Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

В червні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за усним договором позики. В позовній заяві позивачка вказала, що 22 січня 2025 року між нею та [PERSON] була досягнута усна домовленість, відповідно до якої нею було передано відповідачу грошові кошти у сумі 100 000,00 гривень для його особистого користування. Передача цих коштів відбулася шляхом здійснення банківського переказу з її особистого банківського рахунку на банківський рахунок [PERSON] у відділенні А-Банку, що беззаперечно підтверджується відповідними банківськими документами. Згідно з вищезазначеною усною домовленістю, відповідач взяв на себе чітке зобов`язання щомісячно сплачувати по 20 000 гривень. Основною метою цих регулярних платежів було покриття його фінансових зобов`язань за кредитним договором, який [PERSON] уклала з АТ «А-БАНК» також 22 січня 2025 року. За умовами цього кредитного договору їй було надано грошові кошти у розмірі 100 000,00 гривень як споживчий кредит під назвою «Швидка готівка». Станом на час звернення із позовною заявою відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань за усним договором позики, не виходить на зв`язок з позивачкою, змінив номер телефону. Така його поведінка свідчить про категоричну відсутність наміру добровільно виконати свої фінансові обов`язки, які виникли перед [PERSON] внаслідок їх домовленості. У зв`язку з наведеним позивачка просить стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 100 000 гривень та сплачений судовий збір. В судове засідання позивачка [PERSON] \~не з`явилася,\~надала суду\~заяву про\~слухання справи\~без її\~участі,\~позовні вимоги\~підтримує,\~просить задовольнити,\~не заперечує\~щодо заочного\~розгляду справи.\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України. За вищевказаних обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Водночас, судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22 січня 2025 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого вона передала останньому грошові кошти у сумі 100 000,00 гривень для його особистого користування шляхом здійснення банківського переказу з її особистого банківського рахунку на банківський рахунок відповідача у відділенні А-Банку, що підтверджується квитанціями до платіжної інструкції на переказ готівки АТ «А-Банк» від 22 січня 2025 року, призначення платежу: унесення готівки за платіжними картками, отримувач: [PERSON] . Згідно договору, як вказує позивачка, [PERSON] взяв на себе зобов`язання щомісячно сплачувати по 20 000 гривень з метою покриття фінансових зобов`язань за кредитним договором. Так, 22 січня 2025 року позивачка [PERSON] уклала з АТ «А-БАНК» кредитний договір, за умовами якого отримала грошові кошти у розмірі 100 000,00 гривень як споживчий кредит під назвою «Швидка готівка», що підтверджується попереднім проєктом кредитного договору, який складається із заяви про надання послуги «Швидка готівка», Паспорта споживчого кредиту «Швидка готівка», таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка [PERSON] посилається на те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання зобов`язань за договором позики. Так, між сторонами виник спір щодо договірного зобов`язання з повернення грошових коштів за договором позики, який регулюється загальними положеннями про зобов`язання Глави 47 Книги п`ятої Зобов`язальне право та відповідними нормами параграфу 1 Позика Глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на досліджені судом докази, вищезазначені положення ЦК України, а також правові висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, суд приходить до висновку, що між сторонами склались правовідносини за договором позики, проте відповідач [PERSON] порушив свої зобов`язання щодо своєчасного повернення грошових коштів. В ході розгляду цивільної справи, відповідач не скористався процесуальним правом на подання своїх заперечень стосовно наявності боргового зобов`язання перед позивачем, а також невиконання грошового зобов`язання у визначені сторонами строки. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. З доданих до позову банківських квитанцій вбачається, що позивачкою було надано відповідачеві у позику грошову суму у розмірі 100 000 гривень. Враховуючи викладене, суд вважає, що порушені права позивачки підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача боргу за усним договором позики в розмірі 100\~000 гривень. Також на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved