Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, у якій просили встановити факт родинних відносин, а саме, що померла [INFO] [PERSON] є матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , та рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що [INFO] померла її бабуся по лінії матері [PERSON] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповітів не складала, єдиною спадкоємицею за законом після її смерті була мати заявниці [PERSON] , однак своїх спадкових прав вона не оформила і померла [INFO] . 06 липня 2004 року державний нотаріус Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Мусієнко Т.\~О. видав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частки вищевказаної квартири батькові заявниці [PERSON] , який помер [INFO] . 09 березня 2010 року державний нотаріус Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Роженко Л.\~М. видав свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 вищевказаної квартири після померлого батька [PERSON] заявниці [PERSON] . В установлений законом строк заявниця [PERSON] звернулася до державного нотаріуса заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на 1/3 частки квартири, однак отримала відмову у зв`язку з тим, що відповідно до наданого свідоцтва про народження [PERSON] у графі «мати» зазначено « [PERSON] », а у її свідоцтві про смерть вказано « [PERSON] ». Отже, у зв`язку з вказаною розбіжністю у написанні імені неможливо встановити факт родинних відносин між [PERSON] та її матір`ю [PERSON] . Встановлення даного факту необхідне заявниці для реалізації свого права на отримання свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою від 18 червня 2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука прийняв до розгляду, відкрив провадження у цивільній справі та призначив судове засідання для її розгляду. Заявник у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Єрмоленко І.\~В. звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її та заявника участі, заяву підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, у заяві просить розгляди справи без його участі та винести рішення на розсуд суду. Згідно з частиною першою статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За правилами пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25 травня 1998 року, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 7 цієї постанови судам роз`яснено, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 273 ЦПК України (пункт 1 частини першої статті 315 діючого ЦПК України) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Факти, що мають юридичний характер це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Ураховуючи наведене, заявник має підстави для звернення до суду, оскільки у позасудовому порядку встановити факт родинних відносин немає можливості. Відтак, порушене право підлягає захисту у обраний заявниками спосіб, шляхом встановлення факту родинних відносин. Суд установив, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10 грудня 1996 року Іванівською сільською радою народних депутатів (а.\~с.12). У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьком вказаний « [PERSON] », матір`ю « [PERSON] » (а.\~с. 13). Після укладення шлюбу з [PERSON] [PERSON] взяла його прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження №\~ [NUMBER] (а.\~с. 66). Відповідно до довідки КГЖЕП «Автозаводське» від 01 березня 2004 року [PERSON] , її чоловік [PERSON] та її мати [PERSON] проживали за однією адресою: [ADDRESS] (а.\~с. 21). У свідоцтві про народження заявника [PERSON] №\~ [NUMBER] батьком вказаний « [PERSON] », матір`ю « [PERSON] » (а.\~с. 22). Після укладення шлюбу з [PERSON] [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 26 грудня 1986 року Палацом шлюбів міста Кременчука (а.\~с. 23). У постанові, виданій 02 червня 2025 року, державний нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Резніченко Н.\~А. відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з неможливістю встановлення факту родинних стосунків, а саме, що [PERSON] є дочкою померлої [INFO] [PERSON] , через розбіжність імені в свідоцтві про смерть [PERSON] та свідоцтві про народження [PERSON] (в якому мати « [PERSON] » (а.\~с. 8-9). Як убачається з Експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 05 червня 2025 року №\~056/1039-а, розбіжності в записах виникли внаслідок зближення в усному мовленні через посередництво здрібнілих та розмовних форм, які побутують в діалектному ареалі, де було зроблено ці записи, та подальшої документальної фіксації етимологічно віддалених особових імен [PERSON] та [PERSON] (розм. Ліда), рос. « [PERSON] » (розм. Ліда) (а.\~с. 24). Окрім того, заявник долучила до матеріалів справи протокол допиту свідка [PERSON] (а.\~с. 67). Зі змісту статті 76 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги, та зокрема можуть бути встановлені на підставі письмових доказів. Частинами першоютретьою статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що обставини, повідомлені заявником, знайшли своє належне підтвердження під час розгляду справи, а тому наявні підстави для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин. В силу вимог частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved