Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Позиції сторін ТОВ ФК\~«ЕЙС» звернулося\~до суду\~з указаним\~позовом,\~який обґрунтувало\~тим,\~що 20.05.2024\~ТОВ «Фінансова\~компанія «КРЕДІПЛЮС»\~та [PERSON] уклали договір про надання кредиту №140871 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. За цим договором відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000,40 грн на картковий рахунок та 1944,60 грн комісії. Взяті на себе зобов`язання за договором відповідач не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 12667,10 грн, яка складається з наступного: заборгованості по кредиту в розмірі 6945,00 грн; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 5321,10 грн; комісія за кредитним договором у розмірі 401,00 грн. 10.10.2024 ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 10102024, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» відступило ТОВ «ФК «ЕЙС» право вимоги до відповідача за кредитним договором №140871 від 20.05.2024. ТОВ «ФК «ЕЙС» нарахувань за вказаним кредитним договором не здійснювало. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за кредитним договором №140871 від 20.05.2024 у розмірі 12667,10 грн. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути на користь позивача із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 140871 від 20.05.2024 у розмірі 12667,10 грн,\~ судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.\~ Вважав, що зарахування коштів на його рахунок від первинного кредитора є не доведеним. Відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження зарахування коштів. Заперечував належне сповіщення про укладання договору факторингу. Зазначав, що договір факторингу не має строку дії. Процесуальні дії у справі ТОВ ФК «ЕЙС» звернулося до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області\~ з вказаним позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.03.2025 матеріали справи направлено до Тростянецького районного суду Сумської області за підсудністю. Ухвалою суду від 25.04.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін призначено засідання на 23.05.2025. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві зазначив, що просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Протокольною ухвалою суду на підставі клопотання відповідача розгляд справи відкладено до 19.06.2025. 19.06.2025 на підставі ухвали суду витребувано докази від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відкладено судове засідання до 18.07.2025. Витребувані докази надійшли до суду 14.07.2025 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом установлено, що 20 травня 2024 між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] укладений кредитний договір №140871 та підписана заява на видачу кредиту. Відповідно до договору №140871 відповідачу надано кредит у розмірі 6945,00 грн у наступному порядку: у розмірі 5000,40 грн на рахунок позичальника, у національній валюті; у розмірі 1944,60 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно пункту 2.5 індивідуальної частини, з фіксованою процентною ставкою 586,00 % річних, зі зниженим тарифом комісії за управління та обслуговування кредиту у сумі 1,00 грн та стандартним у сумі 100 грн. Загальний строк кредитування складає 70 днів з 20.05.2024 по 29.07.2024, та денною процентною ставкою 1,4956% на день. Також сторони погодили графік платежів, який є додатком № 1 до кредитного договору (а.с. 48-52, 53).\~ Зазначений договір власноручно підписано [PERSON] . На ці умови договору позичальник погодився добровільно. До позовної заяви позивачем додано паспорт споживчого кредиту (а.с. 69-72), а також Публічну частину договору про споживчий кредит та Правила надання коштів у кредит ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» (а.с. 57-68, 73-94).\~ \~Відповідач [PERSON] не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 12667,10 грн, яка складається з наступного: заборгованості по кредиту в розмірі 6945,00 грн; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 5321,10 грн; комісія за кредитним договором у розмірі 401,00 грн (а.с. 104-105) Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання власноруч договору наданого банком у паперовому варіанті. Довідка № 6 надана ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» підтверджує, що\~ через ТОВ «ФК «Контрактовий дім» 20.05.2024 було перераховано на рахунок [PERSON] картка [NUMBER] кошти у сумі 5000,4 грн (а.с. 95). Факт зарахування цього ж дня цих коштів на картковий рахунок відкритий на ім`я [PERSON] підтверджено випискою по рахунку наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 154) Тобто, свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» виконало та перерахувало обумовлену суму коштів на наданий позичальником картковий рахунок. Зміст укладеного сторонами договору та умови кредитування відображені у кредитному договорі №140871 від 20.05.2024, який підписав [PERSON] . Із виписки за договором № б/н за період 20 травня 2024 по 25 травня 2024 вбачається, що [PERSON] користувався кредитним коштами в тому числі здійснював перекази на інші картки, розраховувався в магазинах товарів, оплачував комунальні послуги (а.с. 152-154). 10.10.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 10102024, відповідно до якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» відступило ТОВ «ФК «ЕЙС» право вимоги до відповідача за кредитним договором №140871 від 20.05.2024 (а.с. 109-113). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи досліджені судом докази, а також встановлені обставини та положення зазначених вище норм права, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений 20.05.2024 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] . Позивачем разом з позовною заявою надано докази на підтвердження оплатності договорів факторингу, та переходу права вимоги. Перевірка фактичного зарахування коштів на рахунок фактора не входить до предмету доказування у цій справі, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт відсутності повідомлення не має наслідком недійсність правочину про заміну кредитора, а тягне за собою ризик настання для нового кредитора несприятливих наслідків, зокрема визначених частиною 2 статті 516\~ЦКУ та частиною 2 статті 518 ЦКУ; Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно статей 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Всупереч умов кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка на момент відступлення прав вимоги складала суму у розмірі 12667,10 грн, яка складається з наступного: заборгованості по кредиту в розмірі 6945,00 грн; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 5321,10 грн; комісія за кредитним договором у розмірі 401,00 грн (а.с. 17). ТОВ «ФК «ЕЙС» нарахувань за кредитним договором не здійснювало. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС» за кредитним договором №140871 від 20.05.2024 у розмірі 12667,10 грн. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості по кредитному договору ні на рахунки ТОВ «ФК «ЕЙС», ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача, як нового кредитора про стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю. Судові витрати Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Що стосується вимоги про стягнення 7000,00 грн витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, суд враховує таке. Відповідно до\~положень статті\~137\~ЦПК України\~для цілей\~розподілу судових\~витрат:\~1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану\~зі справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою;\~2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат.\~Для визначення\~розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивача адвокат Тараненко Артем Ігорович\~ у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: Договір про надання правової допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025, протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025, додаткову угоду 2 до Договору про надання правничої допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025, акт прийому-передачі наданих послуг, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Тараненко Артема Ігоровича, копію довіреності від 04.12.2024 (а.с.23-32). Указані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 7000,00 грн. Відповідач проти розміру судових витрат заперечував. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке. Щодо підтвердження факту\~ надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) а саме із акту прийому-передачі наданих послуг від 04.02.2025\~ було проведено: складання позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до боржника, яким є [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №140871 від 20.05.2024; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є [PERSON] за кредитним договором №140871 від 20.05.2024; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №140871 від 20.05.2024 на рахунок боржника, яким є [PERSON] ; підготовка та подача клопотання щодо інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №140871 від 20.05.2024 на рахунок боржника,\~ яким є [PERSON] (а.с.30). Суд вважає, що вартість правничих послуг є завищеною, оскільки дана справа незначної складності, наявна стала судова практика щодо вирішення спорів пов`язаних зі стягненням кредитної заборгованості, тому її складання не вимагає значного часу.\~ Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ФК «ЕЙС» до суми 3000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат. З огляду на викладене, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5422 грн 40 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, як складаються з судового збору (2422 грн 40 коп.) та витрат, пов`язаних з розглядом справи (3000 грн).

Outcome: approved