини відсутні. 10.02.2025 приватний нотаріус Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області Веселовський А.Г. виніс постанову про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії по спадковій справі № 15/2025 до майна померлого [INFO] [PERSON] по видачі на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини. Як вбачається з копії заповіту від 26.05.2015 року, [PERSON] заповів усі свої права та обов`язки, а також майно донькам [PERSON] та [PERSON] (а.с.39-65). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги після померлого [PERSON] . Відповідно до\~ч. 1 ст. 1268 ЦК України, \~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Згідно з\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. З досліджених доказів, судом встановлено, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] , на день його смерті за вказаною адресою зареєстрованих осіб немає, проживав один. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] помер на території російської федерації. Приймаючи до уваги те, що [PERSON] не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини він мав протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України подати до нотаріальної зави про прийняття спадщини. Оскільки виникнення у [PERSON] права на спадкування залежало від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом [PERSON] та [PERSON] , строк подання заяви [PERSON] про прийняття спадщини мав становити три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття, а отже граничний строк на прийняття спадщини [PERSON] після померлого [PERSON] мав становити дев`ять місяців з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадщина відкрилася [INFO] , отже граничний строк для прийняття спадщини [PERSON] спливав 08 жовтня 2022 року. Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У п.п. 54-58 постанови Велика Палата Верховного Суду від 26.06.2024 (справа № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24) зазначила: «54.\~\~За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. 55. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. 56. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. 57. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. 58.\~Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою». Отже, враховуючи вказаний правовий висновок, суд встановлює поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] першорядно, який стосується періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу строку, встановленого законом для її прийняття. Позивач зокрема посилається на пропуск ним строку для подання заяви про прийняття спадщини зокрема у зв`язку з тим, що в Україні було введено воєнний стан, що унеможливлювало його звернення до нотаріуса. У постанові Верховного Суду від 26 червня 2024 року (справа № 333/1912/23, провадження № 61-3174св24)\~викладені такі висновки щодо застосування норми права у спірних правовідносинах, зокрема з урахуванням введення у країні воєнного стану. «Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі в складі Збройних Сил України тощо». З пояснень позивача судом встановлено, що на момент відкриття спадщини, позивач проживав та навчався у м. Києві. Суд зауважує, що попри війну в Україні, у м. Києві та у Полтавській області, з 24 лютого 2022 року продовжують діяти всі державні органи та інші органи, яким делеговані функції державних органів, в тому числі державні та приватні нотаріуси. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно наказу від 19 березня\~\~2024 року № 77) затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (далі - Перелік).\~\~ Судом констатує, що ані територія міста Києва, ані Полтавської області до вказаного переліку не включені. Згідно з підпунктами 3.3-3.5 пункту 3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України,\~затвердженого Наказом\~Міністерства юстиції\~України 22.02.2012\~\~№ 296/5 заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу в письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка, яка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса. Тобто,\~\~ [PERSON] мав можливість подати заяву про прийняття спадщини (особисто або за допомогою поштового зв`язку) до будь-якого нотаріуса України на території, де не велися активні бойові. Отже, позивачем не наведено непереборних обставин, які перешкоджали б йому як самостійно звернутися до нотаріуса\~із заявою про прийняття спадщини за місцем її відкриття, так і надіслати заяву про прийняття спадщини поштою на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини\~відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок № 296/5). Крім того, позивач посилається на той факт, що захворів на коронавірусну інфекцію та перебував на самоізоляції і амбулаторному лікуванні до кінця листопада 2022 року. З наданої позивачем довідки вбачається, що 20.10.2022 року за результатами серологічного дослідження № 791 у [PERSON] наявні антитіла до вірусу SARS-CoV-2 IgM (а.с.22). Надаючи оцінку вказаному доказу, суд зауважує, що зазначеним дослідженням діагностовано хворобу у позивача, проте дослідження не містить даних про тяжкість захворювання, перебування позивача на стаціонарному лікуванні, які б фізично унеможливлювало вчинення дій з прийняття спадщини, зокрема направлення поштою заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Крім того, навіть якщо строк для прийняття спадщини обчислювати з урахуванням постанови КМУ «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 № 164, якою було внесено зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та продовжено строк для прийняття спадщини до 10 місяців, на яку посилається позивач, вказана обставина не спростовує вказаних вище висновків суду. Разом з тим, є слушними доводи позивача стосовно того, що зверненню до нотаріальної контори ускладнювало неможливість своєчасного отримання копії свідоцтва про смерть спадкодавця, так як він помер в російській федерації. Вказана обставина виникла з моменту відкриття спадщини та тривала і після спливу строку для подання заяви прийняття спадщини, тому судом досліджуються причини цих перешкод до моменту звернення до нотаріуса. Суд констатує, що з моменту відкриття спадщини та до моменту звернення позивача до нотаріальної контори минуло 3 роки та 1 місяць. Оцінюючи тривалості такого строку на предмет його розумності та добросовісності дій позивача протягом вказаного строку, суд встановив, що позивачем не надано суду доказів того, що позивач звертався в письмовому вигляді із заявою до органів нотаріату та отримував письмові роз`яснення з приводу отримання копії свідоцтва про смерть, що б могло свідчити про його активні дії направлені на прийняття спадщини. Крім того, як вбачається з копії свідоцтва про смерть спадкодавця, наявного в матеріалах спадкової справи (а.с.53), навіть його переклад було здійснено на території країни агресора лише 03.05.2024 року, що свідчить про те, що дії пов`язані з отриманням вказаного документу розпочаті лише в 2024 році, інших доказів таких як листувань, запитів та іншого з яких би суд мав можливість встановити наявність непереборних обставин, пов`язаних з отриманням позивачем свідоцтва про смерть суду не надано. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем не наведено непереборних обставин, які перешкоджали б йому прийняти спадщину у встановлений законом строк, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed