Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

12 лютого 2025 року (через систему «Електронний суд») позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - ТОВ «БІЗПОЗИКА»)через свого уповноваженого представника Памірського М.А. звернувся до Згурівського районного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на корить ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 077275-КС-003 про надання кредиту від 30.01.2023, що становить 48381,52 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 31131,52 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2250,00 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.01.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 077275-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 30.01.2023 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 077275-КС-003 про надання кредиту, а відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8753 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 30.01.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір № 077275-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 15000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір). Згідно з умовами договору, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою. Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 15000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Зважаючи на ті обставини, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 08.02.2025 утворилась заборгованість за договором № 077275-КС-003 про надання кредиту у розмірі 48381,52 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 15000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах у розмірі 31131,52 грн, суми прострочених платежів по комісії у розмірі 2250,00 грн. Виходячи із наведеного, позивач вважає, що його позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом в повному обсязі. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 18 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено справу до розгляду, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 27.02.2025 на електронну адресу суду [PERSON] направив електронний лист з додатками, до якого, зокрема, додано фотокопію заяви від 25.02.2025, в якій повідомляє, що не зможе прийняти участь у судовому засіданні у зв`язку з тим, що перебуває на службі в Збройних Силах України та виконує завдання по захисту території України, просив врегулювати судову справу та пом`якшити рішення. До заяви додано фотокопії: військового квитка; довідки військової частини [NUMBER] від 25.02.2025 № 2362 про те, що [PERSON] з 24.12.2024 по теперішній час проходить військову службу за мобілізацією; паспорта громадянина України; картки фізичної особи-платника податків. Також, 27.02.2025 за допомогою електронної форми звернення громадян [PERSON] клопотав про пом`якшення у розгляді порушеної справи в суді. 27.02.2025 представник позивача подав заперечення, в яких просив не брати до уваги під час розгляду та вирішення справи направлену на електронну адресу суду невідомою та жодним чином не підписану «заяву про повідомлення про неявку у судове засідання», а також всі додані до неї документи. 10.03.2025 судом направлено запит на ім`я начальника [INFO] з метою перевірки інформації щодо перебування [PERSON] у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. 24.03.2025 надійшла відповідь на запит від 10.03.2025, в якій зазначено, що [PERSON] , [INFO] , не був призваний на військову службу по мобілізації на особливий період та не перебуває у складі Збройних Сил України. 28.04.2025 судом направлено запит на ім`я начальника [INFO] . 22.05.2025 від [INFO] надійшла відповідь на запит від 28.04.2025, в якій зазначено, що [INFO] на військову службу до лав Збройних Сил України [PERSON] , не призивався та контракт з останнім не укладався, а тому надати запитувану інформацію не надається можливим. 04 березня 2025 року на виконання ухвали суду в частині витребування доказів АТ «Райффазен Банк» надало інформацію про те, що банківська картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та надана виписка про рух коштів по даній картці за період з 30.01.2023 року по 06.02.2023 року включно. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, правом подати відзив на позовну заяву не скористався. В силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 30 січня 2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - кредитодавець, ТОВ «БІЗПОЗИКА») та [PERSON] укладено договір №077275-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеного ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На підтвердження укладення Договору позивачем надано копію договору №077275-КС-003 від 30.01.2023, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатор UA-8753, який був направлений на номер телефону [NUMBER] , що зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті та котрий боржником було введено/відправлено (а.с. 27-30 - паспорт споживчого кредиту, а.с. 31-39 - договір №077275-КС-003 від 30.01.2023, а.с. 40-48 - пропозиція (оферта) укласти договір №077275-КС-003 від 30.01.2023 про надання кредиту, а.с. 49-57 - прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору №077275-КС-003 від 30.01.2023, а.с. 58-59 - візуальна форма послідовності дій клієнта, а.с. 60 - анкета клієнта, а.с. 62-81 - копія Правил надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА»). Відповідно до п. 2.1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 15000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Дата видачі кредиту - 30.01.2023 (п. 2.10 договору). Строк, на який надається кредит: 16 тижнів, до 22.05.2023 (п. 2.3, 2.7 договору). Комісія за надання кредиту - 2250,00 грн (п. 2.5 договору). Згідно з п. 2.4 договору стандартна процентна ставка за кредитом в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день 1,16103334, фіксована. Відповідно до п. 2.12 договору мета (цілі) отримання кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаний з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом. Згідно з п. 3.1 договору кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі вказаній у п. 2.1 договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 договору. Відповідно до п. 3.2 договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та додатку № 1 до договору і розраховується в порядку описаному нижче. Згідно з п. 3.2.1 договору у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погоджена сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3 та додатку № 1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4 договору. Відповідно до п. 3.2.2 договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3 та додатку № 1 до договору (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає про строчка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовують правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та додатку № 1 до договору, та до закінчення терміну дії договору (а.с. 31-39 - договір №077275-КС-003 від 30.01.2023). Частинами 1, 2 ст. 207, п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, зокрема, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами). В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електрону комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац другий частини 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі. За змістом ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 30.01.2023 року ТОВ «БІЗПОЗИКА» перерахувало відповідачу [PERSON] кошти у розмірі 15000,00 грн згідно з кредитним договором № 077275-КС-003 від 30.01.2023 року на карту [NUMBER] (а.с. 60 - анкета клієнта, а.с. 61 - інформаційна довідка, а.с. 134 - підтвердження АТ «Райффазен Банк» про належність картки відповідачу, а.с. 135 - виписка про рух коштів по банківській картці № [NUMBER] ). Заборгованість нарахована в межах строку дії кредитного договору та відповідно до умов кредитного договору. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 48381,52 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 31131,52 грн; суми прострочених платежів за комісією - 2250,00 грн (а.с. 17-25 - розрахунок заборгованості, а.с. 26 - довідка про стан розрахунків). Відповідачем не надано доказів на спростування заявлених позовних вимог, так само як і доказів на погашення заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших атів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України ). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на вищезазначене суд вбачає за необхідне позов задовольнити повністю. В частині розподілу судових витрат суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За подання позову майнового характеру через систему «Електронний суд» позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с. 96). Представник позивача просив стягнути судовий збір з відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, із відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача ТОВ «БІЗПОЗИКА» сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved