Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Адвокат Явдошак О.О., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання за [PERSON] права власності на належну їй 1/5 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; та 1/5 частку вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Вимоги позовної заяви обґрунтовувала тим, що по [ADDRESS] проживала вона, її чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , і всім їм на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в рівних частках - по 1/5 частині кожному по зазначеній адресі (тим двору колгоспний). [INFO] помер чоловік [PERSON] , а [INFO] помер син [PERSON] . Після їх смерті відкрилася спадщина на все належне їм на день смерті майно. Вона вступила в управління спадковим майном чоловіка (проживали разом, вели господарство, проводила похорон померлого, підтримує господарство, обробляє земельну ділянку) і бажає оформити спадщину на його частку на своє ім`я. Однак, у нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на житловий будинок за вказаною адресою, що позбавляє її можливості оформити спадщину. У зв`язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за нею право власності на належну їй 1/5 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; та 1/5 частку вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак у позовній заяві її представник - адвокат Явдошак О.О. просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, однак 17.07.2025 року на адресу суду від них надійшли заяви (а.с. 73, 79, 84), в яких вони позов визнали, просили його задовольнити та справу розглянути у їх відсутності. Вказали, що претензій не мають і не будуть мати в майбутньому. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 9 Живачівської сільської ради Тлумцького району Івано-Франківської області, виданої Олешанською сільською радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 12-6/2025 від 07.03.2025 року (а.с. 11), станом на 01.07.1990 року за [PERSON] (чоловік позивача), [INFO] , який був головою двору, дружиною [PERSON] (позивач), [INFO] , [PERSON] (син позивача), [INFO] , дочкою [PERSON] , (відповідач), [INFO] , дочкою [PERSON] (відповідач), [INFO] , значився житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який побудований до 05.08.1992 року і числився як колгоспний двір. Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 24.04.2024 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди за вказаною адресою побудовані в період з 1965 року по 1990 рік (а.с. 4-8). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] (чоловік позивача), [PERSON] (позивач), [PERSON] (син позивача), [PERSON] (відповідач), [PERSON] (відповідач) в рівних долях (по 1/5 частині кожному) належало майно колгоспного двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] (позивач) з 01.06.1959 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 15). Відповідач [PERSON] народився [INFO] і його батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (позивач), що підтверджується корією свідоцтва про народження (а.с. 83). [INFO] помер [PERSON] (чоловік позивача), а [INFO] помер [PERSON] (син позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 12, 13). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON] (чоловік позивача), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (позивач) прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки вступила в управління спадковим майном, проживали разом, вели спільне господарство, проводила похорон чоловіка, що підтверджується довідкою Озерянського старостинського округу Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 50-6/2026 від 05.07.2024 року (а.с. 10). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 219/2004 від 26.05.2004 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (чоловік позивача), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (чоловік позивача), яка прийняла і частково оформила спадщину. Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає (а.с. 39-45). 26.05.2004 року позивач [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 40) на земельну частку (пай) та майновий пай, які не є предметом розгляду даного позову. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . В нотаріальному порядку [PERSON], який діє від імені [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, оскільки відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом документи, які підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок за вищевказаною адресою, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 148/02-31 від 14.03.2025 року (а.с. 14). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на належну їй 1/5 частку вищевказаного домоволодіння та 1/5 частку цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved