Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

26 березня 2025 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього на її користь аліментів на час навчання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення нею 23 річного віку. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач по справі є батьком позивача [PERSON] . На підставі судового наказу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 березня 2023 року у справі 589/723/23 відповідач сплачував аліменти на позивача на користь її матері. Позивач зазначає, що наразі вона досягла повноліття та є студентом «Українського державного університету імені Михайла Драгоманова» за денною формою навчання. Оскільки навчальний процес забирає багато часу позивач не в змозі працювати та забезпечувати себе самостійно, тому на час навчання потребує матеріальної допомоги. 25 квітня 2025 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 25 квітня 2025 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача. (а.с.14) Станом на 31 липня 2025 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до фотокопії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 13 серпня 2007 року Виконкомом Миронівської сільської ради Шосткинського району Сумської області, [PERSON] народилася [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 13 серпня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за №09 і її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с.8) Із фотокопії довідки №003/25/1 від 13 січня 2025 року вбачається, що [PERSON] є студентом першого курсу «Українського державного університету імені Михайла Драгоманова» за денною формою навчання. Освітньо-кваліфікаційний рівень - бакалавр, денна форма навчання з 01.09.2024 по 30.06.2025 (контракт). (а.с.9) З вищевказаного вбачається, що [PERSON] дійсно навчається у вищому начальному закладі за денною формою навчання, однак на час звернення до суду та на час розгляду справи позивачка не досягла свого повноліття. Крім того, в своїй позовній заяві [PERSON] зазначає, що на підставі судового наказу виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області від 06 березня 2023 року у справі 589/723/23 з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на її утримання на користь її матері [PERSON] . Тобто, наразі відповідач виконує своє зобов`язання з утримання неповнолітньої дитини [PERSON] (позивачки по справі). Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.13 ЦПК України). Згідно із ст. 198 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок, щодо застосування ст. 199 Сімейного кодексу України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Отже, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати такі складові: чи досягла дитина повноліття, чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги, та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не бере участі в утриманні дитини. Сам по собі факт навчання дитини не є підставою для стягнення аліментів, оскільки закон пов`язує цю обставину з настанням певних юридичних фактів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed