Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя 16.04.2025 звернувся перший заступник керівника Пологівської окружної прокуратури Запорізької області Харченко В.І. із наведеною вище заявою, в обґрунтування якої зазначив таке. З метою встановлення наявності або відсутності підстав для представництва інтересів держави в суді, а саме, визнання спадщини відумерлою окружною прокуратурою вивчено інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, П`ятої запорізької державної нотаріальної контори, відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). За результатами вивчення матеріалів встановлено наявність підстав для представництва інтересів держави в суді в особі Гуляйпільської міської ради щодо визнання відумерлою спадщиною квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Так, у провадженні ВП №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження № 12023082060000867 від 02.06.2023 за фактом смерті [PERSON] , [INFO] , який згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Актовий запис про державну реєстрацію смерті [PERSON] , [INFO] , складений Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), дата смерті: [INFO] . Прокурором було встановлено, шо син [PERSON] . [PERSON] спадщину не прийняв, інші спадкоємці у [PERSON] відсутні. Отже, в силу ст. 1277 ЦК України орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. На лист Пологівської окружної прокуратури до Гуляйпільської міської ради від 11.03.2025 заступник начальника міської військової адміністрації на бланку виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради від 12.03.2025 повідомила, що Гуляйпільська міська рада як орган місцевого самоврядування, що відповідає за розпорядження майном комунальної власності, не має можливості самостійно звернутися до суду у зв`язку із недостатністю фінансування та не заперечує проти звернення Пологівської окружної прокуратури в інтересах Гуляйпільської міської територіальної громади до суду з заявою про визнання зазначеного нерухомого майна відумерлою спадщиною. Вказані обставини свідчать про нездійснення Гуляйпільською міською радою захисту порушених інтересів держави та Гуляйпільської міської територіальної громади, що свідчить про наявність підстав для представництва, передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». У зв`язку з вищенаведеними обставинами прокурор звернувся до суду із заявою, у якій просив визнати відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , а саме, нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] загальною площею 28,8 кв.м, житловою площею 16,8 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 638561823218), та передати її у власність Гуляйпільської міської територіальної громадив особі Гуляйпільської міської ради. Ухвалою судді від 25.04.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку окремого провадження. Прокурор Нестеренко І.А. у судовому засіданні підтримала заяву, просила її задовольнити. Представник Гуляйпільської міської військової адміністрації у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечував. Представник Гуляйпільської міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечував. У судовому засіданні 25.07.2025 відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 31 липня 2025 року. У судове засідання 31.07.2025 учасники справи не з`явилися. Прокурор надала заяву про проведення судового засідання за її відсутності. Заслухавши прокурора, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 05 липня 2023 року здійснений актовий запис про смерть № 1535, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 58 років, причина смерті не встановлена через гнилісні зміни (а.с. 31-32). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з квартири [ADDRESS] загальною площею 28,8 кв.м, житловою площею 16,8 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 638561823218). Право власності [PERSON] на вказану квартиру підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20.09.2021, посвідченим приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Горовою Я.О. (зареєстровано в реєстрі за № 1701) (а.с. 17-20). Державна реєстрація права власності на вказану квартиру за [PERSON] здійснена 20.09.2021, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.03.2025 № 418291695 (а.с. 16). Відповідно до відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян по місту Запоріжжю та Запорізькій області відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що 26.08.1989 Гуляйпільським відділом ЗАГС Запорізької області складений актовий запис про укладення шлюбу № 119 (а.с. 24-25). Шлюб був розірваний 13.04.1993, про що свідчить запис акта про розірвання шлюбу № 43 Гуляйпільського відділу ЗАГС Запорізької області (а.с. 26-27). 31.08.1996 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, про що свідчить запис акта про одруження № 73, складений Гуляйпільським відділом ЗАГС Запорізької області (а.с. 28-30). Як вбачається з актового запису про смерть від 18.01.2021 № 32, складеного Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 33-34). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , народився [INFO] , про що 25.08.1990 Мар`янівською сільською радою Красногвардійського району Автономної Республіки Крим складений актовий запис № 40. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Отже, в силу вищезазначеного ця особа може претендувати на спадщину [PERSON] як спадкоємець першої черги. Проте, відповідно до інформації Державної міграційної служби України від 04.03.202, за даними відомчої інформаційної системи ДМС інформація щодо оформлення паспорта громадянина України, зареєстрованого місця проживання, а також посвідки на тимчасове проживання та посвідки на постійне місце проживання на ім`я [PERSON] , [INFO] , не встановлено (а.с. 41). Згідно з інформацією Міністерства соціальної політики України від 13.02.2025 в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб [PERSON] , [INFO] , не перебуває (а.с. 40). Тобто [PERSON] (син [PERSON] ), ймовірно, не перебуває у громадянстві України та на підконтрольній органам державної влади України території. Крім того, відповідно до інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.02.2025 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по місту Запоріжжю та Запорізькій області відносно [PERSON] , [INFO] , відсутні відомості про смерть (а.с. 39). Моніторингом офіційного веб-сайту Судової влади України не встановлено наявності відомостей стосовно звернення [PERSON] , [INFO] , із заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті батька [PERSON] , у вигляді квартири [ADDRESS] . Вказане свідчить про те, що [PERSON] (син [PERSON] ) не прийняв спадщину, що залишилася від батька. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.11.2024 № 79266801, наданої державним нотаріусом П`ятої запорізької державної нотаріальної контори Сидорук К.В.. відносно [PERSON] , [INFO] , у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 35). Інформація про заповіти/спадкові справи відносно [PERSON] , [INFO] , у Спадковому реєстрі інформація також відсутня, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22.11.2024 № 79266832, сформованою державним нотаріусом П`ятої запорізької державної нотаріальної контори Сидорук К.В. (а.с. 36). Як вбачається з інформації Управління «Центр надання адміністративних послуг» Гуляйпільської міської ради від 09.08.2023 № 71/02-17, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та задекларовані особи відсутні. Згідно до частин 1 та 2\~ст. 1220 ЦК України спадщина\~відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). За приписами\~ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом\~ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України до\~складу спадщини входять всі права і обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 122 2ЦК України\~визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті на життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). При цьому, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, що передбачено ч. 1\~ст. 1272 ЦК України. Відповідно до\~глави 86 ЦК України\~за загальним правилом спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та на підставі споріднення. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Одночасно\~ЦК України\~запобігає таким ситуаціям, коли відсутність спадкоємців має наслідками відсутність власників спадкового майна та його занепад. А тому передбачає у такому випадку перехід прав на це майно до територіальної громади за місцем знаходження цього майна (стаття 1277 ЦК України). У разі відсутності спадкоємців за заповітом чи за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття у територіальної громади виникає інтерес щодо переходу спадкового майна у власність громади. Частинами першою-третьою\~статті 1277 ЦК України\~передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про\~визнання спадщини\~відумерлою подається\~після спливу\~одного року\~з часу\~відкриття спадщини \~Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Суд зазначає, що в інтересах держави із заявою про визнання спадщини відумерлою та передання її у власність Гуляйпільської територіальної громади звернувся перший заступник керівника Пологівської окружної прокуратури Запорізької області Харченко В.І., посилаючи на нездійснення Гуляйпільською міською радою захисту порушених інтересів держави та Гуляйпільської міської територіальної громади, що свідчить про наявність підстав для представництва, передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». З приводу наявності повноважень Пологівської окружної прокуратури Запорізької області на звернення із заявою про визнання спадщини відумерлою та передання її у власність Гуляйпільської територіальної громади суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до частини другої\~статті 4 ЦПК України\~у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина четверта\~статті 42\~ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими\~\~учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20\~листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, у пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18). В судовому процесі, зокрема, у цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (пункт 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від\~27\~лютого 2019 року у справі № 761/3884/18). Тобто