Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.02.2015 рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей. Після розірвання шлюбу двох дітей [PERSON] та [PERSON] залишено проживати з батьком за адресою [ADDRESS] . Діти проживають окремо від матері понад 10 років. Відповідно до висновку органу опіки та піклування визнано доцільним позбавити батьківських прав відповідача відносно її дітей. Відповідач тривалий час проживає за кордоном - у Республіці Польща та написала заяву про те, що повністю розуміючи вимоги чинного законодавства України, усвідомлюючи значення своїх дій та без будь-якого тиску зі сторони, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав на її двох дітей. Одночасно зазначає, що не проживає з 2015 року з дітьми, не виховувала їх, не утримувала їх, не виконувала батьківських обов`язків. У відповідача наявний борг зі сплати аліментів в сумі 30436,32 грн. Враховуючи зазначене просить позбавити відповідача батьківських прав щодо її двох неповнолітніх дітей. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 07.04.2025 ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 20.05.2025 в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він є сусідом позивача, з відповідачкою знайомий. [PERSON] участі у виханні дітей не приймає, вже біля 10 рокі не живе з ними. Діти проживають з батьком. Йому не відомо де знаходиться відповідач, чув, що вона за кордоном. Свідок [PERSON] 20.05.2025 в судовому засіданні пояснила, що вона старша сестра позивача, з відповідачкою знайома, однак стосунків не підтримує. Вона багато часу проводить у гостях брата, діти проживають з ним. Відповідач участі не приймає у вихованні дітей, так як знаходиться за кордоном. Зіслів дітей їй відомо, що мати з ними не спілкується. [PERSON] 09.07.2025 у судовому засідання суду пояснив, що у 2018 році його мама виїхала за кордон, намагався спілкуватися, але безрезультатно. Востаннє спілкувався з нею два роки тому. Ним мати не цікавиться. [PERSON] 09.07.2025 суду пояснив, що не пам`ятає, коли останній раз спілкувався з матір`ю. Колись намагався її зателефонувати, але вона не відповідала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 09.07.2025 пояснила, що проживає по сусідству зі сторонами по справі, часто спілкується з позивачем. Діти живуть разом з татом, мати не живе з ними багато років. Востаннє вона її бачила більше 5 років тому в місті, а не вдома. Участі у вихованні дітей вона не приймає, зі слів дітей перебуває у Польщ. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради, зазначила, що мати [PERSON] не приймає участі у вихованні дітей, тривалий час перебуває за межами України, відтак позовні вимоги підлягають задоовленню. Судом 09.07.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення і у зв`язку зі складністю справи його ухвалення та проголошення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 11 год. 15 хв. 17.07.2025. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наянві у ній докази, допитавши свідків, прийшов до такого висновку. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Судом встановлено, що [PERSON] з 18.05.2007 перебував у шлюбі з [PERSON] . Позивач є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а відповідач їх матір`ю, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 26.02.2015 шлюб між сторонами розірвано, малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] залишено проживати з батьком [PERSON] .. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.05.2022 ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Згідно розрахунку Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № [NUMBER] за [PERSON] наявна заборгованість. Зі змісту копії довідки (виписка з домової книги про склад сім`ї та прописку) про реєстрацію місця проживання вбачається, що позивач та двоє неповнолітніх дітей зареєстровані і проживаємо за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] навчається у 10-А класі Ліцею № 10 м. Ковель, згідно характеристики Ліцею № 10 м. Ковель, батько [PERSON] бере активну участь у навчанні [PERSON] , цікавиться успішністю., мама [PERSON] не комунікує з класним керівником, навчанням [PERSON] не цікавиться, батьківські збори не відвідувала. [PERSON] є студентом першого курсу Ковельського промислово-економічного фахового коледжу Луцького національного технічного університету, за інформацією якого батько [PERSON] опікується сином самотужки, бере участь у вихованні, відвідує коледж, цікавиться успішністю, постійно спілкується з керівником навчальної групи, оплачує навчання [PERSON] , мати [PERSON] не спілкується з керівником групи, викладачами чи адміністрацієюзакладу, не відвідує заклад освіти, не бере участі у вихованні юнака. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради від 13.02.2025 затверджено висновок органу опіки та піклування м. Ковель про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей. Згідно висновку № 82 від 13.02.2025 орган опіки та піклування м. Ковель вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON] та [PERSON] . 16.01.2025 [PERSON] надала згоду на позбавлення батьківських прав по відношенню до своїх дітей, яка нотаріально посвідчена нотаріусом Каї Кузніцькою нотаріальної контори за адресою офіс № 1 по вул.. Алея Війська Польського 31 в Єленій Гурі. Суд розцінює подану відповідачем нотаріально посвідчену заяву як визнання позову. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, які свідчать про те, що відповідач за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до двох дітей, без поважних причин залишивши їх без батьківської уваги та турботи, поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Outcome: approved