Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що вона підтримувала з відповідачем фактичні шлюбні стосунки, вони проживали в квартирі її батьків; [INFO] у них з відповідачем народилася донька [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис №425 та видано свідоцтво серія [NUMBER] Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка мешкає разом з позивачем та перебуває на утриманні позивача. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, з серпня 2022 р. позивач та відповідач перестали проживати спільно, вести спільне господарство та не мали спільного бюджету. Причиною розпаду стосунків була поведінка відповідача, оскільки він зловживав спиртними напоями, перебував в стані алкогольного сп`яніння, не працював, поводився дуже агресивно, погрожував фізичною розправою, залякував викраденням дитини, з приводу чого вона неодноразово зверталась в поліцію. З серпня 2022 р. стосунки з відповідачем були припинені, він пішов та до цього часу не з`являвся в житті дитини: з моменту розірвання стосунків і по цей час батько дитини відповідач не бачив доньку жодного разу, тобто більше 2 р. жодним чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на\~його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для\~його нормального самоусвідомлення, жодним чином не приймав і не приймає участі у житті дочки, виявляючи тим самим байдужість до дитини. На теперішній час місце перебування відповідача невідомо. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач також не надає. З 26.10.2022 р. в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за судовим наказом, виданим Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 13.03.2023 р., відбувається стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів доходу, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 26 жовтня 2022 р. і до досягнення дитиною повноліття. Розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів становить 87\~574,\~65\~грн. В окремо поданій суду заяві представник позивача просила про розгляд справи у її відсутності, просила суд задовольнити позов. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 280 ЦПК України). Процесуальні дії у справі: - ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2024 р. прийнято до розгляду цивільну справу та відкрито провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, орган опіки та піклування в особі адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав, - ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 23.07.2025 р. закрито підготовче провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст.\~76\~ - 80 ЦПК України, позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис № 425 та видано свідоцтво серія [NUMBER] Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина проживає разом із позивачем. З серпня 2022 р. батьки дитини припинили спільне проживання через поведінку відповідача,: останній зловживав спиртними напоями, перебував в стані алкогольного сп`яніння, не працював, поводився дуже агресивно, погрожував фізичною розправою, залякував викраденням дитини, з приводу чого позивач неодноразово зверталась в поліцію, що підтверджується висновками дільничого офіцеру поліції СП ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 17.08.2022 р. та від 28.10.2022 р. Відповідач є платником аліментів на утримання дитини на підставі судового рішення судового наказу, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 13.03.2023 р.; розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів становить 87\~574, 65 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця. На підставі висновку органу опіки та піклування від 21.04.2025 р. № 4/5 - 236 судом встановлено, що органом опіки та піклування прийнято рішення по доцільність позбавлення батьківських прав\~\~ [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з невиконання батьком дитини батьківських обов`язків та регулюються ч. 2\~ ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 7 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст.7, ч.ч. 1-4ст.\~150, ст.\~155, п. 2 ч. 1ст.\~164, ст.\~165 СК України,\~ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»,\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2 ст.\~150, ч. 1 та ч. 2 ст.\~155, ч. 1 ст.\~179, ч. 2 ст.\~179, ст.\~182, ч. 1 ст.\~183, ч. 1 ст.\~191, ст.\~242, ч. 1 ст.\~243, ч. 1 ст.\~247 СК України. Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про\~задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті164 СК України. Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 2 частини першої статті 164\~СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення наведених норм права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (зокрема, серед інших Постанова Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі №520/8264/19). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165\~СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першоїстатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людиниі основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58). У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). Доказів на підтвердження виконання відповідачем батьківських обов`язків відносно дитини суду не надано. Позивач виконав обов`язок доказування (ст.ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Враховуючи встановлені судом обставини, на переконання суду, позбавлення батьківських прав відповідача\~відповідає інтересам дитини,\~оскільки\~ відповідач\~ухиляється від виконання\~обов`язків по вихованню дитини:\~не дбає про її матеріальне забезпечення,\~не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, навчання, підготовки до самостійного життя, не спілкується з дитиною, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, такою поведінкою показуючи поганий приклад нехтування сімейними цінностями та байдужості до родичів, у зв`язку з чим вимога позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини підлягає задоволенню. Водночас, за умов зміни (виключення) обставин, які стали підставою позбавлення батьківських прав, та при додержанні порядку, встановленого\~ст. 169 СК України, відповідач має право звернутися з позовом про поновлення його батьківських прав відносно дитини. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи задоволення судом позову повністю, той факт, що позивачем сплачений судовий збір в повному обсязі (1211,20 грн.), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі\~1211,20 грн.

Outcome: approved