під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України (частина друга статті\~19 Конституції України). Відповідно до пункту 3\~статті 131-1 Конституції України\~прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно зі\~статтею 1 Закону України «Про прокуратуру»\~прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені\~Конституцією України\~функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави. У випадках, визначених цим Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт\~2 частини першої статті\~2 Закону). Відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec(2012)11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятої 19\~вересня 2012\~року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права. Сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої\~статті 23 Закону України «Про прокуратуру») (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц, провадження № 14-104цс19). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті\~23 Закону). Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185цього Кодексу (частина четверта\~статті 56 ЦПК України). Системне тлумачення абзацу другого частини другої\~статті 56 ЦПК\~України\~й абзацу першого частини третьої статті\~23 Закону України «Про прокуратуру»\~дозволяє дійти висновку, що\~прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах;\~якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді\~згідно з абзацом третім частини другої статті\~56 ЦПК\~України\~має наслідком застосування положень, передбачених статтею\~185 цього Кодексу\~про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення у разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки усунуті не були. Звертаючись з позовом в інтересах держави, прокурор наголошував, що у даному випадку інтереси держави та певної територіальної громади збігаються повністю, оскільки спрямованість прокурора у вказаній справі направлена на захист інтересів держави, оскільки існує загроза позбавлення можливості Гуляйпільської міської територіальної громади в особі Гуляйпільської міської ради передати вказану квартиру у власність або користування громадянам, які потребують отримання житла. Звернення прокурора із вказаною заявою до суду саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні питання щодо права власності квартиру за адресою: [ADDRESS] . Прокурором зазначено, що органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Гуляйпільська міська рада як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави прокурором на адресу Гуляйпільської міської ради скерований лист від 11.03.2025, в якому викладені виявлені підстави для визнання відумерлою спадщини у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . Разом з цим, у відповідь на зазначений лист заступник начальника міської військової адміністрації на бланку виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради від 12.03.2025 повідомила, що Гуляйпільська міська рада як орган місцевого самоврядування, що відповідає за розпорядження майном комунальної власності, не має можливості самостійно звернутися до суду у зв`язку із недостатністю фінансування та не заперечує проти звернення Пологівської окружної прокуратури в інтересах Гуляйпільської міської територіальної громади до суду з заявою про визнання зазначеного нерухомого майна відумерлою спадщиною. Даний факт свідчить про обізнаність Гуляйпільської міської ради щодо наявності підстав для звернення з відповідною заявою, однак, заходи ,спрямовані на захист порушених інтересів держави та Гуляйпільської міської територіальної громади, представницьким органом тривалий час не вживалися, що свідчить про бездіяльність цього органу. Отже, суд констатує, \~що\~прокурор звернувся до суду із заявою на захист інтересів держави та територіальної громади як заінтересованої особи щодо майна, стосовно якого орган місцевого самоврядування не вжив заходів для передачі його у власність територіальної громади, що є підставою для представництва інтересів держави прокурором у суді. За результатами судового розгляду відповідно до ст.\~338\~ЦПК України суд, установивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Судом встановлено, що за життя [PERSON] належала на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіт не складав. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, син [PERSON] [PERSON] - із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Інші особи також не заявляли про свої права на спадкове майно шляхом подання заяви нотаріусу. Тобто під час вирішення питання про визнання спадщини відумерлою не встановлено існування спору про право. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, беручи до уваги повноважність прокурора у зверненні з даною заявою до суду, зважаючи на те, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися, а також беручи до уваги те, що з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , минуло більше одного року, суд вважає, що заяву прокурора про визнання спадщини відумерлою та передання її територіальній громаді слід задовольнити. Оскільки заявник звільнений від сплати судового збору, відповідно до положен ьстатті 141 ЦПК України,судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved