Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

23 червня 2025 року представник ТОВ « Фінансова Компанія «ТЕХНОФІНАНС» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 04.06.2024 року між ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики «Профі» №3265211043-025845, відповідно до якого остання отримала у кредит грошові кошти у сумі 6000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника зі строком повернення до 03.07.2024 року включно. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 17.06.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 22\~620,00 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 2436,00 грн борг відсотків за кредитом; 12\~000,00 грн борг пені; 2184,00 грн борг послуг (комісії). У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договір позики «Профі» №3265211043-025845 від 04.06.2024 року на загальну суму 22\~620,00 грн, а також стягнути понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17.06.2025 року відкрито провадження у даній справі за вищевказаним позовом та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи належно повідомлена за адресою місця проживання. Причину своєї неявки суду не повідомила, як і не надіслала заяв чи клопотань про розгляд справи у її відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направила. Згідно з ч.\~2 ст.\~191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст.\~280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 01.08.2025 про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» та [PERSON] 04.06.2024 укладено договір позики «Профі» №3265211043-025845 строком на 30 днів. Згідно з п. 2.5. за користування Позикою Позичальник сплачує проценти за користування коштами за фіксованою процентною ставкою. Розмір процентів за користування коштами складає 1,40% від Суми Позики, що за календарний рік становить 511% річних. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за позикою. Нарахування процентів здійснюється щоденно протягом строку кредитування. День надання Позики не враховується при нарахуванні процентів, день повернення Позики враховується при нарахуванні процентів. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 6000,00 грн. Відповідно до п. 2.10. Договору позика надається на споживчі цілі. Сума позики може бути використана Позичальником для будь-якої мети, що не заборонена цим Договором або чинним законодавством України. Позичальник підписанням Договору погоджується з тим, що у випадку порушення строків, визначених Графіком платежів, або виконання грошових зобов`язань не в повному обсязі Позикодавець здійснює відповідне коригування грошових зобов`язань Позичальника та нараховує йому штрафні санкції на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до укладеного Договору Позики Відповідач повинен був сплачувати заборгованість за графіком. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №3265211043-025845 від 04.06.2024 станом на 17.06.2025 року, внаслідок не виконання відповідачем своїх зобов`язань, утворилась заборгованість у розмірі 22\~620,00 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 2436,00 грн борг відсотків за кредитом; 12\~000,00 грн борг пені; 2184,00 грн борг послуг (комісії). Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.\~628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст.\~1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.\~627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Згідно із статтями 525, 526, 629 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Виходячи з положень ст.\~1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з положеннями частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.\~610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Отже, судом встановлено, що 04.06.2024 між ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики №3265211043-025845 і відповідач отримала кредит в розмірі 6000,00 грн. Сторони в договорі погодили розмір та порядок нарахування і сплати відсотків за користування кредитом. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені у сумі 12\~000,00 грн суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п.\~18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено розрахунок пені. З огляду на зазначене, пеня не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ТЕХНОФІНАНС» підлягають частковому задоволенню, тому необхідно стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ТЕХНОФІНАНС» заборгованість за договором позики №3265211043-025845 від 04.06.2024 у розмірі 10\~620,00 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 2436,00 грн борг відсотків за кредитом; 2184,00 грн борг послуг (комісії). Відповідно до ч.\~1 ст.\~141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1136,10 грн (46,9%). Вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями ст.\~137 ЦПК України. До матеріалів справи позивачем долучено договір про надання правової допомоги №03/01 від 03 січня 2024 року, на підставі якого позивач просить стягнути з відповідача 5000,00 грн витрат на професійну правову допомогу. Згідно з ч.\~2, 3 ст.\~137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.\~8 ст.\~141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Разом з тим, суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи,

Outcome: partial