Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

11.02.2025 представник заявника [PERSON] - адвокат Михалевський Ю.Р. подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області заяву, в якій просить визнати встановити факт постійного спільного проживання заявника з спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своєї заяви вказує, що його мати [PERSON] померла [INFO] . На момент її смерті, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак фактично проживала разом із ним за адресою [ADDRESS] . Зазначає, що коли він 03.10.2024 звернувся до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту поживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки заявник як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] постійно проживав на час відкриття спадщини із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] та не заявляв про відмову від спадщини, він вважається таким що прийняв спадщину після смерті матері. Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення з метою подальшої реєстрації права власності відповідно до чинного законодавства та приведення у відповідність правовстановлюючих документів на спадкове майно, однак, у зв`язку з виниклими обставинами в позасудовому порядку це зробити неможливо. Ухвалою суду від 13.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами окремого позовного провадження. 11.06.2025 ухвалою суду залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб: [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] своїми вимоги підтримали повністю та просили такі задоволити. Представник заінтересованої особи - Сколівська державна нотаріальна контора Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи - Сколівська міська рада в судове засідання не з`явився, причин своєї відсутності суд не повідомляв. [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення вимог заявника, підтвердили факт проживання [PERSON] разом із заявником за адресою [ADDRESS] . Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю заявника - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с.6) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.05.2023, місце державної реєстрації Новояричівська селищна рада Львівського району (а.с.5) 03.10.2024 [PERSON] звернувся до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно та видано лист №730/01-16 від 03.10.2024, яким було повідомлено, що [PERSON] пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Як видно з матеріалів справи, 27.11.2024, \~ \~ \~ \~ [PERSON] надіслав у Сколівську державну нотаріальну контору Львівської області заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, до якої долучив докази, які підтверджують факт спільного проживання разом із матір`ю [PERSON] на момент відкриття спадщини, однак листом державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області №870/02-14 від 04.12.2024, [PERSON] було повідомлено, що з метою реалізації спадкових прав, йому слід звернутися до суду за встановленням факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно довідки № 894 від 12.11.2024 виданої старостою Старояричівського старостинського округу Баглай І., на момент смерті, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак фактично проживала разом із своїм сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно вказаної довідки, разом з [PERSON] постійно до дня смерті проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] (а.с.8) Окрім цього, факт проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , підтверджується заявою [PERSON] та [PERSON] яка засвідчена старостою Старояричівського старостинського округу Баглай І. та зареєстрована в реєстрі за № 101 (а.с.10), а також довідкою виданою Старояричівським старостинським округом Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області №893 від 12.11.2024. (а.с.9) Відтак, суд вирішуючи питання встановлення факту постійного спільного проживання із спадкодавцем, встановив наступне. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі статтею 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. З пп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки надані заявником докази є належними, допустимими, достовірними та в сукупності підтверджують постійне спільне проживання заявника [PERSON] зі своєю матір`ю спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відтак, встановлення зазначеного юридичного факту необхідне заявникові для підтвердження факту прийняття спадщини відповідно до положень статті 1268 Цивільного кодексу України, а також з метою реалізації своїх спадкових прав та подальшого оформлення спадкового майна, а тому враховуючи вищенаведене, інтереси заявника, відсутність спору та інших шляхів захисту прав [PERSON] , суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявника у повному обсязі. Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved