Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

\~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: Новомиргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина [NUMBER] про визнання батьківства. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що у період часу з 2011 року по січень 2023 року (мобілізація [PERSON] на військову службу) перебувала та продовжує перебувати по теперішній час у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з громадянином [PERSON] . Шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану сторони не реєстрували. Внаслідок спільного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~В Свідоцтві про народження батьком [PERSON] вказаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , державна реєстрація народження [PERSON] проводилась відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. На теперішній час, в позивачки виникла необхідність в захисті прав та інтересів своїх малолітніх дітей, як членів сім`ї військовослужбовця, зокрема в отриманні грошового забезпечення свого чоловіка. Однак, неперебування в офіційно зареєстрованому шлюбі та відсутність належного запису про батька в свідоцтві про народження дитини, створює перешкоди у реалізації прав та інтересів дитини, як члена сім`ї військовослужбовця, тому вона звернутися до суду з метою визнання батьківства дитини. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі, не заперечували проти постановлення заочного рішення у справі.\~\~ Відповідач в\~судове засідання\~не з`явилися, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи, Новомиргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав клопотання в якого вказав, що не заперечує щодо задоволення позову. Представник третьої особи, Військової частини [NUMBER] , в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надіслав. За таких обставин, суд вважає за можливе зі згоди позивача та його представника, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою\~ст.15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України\~\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Судом встановлено, що\~громадянка [PERSON] , [INFO] , у період часу з 2011 року по січень 2023 року, тобто до моменту мобілізації [PERSON] на військову службу, перебувала та продовжує перебувати по теперішній час у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з громадянином [PERSON] , [INFO] . Шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану вони не реєстрували. \~ \~ \~ \~Внаслідок спільного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження від 23.04.2012 № 7, що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 16.04.2019 серія [NUMBER] , виданого повторно Новомиргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. \~ \~ \~ \~В Свідоцтві про народження від 16.04.2019 серія [NUMBER] батьком [PERSON] вказаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Відповідно до відповіді Новомиргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державна реєстрація народження [PERSON] проводилась відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно зі сповіщення сім`ї № 6965 від 30 вересня 2023 року № 3-6965, яке громадянка [PERSON] , отримала від представників [INFO] , як дружина, про те, що солдат [PERSON] , зник безвісти на полі бою 23.09.2023 в районі населеного пункту Вербове, Пологівського району Запорізької області, що підтверджується копією Сповіщення. Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20241213-1585 від 13.12.2024 року [PERSON] , [INFO] , зник на території бойових дій (під час воєнних дій), що підтверджується копією даного витягу. Згідно\~ст.8 ЗУ "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", набуття правового статутус особи, зниклої безвісти за особливих обставин не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи. В аспекті положень\~статті 25 ЦК України\~здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч.3\~ст.43 ЦК\~порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі №317/3139/15-ц, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла). Враховуючи вищевикладене, та те що [PERSON] , хоч і набув статусу особи, яка зникла за особливих обставин, однак такий статус не зменшує обсяг його цивільної правоздатності, беручи до уваги, що [PERSON] не було встановлено\~ЦПК України\~безвісно відсутньою особою, то останній може бути відповідачем по даній справі. Громадянка [PERSON] , [INFO] , є матір`ю відповідача громадянина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та матір`ю громадянина [PERSON] , [INFO] (рідного брата [PERSON] ), що підтверджується копією Свідоцтва про народження серія [NUMBER] . \~ \~ \~ \~В той же час, громадянка [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 03.06.2024 серія [NUMBER] . Батько солдата [PERSON] помер у 2004 році, що також підтверджується відповідним Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Батьки зниклого безвісти [PERSON] померли, єдиним найближчим родичем відповідача є його брат [PERSON] , [INFO] . Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). У постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі №478/690/18 (провадження № 61-18333св19) зазначено, що ''висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства''. За ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2025 року за біологічними зразками передбачуваного дядька [PERSON] та зразками дитини [PERSON] було проведено судову молекулярно-генетичну експертизу. Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-25/13351-БД від 05.05.2025 року [PERSON] , 22.07.1988 року може бути біологічним родичем по чоловічій лінії (дядьком) [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] беззаперечно підтвердили факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] починаючи з 2011 року по січень 2023 року, тобто по час мобілізації [PERSON] на військову службу, народження у них сина [PERSON] , 2012 року народження, ведення спільного господарства, та спільне виховання їх сина [PERSON] . На думку суду досліджені докази у взаємозв`язку із позицією позивача, дають підстави для висновку, що [PERSON] протягом усього часу від народження [PERSON] до свого зникнення безвісти визнавав своє батьківство щодо нього. Факт батьківства [PERSON] \~\~щодо [PERSON] , на переконання суду у достатній мірі і переконливо доведений належними і допустимими доказами які були досліджені судом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом достовірно встановлено, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] . Відповідно до\~ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно з вимогами ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно з вимогами ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1\~ст. 135 СК України. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. При з`ясуванні думки [PERSON] , [INFO] в судовому засіданні, суд прийшов до беззаперечного висновку, що останній вважає [PERSON] своїм батьком. Відповідно до\~ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою ст.ст.\~213,\~215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно з п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями\~ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у ст.ст.\~126,\~127 СК України\~або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, а також обставини встановлені судом, суд дійшов висновку про беззаперечне задоволення позову.

Outcome: approved