Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] , треті особи: Львівський міський центр зайнятості, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головне управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання трудових відносин припиненими. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 29.01.2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Детинич Петро Іванович звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до фізичної особи-підприємця [PERSON] , треті особи: Львівський міський центр зайнятості, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головне управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання трудових відносин припиненими. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 28.08.2014 року позивач [PERSON] була прийнята на роботу по безстроковому трудовому договору на посаду швачки до відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] . 23.05.2023 року відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] попросила працівників декілька днів не виходити на роботу у зв`язку з переоформленням підприємства. В подальшому, відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] на зв`язок із працівниками не виходила. Позивач [PERSON] написала заяву на звільнення, яку відправила рекомендованим листом на адресу місця реєстрації відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] , однак відповіді не отримала. У вересні 2024 року, рідна сестра відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] надіслала трудову книжку позивача [PERSON] поштовим відправленням, проте без запису про звільнення із роботи. На даний час трудові відносини припинені, однак процедура розірвання трудового договору не виконана, тому у позивача [PERSON] відсутня можливість припинити трудовий договір у інший спосіб, окрім як звернення до суду про припинення трудових відносин із відповідачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Просить визнати трудові відносини, укладені на підставі трудового договору між позивачем [PERSON] та відповідачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] , припиненими з 23.05.2023 року. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: 11.02.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли письмові пояснення представника третьої особи Головного управління Державної податкової служби у Львівській області Ярової Аліни Андріївни. 12.02.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Детинича Петра Івановича, у якій він просив викликати та допитати свідків. 20.02.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли письмові пояснення представника третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Вандзьо Олександри Богданівни. 03.03.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли письмові пояснення представника третьої особи Львівського обласного центру зайнятості Артамонова Володимира Володимировича. 14.07.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Детинича Петра Івановича, у якій він просив виключити особу з числа свідків. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06.02.2025 року виправлено описку. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.04.2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.06.2025 року задоволено заяву про виклик та допит свідків. В судове засідання: - відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило. - представник третьої особи Львівського міського центру зайнятості не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило. - представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило. В судовому засіданні: - позивач [PERSON] просила задовольнити позовну заяву. - представник позивача [PERSON] - адвокат Детинич Петро Іванович підтримав та просив задовольнити позовну заяву. - представник третьої особи Головного управління Державної податкової служби у Львівській області Ферин Оксана Ігорівна підтримала позовні вимоги. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що працювала разом із позивачем [PERSON] у відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] . У 2023 році відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] перестала виплачувати заробітну плату. У квітні 2023 року працівникам повідомили, що фірма закривається, проте трудові книжки довгий час не повертали. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що працювала разом із позивачем [PERSON] у відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] з 2017 року на підставі трудових договорів. У подальшому, працівникам перестали виплачувати заробітну плату, а в 2023 році фірму закрили, трудові книжки повернули. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що: 28.08.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено безстроковий трудовий договір №13501403648. Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER] , 28.08.2014 року відповідачем прийнято позивача на роботу швачкою за трудовим договором №13501403648 від 28.08.2014 року. Трудові відносини між позивачем [PERSON] та відповідачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] також підтверджуються копією довідки Пенсійного фонду України форми ОК-5 від 03.12.2024 року. Згідно з копією заяви від 15.11.2024 року, позивач [PERSON] зверталася до відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] із заявою про звільнення з посади швачки за угодою сторін. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи роботодавця (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Відповідно до\~ст.\~38\~КЗпП України,\~працівник має\~право розірвати\~трудовий договір,\~укладений на\~невизначений строк,\~попередивши про\~це роботодавця\~письмово за\~два тижні.\~У разі,\~коли заява\~працівника про\~звільнення з\~роботи за\~власним бажанням\~зумовлена неможливістю\~продовжувати роботу\~(переїзд\~на нове\~місце проживання;\~переведення чоловіка\~або дружини\~на роботу\~в іншу\~місцевість;\~вступ до\~закладу освіти;\~неможливість проживання\~у даній\~місцевості,\~підтверджена медичним\~висновком;\~вагітність;\~догляд за\~дитиною до\~досягнення нею\~чотирнадцятирічного віку\~або дитиною\~з інвалідністю;\~догляд за\~хворим членом\~сім`ї\~відповідно до\~медичного висновку\~або особою\~з інвалідністю\~I\~групи;\~вихід на\~пенсію;\~прийняття на\~роботу за\~конкурсом,\~а також\~з інших\~поважних причин),\~роботодавець повинен\~розірвати трудовий\~договір у\~строк,\~про який\~просить працівник. Якщо\~працівник після\~закінчення строку\~попередження про\~звільнення не\~залишив роботи\~і не\~вимагає розірвання\~трудового договору,\~роботодавець не\~вправі звільнити\~його за\~поданою раніше\~заявою,\~крім випадків,\~коли на\~його місце\~запрошено іншого\~працівника,\~якому відповідно\~до законодавства\~не може\~бути відмовлено\~в укладенні\~трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Трудові відносини на підставі безстрокового трудового договору, укладеного між позивачем [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] тривали з 28.08.2014 року по 23.05.2023 року. Трудові відносини між сторонами з 23.05.2023 року фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України не дотримана, а тому наявне порушення права позивача на звільнення з роботи з ініціативи працівника. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання трудових відносин між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, припиненими. Обраний позивачем спосіб захисту направлений на відновлення її трудових прав, гарантованих Конституцією України. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.05.2019 року у справі №757/61865/16-ц. У постанові Верховного Суду від 25.11.2019 року у справі №201/1384/16-ц визнано ефективним і таким, що не суперечить закону спосіб захисту порушеного права шляхом припинення трудових відносин на підставі\~ст. 38 КЗпП України. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною першою ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положенням ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено 1211 /одна тисяча двісті одинадцять/ гривень 20 /двадцять/ копійок судового збору. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved