Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

У серпні 2024 року Ізмаїльська окружна прокуратура Одеської області\~в інтересах держави в особі\~Головного управління Держгеокадастру в Одеській області\~звернулася до суду з позовною заявою до\~ [PERSON] , ТОВ «Агропрайм Холдинг» про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави, припинення договору оренди та права користування земельною ділянкою. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що [PERSON] є громадянкою Республіки Молдова, володіє на праві власності земельною ділянкою сількогосподарського призначення із кадастровим номером 5122086900:01:002:0028 площею 1,00 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради (на теперішній час на території Саф`янівської сільської ради) Ізмаїльського району Одеської області. Так, на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.01.2020 року у справі №946/6431/19 визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 1,00 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради (на теперішній час на території Саф`янівської сільської ради) Ізмаїльського району Одеської області, передана Боурош Єфросинії для ведення особистого селянського господарства (державний акт серії ОД №029806, виданий 13.04.2004 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, кадастровий номер 5122086900:01:002:0028). Надалі [PERSON] 11.08.2021 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєструвала право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5122086900:01:002:0028, площею 1,00 га. Крім того, [PERSON] укладено з ТОВ «Агропрайм Холдинг» договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5122086900:01:002:0028, площею 1,00 га. Відповідно до листа Ізмаїльського відділу ГУ ДМС України в Одеській області №5119-1055/5119.1-24 від 16.08.2024 року [PERSON] з питання набуття громадянства України чи оформлення посвідки на тимчасове / постійне проживання в України до Ізмаїльського відділу ГУ ДМС України в Одеській області не зверталась. Представник позивача вказав, що, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (11.08.2021 року по даний час) не відчужила її, беззаперечно обґрунтованими є підстави для припинення права власності вказаної особи на земельну ділянку шляхом конфіскації вказаної землі (із кадастровим номером 5122086900:01:002:0028 площею 1,00 га) на користь держави. Представник позивача, Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача ТОВ «Агропрайм Холдинг» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду сповіщений належним чином, 19.06.2005 року подав суду пояснення, в яких вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просив суд стягнути судовий збір за подання заяви про забезпечення позову тільки з [PERSON] , так як задоволення заяви про арешт стосується лише [PERSON] , а отже, лише з неї має бути стягнутий. Просив суд розглянути справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, в тому числі, через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, про причину неявки суд не повідомила. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно з\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [PERSON] є громадянкою Республіки Молдова, що підтверджується перекладом паспорту громадянина Республіки Молдова серії та номер [NUMBER] , виданий ОО Кишинів 01.04.2014 року (а.с.35). Згідно Державному акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №029806 підтверджується право власності [PERSON] , яка померла [INFO] , зареєстрована власницею земельної ділянки площею 1,00 га на території Утконосівської (на теперішній час - Саф`янівської) сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, (а.с.42-43). Згідно з рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.01.2020 року (справа №946/6431/19) визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок з надвірними та господарчими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку загальною площею 1,00 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради (на теперішній час на території Саф`янівської сільської ради) Ізмаїльського району Одеської області, передана Боурош Єфросинії для ведення особистого селянського господарства (державний акт серії ОД №029806, виданий 13.04.2004 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, кадастровий номер 5122086900:01:002:0028); земельну ділянку загальною площею 0,1563 га, яка розташована по [ADDRESS] , передана [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (державний акт серії ЯА №272039, виданий 28.10.2005 року Утконосівською сільською радою), кадастровий номер 5122086900:01:002:0208) (а.с.37-39). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником земельної ділянки із кадастровим номером 5122086900:01:002:0028, площею 1,00 га, зареєстрована [PERSON] , громадянка Республіка Молдова (а.с.40-41). Листом\~Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 10-15-06-1623/2-23 від 26.04.2023 року повідомлено, що заходи державного контролю Головним управлінням щодо вказаних земельних ділянок не проводились, позови щодо конфіскації зазначених земельних ділянок не подавалися та додатково повідомлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» (зі змінами) припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» (а.с.22-23). 17.08.2021 року [PERSON] укладено з ТОВ «Агропрайм Холдинг» договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,00 га з кадастровим номером 5122086900:01:002:0028 та передано строком на 7 років у користування Товариству (а.с.44-49). Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки, речові права оренди ТОВ «Агропрайм Холдинг» зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки загальною площею 1,00 га з кадастровим номером 5122086900:01:002:0028, земельна ділянка передана в строкове платне користування, номер запису про інше речове право: 16866310. Статтями \~13,\~14 Конституції України\~визначається, що земля та інші природні ресурси є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених\~Конституцією України. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Правовий режим земельних відносин, порядок і умови набуття та припинення права власності, а також права володіння, користування земельними ділянками визначаються законами. За змістом положень\~ст. 41 Конституції України, ст. ст.\~319,\~321 ЦК України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) визначені і нормами\~Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями\~Цивільного кодексу України,\~Земельного кодексу України. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право», право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 39 даного Закону, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Відповідно до\~ст. 378 ЦК України\~право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Частиною 2\~ст. 373 ЦК України\~визначено, що право власності на землю гарантується\~Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ч.1,2,4\~ст. 374 ЦК України\~суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Іноземці, особи без громадянства можуть набувати право власності на землю (земельні ділянки) відповідно до закону. Права та обов`язки суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом. У відповідності до п. а ч.1\~ст. 80 Земельного кодексу України\~суб`єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності. Відповідно до ч. 2\~ст. 81 ЗК України\~іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно ч. 3\~ст. 81 ЗК України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини. Відповідно до ч. 4\~ст. 81 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Згідно п.п.д, е ч.1 ст. 140\~ЗК України, підставою припинення права власності на земельну ділянку є конфіскація за рішенням суду. Відповідно до ч.ч.1,2\~ст. 145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Разом з тим, відповідно до п. в) ч.1\~ст. 143 ЗК України\~примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Також п. 10 ч. 1\~ст. 346 ЦК України\~передбачено, що право власності припиняється у разі конфіскації. Частиною 5\~ст. 41 Конституції України\~встановлено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 354 ЦК України\~до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Згідно ч. 4 ст. 145\~ЗК України\~позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Аналіз вище вказаних норм права у їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що якщо власник земельної ділянки, який відповідно до закону зобов`язаний відчужити її протягом певного строку, однак не виконав такого обов`язку, то орган, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, звертається до суду з позовом про конфіскацію вказаної земельної ділянки. За наслідками розгляду такого позову суд ухвалює рішення про конфіскацію даної земельної ділянки або відмови у її конфіскації. Рішення суду про конфіскацію земельної ділянки в подальшому є підставою для продажу цієї земельної ділянки на земельних торгах. Такий правовий висновок сформульований в постановах Верховного Суду від 12 березня 2025 року в справі № 568/823/23, від 12 лютого 2025 року в справі № 683/22/23 та від 07 травня 2025 року в справі № 686/196/23. Відповідно до ч. ч. 2, 7 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у\~статті 7\~цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії); припинення (розірвання) спеціального інвестиційного договору, укладеного відповідно до\~Закону України\~"Про державну підтримку інвестиційних проектів із значними інвестиціями". Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Щодо правомірності та пропорційності втручання прокурора у право власності відповідача необхідно враховувати наступне. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів». У практиці ЄСПЛ (зокрема рішення у справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986 року, «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Сєрков проти України» від 07.07.2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі Перший протокол), а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Так, звернення прокурора з вказаним позовом про припинення договору оренди та прав користування є законним, оскільки ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наділено прокурора правом на звернення до суду за захистом інтересів держави у випадку коли захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільний», «публічний» інтерес, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Отже, суд вважає, оскільки відповідачка [PERSON] , будучи іноземним громадянином, в порушення вимог ч. 4\~ст. 81 ЗК України, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Утконосівської (на теперішній час - Саф`янівської) сільської ради, добровільно її не відчужила, тому слід припинити її право власності та конфіскувати вказану вище земельну ділянку шляхом її продажу на земельних торгах. Разом з тим, ураховуючи, що право приватної власності [PERSON] на спірну земельну ділянку припинено у примусовому порядку та ділянка має перейти до земель державної власності, то будь-які правовідносини щодо неї, які виникли між [PERSON] та іншими особами, у тому числі і правовідносини, що склалися між [PERSON] та ТОВ «Агропрайм Холдинг» на підставі договору оренди землі від 17.08.2021 року мають бути припинені шляхом припинення договору оренди землі. Задоволення такого позову призведе до відновлення порушених прав та законних інтересів держави, виходячи з того, що стан збереження земель сільськогосподарського призначення має загальнонаціональне значення. За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів. Відповідно до ст.141 ЦПК України не передбачено стягнення судових витрат у солідарному порядку. Солідарний зв`язок це матеріально правова категорія (ст.541 ЦК України), а не процесуальна. У відповідності до вимог ст.141\~ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 10598,00 грн., які підтверджені платіжними інструкціями №1727 від 21.08.2024 року (а.с.58) та №1728 від 21.08.2024 року (а.с.65) в рівних частинах з кожного, а саме, по 5299,00 грн. На підставі ст. ст.\~13,\~14,\~41 Конституції України, ч. 1, 2 ст.\~38, ч.1 ст.\~39 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. 31 Закону України «Про оренду землі», ст.\~354, ст.\~378, ч.2 ст.\~373, ч.1,\~2,\~4\~ст.\~374, п. 10 ч. 1 ст.\~346 ЦК України, ст.\~80,\~81, ч. 1 ст.\~145 Земельного кодексу України,

Outcome: approved