Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір № 102323243, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4\~000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів і можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на визначену умовами договору суму. Відповідач умов договору не виконав. 26 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 106-МЛ/Т від 26 березня 2024 року, за умовами якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 102323243 від 29 жовтня 2023 року. Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги сума заборгованості відповідача становить 14\~808,20 грн, з яких: 3\~600,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10\~448,20 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків; 760,00 грн прострочена заборгованість за комісією. Враховуючи вказані обставини, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 102323243 від 29 жовтня 2023 року в розмірі 14\~808,20 грн і судові витрати в розмірі 2\~422,40 гривні. 12 червня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов. 14 липня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач, не погоджуючись із позовом, вказує, що позивач не є кредитором за спірним кредитним договором, оскільки не надав жодних доказів на підтвердження відступлення права вимоги за цим кредитним договором, а витяг з договору факторингу складений позивачем в односторонньому порядку, без будь-яких відміток іншої сторони договору факторингу, а тому є неналежним доказом і не може бути взятий судом до уваги. Також вказав, що позивачем не надано доказів дійсного розміру права вимоги до нього (відповідача), а зазначений у позові розмір не підтверджений жодними доказами. Крім того вважав, що в нього не виник обов`язок виконувати кредитні зобов`язання на користь позивача, оскільки він не був повідомлений про зміну кредитора, а також позивачем не надано жодних доказів на підтвердження виконання кредитором умов кредитного договору, зокрема доказів зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Звернув увагу на те, що позивачем не надано виписку з рахунку по кредитному договору, що унеможливлює встановлення дійсного розміру заборгованості. З огляду на вказані обставини, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 29 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір № 102323243, який було підписано електронним підписом позичальника із застосуванням одноразового ідентифікатора 762010, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4\~000,00 грн, загальним строком кредитування 105 днів, який складається із пільгового та поточного періодів; пільговий період складає 15 днів і завершується 13 листопада 2023 року, поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується датою остаточного погашення заборгованості 11 лютого 2024 року. Пунктом 1.5. договору визначено, що загальні витрати позичальника за пільговий період складають 2\~260,00 грн, загальні витрати позичальника за кредитом за весь строк кредитування складають 14 860,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період становить 6\~260,00 грн, а за весь строк кредитування 18\~860,00 гривень. Відповідно до п. 1.5.1. комісія за надання кредиту становить 760,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,0% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Згідно з умовами п. 1.5.2. 1.5.3. розмір процентів за користування кредитом протягом пільгового періоду становить 1500,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; розмір процентів протягом поточного періоду становить 12 600,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (а.с. 8-13, 14-16). З відомості про щоденні нарахування і погашення за кредитним договором № 102323243 вбачається, що [PERSON] сплатив на користь ТОВ «Мілоан» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором грошові кошти в загальному розмірі 1 200,00 грн (а.с. 17-18). 26 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 106-МЛ/Т, за умовами якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 102323243 від 29 жовтня 2023 року. Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги сума заборгованості відповідача становить 14\~808,20 грн, з яких: 4 000,00 грн залишок по тілу кредиту; 10\~448,20 грн залишок по відсотках; 760,00 грн залишок по комісії (а.с. 19-25, 26). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до [PERSON] з претензією Вих.№ 23454510/2979 від 21 березня 2025 року про зобов`язання протягом 3 днів погасити заборгованість за кредитним договором (а.с. 26 зворотній бік). Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 102323243 від 29 жовтня 2023 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» станом на 27 березня 2025 року включно становить 14\~808, 20 грн і складається із: 3\~600,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10\~448,20 прострочена заборгованість за сумою відсотків; 760,00 грн прострочена заборгованість за комісіями (а.с. 18 зворотній бік). Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки він не спростований відповідачем. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою\~статті 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша\~статті 612 ЦК України). Частиною першою\~статті 626 ЦК України\~встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до вимог абз. 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною першою\~статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~встановлено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з вимогами ч. 1 та 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За приписами\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями\~статті 12 цього Закону\~визначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 12 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1\~глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1\~ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Враховуючи викладене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував, жодних заперечень щодо цього суду не надав, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором у заявленому позивачем розмірі 14\~808 гривень 20 копійок. При цьому доводи відповідача суд вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявні документи на підтвердження надання відповідачу за вказаним кредитним договором кредитних коштів, а також відступлення права вимоги за цим договором від первісного кредитора до позивача. Так, позивачем долучено до матеріалів справи: копію платіжного доручення № 75444554 від 29 жовтня 2023 року, з якого вбачається, що [PERSON] отримав від ТОВ «Мілоан» за умовами договору № 102323243 кредитні кошти у сумі 4\~000,00 грн; копію витягу з реєстру боржників, який містить підписи та печатки сторін договору, у тому числі підпис генерального директора ТОВ «Мілоан»; копію претензії Вих.№23454510/2979 від 21 березня 2025, відповідно до якої ТОВ «ФК «Кредит Капітал» повідомило відповідача про відступлення права вимоги та необхідність сплати заборгованість за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, який сплачений із застосуванням пониженого коефіцієнту 0,8.

Outcome: approved