Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

До суду надійшла позовна заява ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», у якій представник позивача зазначив, що [PERSON] є споживачем природного газу по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належний відповідачу на праві власності. Відповідач приєдналася до договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» (ТОВ «ГК «Нафтогаз України») шляхом заявочного приєднання. Позивач постачав природний газ, а відповідач отримувала його та використовувала для власних потреб. З жовтня 2020 року по лютий 2025 року включно відповідачем спожитий природний газ на загальну суму 26570,88 грн, вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачувала нараховані суми за спожитий природний газ, тим самим неналежно виконувала свої зобов`язання та порушила права ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», тому просять стягнути із [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ у сумі 26570,88 грн та судовий збір. \~ \~ \~ \~13.05.2025 відкрите провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Представник позивача, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, у позові просили розглянути справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання неодноразово не з`являвся, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якої днем вручення судових повісток відповідачу є день проставлення у поштових повідомленнях відміток про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Про причини неявки відповідач суду не повідомляв, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, постановляючи заочне рішення (ч.4 ст.223 ЦПК України). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч.1\~ст. 280 ЦПК України). З урахуванням зазначеного, на підставі ст. ст. 280, 281, ч. 5 ст. 259 ЦПК України суд ухвалив провести на підставі наявних доказів заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими\~главою 11\~ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних по справі доказів, на їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником відокремленої газифікованої споруди\~житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що стверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 371702561 від 27.03.2024 (а.с. 14-17). ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснює постачання [PERSON] природного газу за адресою: [ADDRESS] , ЕІС код споживача 56ХМ27А00004972L. Згідно даних фінансового стану по особовому рахунку [NUMBER] споживача [PERSON] слідує, що з жовтня 2020 року по лютий 2025 року включно спожитий природний газ на загальну суму 26570,88 грн, вартість якого залишилася не оплаченою споживачем (а.с. 13). ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» направлена на адресу відповідача вимога про сплату основної заборгованості 20356,55 грн за спожитий газ в 7-денний строк з моменту отримання вимоги, але не пізніше 30.11.2024 (а.с. 24), однак за наявними матеріалами справи, відповідач вимогу не виконала, заборгованість не погасила. Судом встановлено, що позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій постачання природного газу …» на території України. Правилами постачання природного газу, затвердженими\~постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, ст.ст.\~6,\~7,\~9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~позивач зобов`язаний постачати природний газ споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі - здійснювати оплату за отриманий природний газ згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам які є однаковими для всіх побутових споживачів України. \~Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Державне регулювання\~ринку природного\~газу здійснює\~Регулятор у\~межах повноважень,\~визначених цим\~Законом та\~іншими актами\~законодавства -\~Національна комісія,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг\~(ст.4, п. 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»). Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, затвердженого Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку (п.п. 2, 4 ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу»). Постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним. Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу (п. 2 ч. 1\~ст. 15 ЗУ «Про ринок природного газу»). За змістом ст.ст.\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~зазначено,\~що боржник\~не звільняється\~від відповідальності\~за неможливість\~виконання ним\~грошового зобов`язання\~(ст.629 ЦК України). Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» побутовим споживачам є договором приєднання, що укладається із урахуванням ст. ст.\~205,\~633,\~634,\~641,\~642 ЦК України\~шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. Відповідач приєднався до договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» (ТОВ «ГК «Нафтогаз України») шляхом заявочного приєднання. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У поданій позовній заяві позивачем зазначено, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» постачав природний газ, а відповідач отримував його та використовував для власних потреб. Відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, порушуючи право ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України). Враховуючи, що споживач не виконує належним чином зобов`язання, не сплачуючи нараховані суми за спожитий природний газ, чим порушує права ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», суд вважає, що заявлена вимога підлягає задоволенню. Згідно ч. 2\~ст.\~141\~ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» необхідно стягнути судовий збір у заявленому розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved