Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Балюк О.С., звернулися до Галицького районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Управління комунальної департаменту економічного власності розвитку Львівської міської ради, в якому просять визнати незаконним та скасувати з часу оформлення розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 21 квітня 2003 року №368 «Про внесення змін в договори найму жилих приміщень» в частині, що стосується укладення договору найму з [PERSON] , яка проживає без прописки в однокімнатній квартирі [ADDRESS] . 26,7 кв.м, з кухнею пл. 15,7 кв.м, вбиральнею пл.1,7 кв.м, та спільним коридором пл.38,4 кв.м, з квартирами №15 , 15-а , 15-в , 15-г (ЛМКП «Айсберг») ; визнати незаконним та скасувати з часу оформлення наказ Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 24.03.2008 №554-Ж-Г «Про внесення змін до наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 27.02.2008 №345-Ж-Г «Про передачу квартир у власність громадян» щодо передачі у приватну власність [PERSON] однокімнатної комунальної квартири [ADDRESS] ; визнати незаконним та скасувати з часу оформлення Свідоцтво від 24 березня 2008 року №Г-28045, видане Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55,2 кв. м; визнати недійсним договір дарування квартири від 24.04.2019, посвідчений приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Вишинською О.М., зареєстрований в реєстрі за №624; скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Вишинської Ольги Мар`янівни від 24 квітня 2019 року, індексний номер: 46640960, про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору дарування квартири, серія та номер: 624 від 24.04.2019. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликаються на те, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] , розташована на третьому поверсі чотирьох поверхового будинку, та складається з трьох кімнат, житловою площею 59.5 кв.м, кухні, площею 7.0 кв.м (Літ.15-14), коридора, площею 10.0 кв.м (Літ. 15-15), коридора, площею 5.3 кв.м (Літ. I), вбиральні (поєднаної), площею 2.8 кв.м у спільному користуванні з кв. 15-г (Літ. V) та коридора, площею 38.4 кв.м у спільному користуванні з квартирами №№ 15а , 15б , 15г (Літ. II). Позивачі зазначили, що вбиральня фактично перебувала у спільному користуванні мешканців квартир №№15 , 15а , 15б , 15г , однак у 2023 році власник квартири №15б [PERSON] розпочав ремонт у своїй квартирі та самовільно, без відома інших мешканців будинку та без згоди компетентних органів місцевої влади, повністю замурував вхід до частини вищезгаданої вбиральні та вивів вхід до цієї частини вбиральні через свою квартиру. Позивачі повідомили, що відповідно до архівного витягу з розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 21.04.2003 №368 «Про внесення змін в договори найму жилих приміщень» внесено зміни в договори найму жилих приміщень і укладено їх зокрема з [PERSON] , яка проживає без прописки в однокімнатній квартирі [ADDRESS] .26,7 кв.м з кухнею пл.15,7 кв.м, вбиральнею пл.1,7 кв.м та спільним коридором пл.38,4 кв.м з квартирами №15 , 15-а , 15-в , 15-г (ЛМКП «Айсберг»). В подальшому, управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, як органом приватизації, під час видачі [PERSON] оскаржуваного свідоцтва №Г-28045 від 24.03.2008, були враховані розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 21.04.2003 №368 «Про внесення змін в договори найму жилих приміщень» та довідка ЛКП «Айсберг» з місця проживання про склад сім?ї та реєстрацію №685 від 27.02.2003, в яких зазначено про належність до квартири [ADDRESS] вбиральні пл.1,7 кв.м та незаконно здійснено розширення квартири [ADDRESS] за рахунок допоміжного приміщення без згоди інших співмешканців та без дотримання порядку, передбаченого чинним законодавством. Позивачі стверджують, що розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 21.04.2003 №368 «Про внесення змін в договори найму жилих приміщень» є незаконним та спрямованим на неправомірне розширення квартири [ADDRESS] за рахунок допоміжного приміщення вбиральні площею 1,7 кв.м. Повідомили, що всупереч процедурі приватизації до квартири [ADDRESS] незаконно було приєднано приміщення вбиральні (поєднаної), площею 2.8 кв.м, яке є допоміжним приміщенням для співвласників (співкористувачів) квартир №№15 , [ADDRESS] , призначене для забезпечення їхніх потреб, а відтак не може передаватись у власність. Вказане свідчить про незаконність оскаржуваного наказу та свідоцтва, виданого на підставі цього наказу. Просять позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.02.2025 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощено позовного провадження. 03.03.2025 представник відповідача Галицької районної адміністрації Львівської міської ради - Ковалишин Н.О. подала відзив на позовну заяву, у якому просила суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву представник зазначила, що 21.04.2003 головою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради прийнято розпорядження №368 «Про внесення змін в договори найму жилих приміщень». У вказаному розпорядженні зазначено: внести зміни в договори найму жилих приміщень і укласти їх з такими громадянами: п.7 розпорядження « [PERSON] , яка проживає без прописки в однокімнатній квартирі [ADDRESS] .26,7 кв.м, з кухнею пл.15,7 кв.м, вбиральнею пл.1,7 та спільним коридором пл.38,4 кв.м, з квартирами №15 , 15-а , 15-в , 15-г (ЛМКП «Айсберг») . Згідно з рішенням місцевого суду Галицького району м. Львова від 05.09.2002 за гр. [PERSON] визнано право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] одною. Представник повідомила, що приймаючи розпорядження №368 від 21.04.2003 «Про внесення змін в договори найму жилих приміщень» було враховано рекомендації громадської комісії з житлових питань від 17.04.2003, протокол №3 та п.3.10 Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого рішенням міськвиконкому від 09.07.2002 №174. Відтак, просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.03.2025 залишено без задоволення клопотання представника позивачів [PERSON] про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Окрім того, ухвалою суду вирішено витребувати у комунальної установи «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» належним чином засвідчену копію Свідоцтва про право власності на квартиру № Г-28045 від 24.03.2008, видане Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради; витребувати у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Вишинської Ольги Мар`янівни належним чином засвідчені копії матеріалів нотаріальної справи по посвідченню договору дарування квартири [ADDRESS] , який був укладений між [PERSON] та [PERSON] ; витребувати у Галицької районної адміністрації Львівської міської ради інформацію, на підставі яких документів видавалося розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 21.04.2003 №368 «Про внесення змін в договори найму жилих приміщень». 21.03.2025 на виконання вимог ухвали суду від 13.03.2025 Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради надано документи на підставі яких видавалося розпорядження ГРА ЛМР від 21.04.2003 №368. 14.04.2025 на виконання вимог ухвали суду від 13.03.2025 Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Вишинською Ольгою Мар`янівною надано копії матеріалів нотаріальної справи щодо посвідчення договору дарування квартири [ADDRESS] . 18.04.2025 представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову. Представник повідомив, що [PERSON] приватизувала квартиру [ADDRESS] , про що їй видане свідоцтво про право власності № Г-28045 від 24.03.2008. Вказане свідоцтво про право власності видане згідно з наказом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради №554-Ж-Г від 24.03.2008. 08.04.2008 право власності на квартиру було зареєстроване в ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (реєстраційний номер 22820939), як того вимагало діюче на той час законодавство. Представник стверджує, що [PERSON] впродовж проживання у квартирі [ADDRESS] (до та після приватизації квартири) постійно одноосібно користувалася приміщенням вбиральні, площею 2,8 кв.м та жодних спорів з цього приводу не існувало. Просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24.04.2025 вирішено витребувати в Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ ТА ЕКСПЕРТНОЇ ОЦІНКИ» інвентаризаційну справу по житловому будинку [ADDRESS] . Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24.04.2025 закрито провадження у даній справі в частині позовних вимог до [PERSON] . 05.05.2025 представник позивачів [PERSON] подала відповідь на відзив у якому зазначила, що позивачі, як співвласники квартири [ADDRESS] , є співвласниками допоміжних та загальних приміщень цього будинку (в тому числі приміщення вбиральні, площею 2.8 кв.м), відтак реєстрація права власності на це приміщення за [PERSON] та подальше його відчуження за договором дарування [PERSON] безпосередньо порушує їх права та охоронювані законом інтереси. Просить позов задоволити. 13.05.2025 на виконання вимог ухвали суду від 24.04.2025 обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» надано відповідь щодо скерування копії інвентаризаційної справи. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила такі задоволити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача Галицької районної адміністрації Львівської міської ради - Ковалишин Н.О. в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позову. Представник управління комунальної департаменту економічного власності розвитку Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа. Представник ЛКП «Айсберг» в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа. Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Вишинська Ольга Мар`янівнам в судове засідання не з`явилася, однак про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Суд, заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , яка належить їм на праві спільної часткової власності відповідно до свідоцтва про право власності № Г-30445 на квартиру, виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 08.04.2015, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №411382907 від 04.02.2025 /т.1, а.с.13-15/. Згідно із технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] , складеним 24.10.2014 ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», зазначена квартира розташована на 3 поверсі 4-х поверхового будинку та складається з 3-х кімнат, житловою площею 59,5 кв.м, в тому числі: 1-а кімната - 18,6 кв.м, 2-га кімната - 23,7 кв.м, 3-я кімната - 17,2 кв.м, кухня - 7 кв.м, вбиральня (у сп. користуванні) - 2,8 кв.м, коридор (у сп. користуванні 5,3 кв.м, 38,4 кв.м), коридор - 10,0 кв.м Відповідно до експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку, у спільному користуванні квартири №15 із квартирою 15-г є коридор - 5,3 кв.м та вбиральня - 2,8 кв.м, а коридор площею 38,4 кв.м є у спільному користуванні квартир №15 , №15-а , №15-б , №15-г /т.1, а.с.16-18/. Згідно розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 26.08.2014 №336 «Про зміну договору найму жилого приміщення» змінено договір найму жилого приміщення та укладено його з [PERSON] , яка з 02.04.1991 зареєстрована і проживає в трикімнатній квартирі [ADDRESS] , житловою площею 59,5 кв.м, із кухнею площею 7,0 кв.м, коридором площею 10,0 кв.м, коридором площею 5,3 кв.м, вбиральнею площею 2,8 кв.м у спільному користуванні з квартирою №15-г та коридором площею 38,4 кв.м у спільному користуванні з квартирами №№ 15а , 15б , 15г (ЛМКП «Айсберг» /т.1, а.с.19/. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. При цьому використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Частиною другою статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до Конституції України всі суб`єкти права власності рівні перед законом. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями, в тому числі і з питань улаштування мансард, надбудови поверхів та ін. Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва №Г-28045 від 24.03.2008, яке видане згідно з наказом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 24.03.2008 №554-Ж-Г /т.1, а.с.21/. Як вбачається з витягу з розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 21.04.2003 №368 «Про внесення змін в договори найму жилих приміщень», внесено зміни в договори найму і укладено договір найму з [PERSON] , яка проживає без прописки в однокімнатній квартирі [ADDRESS] .26,7 кв.м з кухнею пл.15,7 кв.м, вбиральнею 1,7 кв.м та спільним коридором пл.38,4 кв.м з квартирами №15 , 15-а , 15-в , 15-г (ЛМКП «Айсберг» ) /т.1, а.с.26/. Підставою для прийняття вказаного розпорядження були: заява [PERSON] від 17.03.2003 адресована на ім`я голови Галицької районної адміністрації, в якій зазначається: «прошу укласти договір найму в квартирі [ADDRESS] на підставі рішення суду Галицького р-ну м.Львова від 5 вересня 2002 року. Я мешкала в квартирі №15б разом з чоловіком [PERSON] з 1983 року, а була прописана за адресою [ADDRESS] . Чоловік [PERSON] помер [INFO] . Сім`я - одна» /т.1, а.с.27/; копія рішення Галицького місцевого суду м.Львова від 05.09.2002 у справі №2-2172/02 за позовом [PERSON] до Галицької районної адміністрації м. Львова про визнання права на користування житловим приміщенням та зустрічним позовом Галицької районної адміністрації м.Львова до [PERSON] про виселення, яким позов задоволено. Визнано за [PERSON] право на користування квартирою [ADDRESS] , у задоволенні зустрічного позову Галицької районної адміністрації про виселення - відмовлено /т.1, а.с.28/; довідка з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію, видана ЛМКП «Айсберг» від 27.02.2003 №685, відповідно до якої квартира [ADDRESS] є окремою, складається із 1 кімнати, житловою площею 26,7 кв.м. і кухні 15,7 кв.м., вбиральня - 1,7 кв.м., коридор - 38,4 кв.м. спільного користування з кв. 15 , 15а , 15 в і 15г /т.1, а.с.29/; фотокопія поверхового плану кв. [ADDRESS] /т.1, а.с30/. Згідно із технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] , складеним 06.02.2008 ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», зазначена квартира розташована на 3 поверсі 4-х поверхового будинку та складається з 1-ї кімнати, житловою площею 26,7 кв.м, в тому числі: 1-а кімната - 26,7 кв.м, кухня - 15,7 кв.м, вбиральня - 2,8 кв.м /т.1, а.с.22/. 24.04.2019 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування квартири, відповідно до якого [PERSON] передала безоплатно у власність, а [PERSON] прийняв безоплатно у власність квартиру [ADDRESS] , яка складається з однієї житлової кімнати житловою площею 26,7 кв.м та кухні, загальна площа квартири становить 55,2 кв.м, коридор площею 38,4 кв.м у спільному користуванні /т.1, а.с.20-21,23/. Як стверджує представник відповідача [PERSON] , та не заперечувалося іншими сторонами, до початку приватизації в будинку на [ADDRESS] на третьому поверсі знаходилась квартира, у якій мешкали чотири наймачі і яка була квартирою спільного задоволення потреб сімей наймачів. 12.02.2008 ЛМКП «Айсберг» Галицького району для мешканки [PERSON] складено довідку Ф5 №2434-ПР про склад сім`ї наймача квартири, в якій мешкають чотири наймачі та займані ними приміщення. Згідно з цією довідкою квартира [ADDRESS] складається з однієї кімнати, площею 26,7 кв.м та двох закріплених приміщень, кухні 15,7 кв.м та вбиральні 2,8 кв.м, загальною площею 18,5 кв.м. (15,7 + 2,8). У довідці зазначено, що площа підсобних приміщень квартири спільного користування, а саме, коридору, складає 38,4 кв.м /т.1, а.с. 178-179/. Довідка ЛМКП «Айсберг» Галицького району є необхідною при приватизації майна, оскільки такою визначається частка у приміщенні загального користування, що буде відноситись до конкретної квартири у співвідношенні між загальною площею займаних і закріплених приміщень цілої комунальної квартири та площею займаних і закріплених приміщень конкретної квартири. Відтак, згідно довідки ЛМКП «Айсберг» загальна площа займаних і закріплених приміщень квартири №15 б , яку займала [PERSON] складає: 26,7м кв.(кімната) + 18,5 м кв. (закріплені приміщення, а саме кухня 15,7 м кв. + вбиральня 2,8 м кв.) = 45,2 м кв. Окрім того, із довідки ЛМКП «Айсберг» Галицького району №2434-ПР вбачається, що загальна площа займаних і закріплених приміщень окремих квартир комунальної квартири, у спільне користування яких переданий коридор, площею 38,4 кв.м. складає 173,8 м кв. /т.1, а.с.179/. Згідно відповіді Комунальної установи «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» №05/03-25-04 від 05.03.25 на адвокатський запит, надан/і копії документів, на підставі яких було приватизовано квартиру [ADDRESS] , у яких здійснений розрахунок загальної площі квартири, вказаної у свідоцтві про право власності № Г-28045 від 24.03.2008 /т.1, а.с. 182-199/. Зокрема, із вказаного розрахунку вбачається, що для визначення частки квартири №15 б у площі коридору, який переданий у спільне користування, органом приватизації застосовано наступну формулу. Загальна площа займаних і закріплених приміщень квартири №15 «б» 45,2 кв. м ділиться на загальну площу займаних і закріплених приміщень окремих квартир чотирьох наймачів, у спільне користування яких переданий коридор 173,8 м кв., та множиться на площу коридору, переданого у спільне користування 34,8 м кв. (45,2 : 173,8 х 34,8 = 9,98665 кв. м /т., а.с.190/. Таким чином, частка квартири 15«б» у площі коридору, який переданий у спільне користування складає 9,98665 кв.м, або шляхом заокруглення до десятинного значення - 10 м кв. Відтак, під час приватизації при визначенні загальної площі квартири [ADDRESS] вказана площа 55,2 м кв., а саме: 45,2 м кв. (площа зайнятих та закріплених за квартирою приміщень) + 10 м кв. (площа закріплена за кв. 15«б» у приміщенні коридору спільного користування) = 55,2 м кв. Окрім того, при підготовці документів для приватизації квартири №15б , з виходом на місце для здійснення переобмірів об`єкту, що підлягає приватизації, працівниками ЛОДКБ технічної інвентаризації та експертної оцінки 06.02.2008 був складений технічний паспорт з технічною характеристикою цього помешкання, копією поверхового плану та експлікацією внутрішніх площ до плану квартири. На плані квартири індексами «156 - 1; 156 -2; 156 -3» вказані житлові та закріпленні приміщення квартири №15«б» та індексом «V» вказаний коридор, площею 38,4 кв.м, який перебуває у спільному користуванні. Згідно експлікації внутрішніх площ квартири, до неї входять житлова кімната 26,7 кв.м, кухня 15,7 кв.м, вбиральня 2,8 кв.м, у спільному користування з кв. [ADDRESS] коридор, площею 38,4 кв.м /т.1, а.с.195-197/. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Згідно зі статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду. Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України). У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 січня 2019 року в справі №127/13957/16-ц (провадження № 61-26417св18) викладена правова позиція, що «за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Аналізуючи подані сторонами докази, суд дійшов висновку, що матеріалами справи, дослідженими в ході судового розгляду, не підтверджується факт незаконностіприйняття Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради розпорядження №368 «Про внесення змін в договори найму жилих приміщень». Суд зазначає, що оскаржуване розпорядження прийнято на підставі заяви [PERSON] від 17.03.2003, рішення Галицького місцевого суду м.Львова від 05.09.2002 у справі №2-2172/02, яким за [PERSON] визнано право на користування квартирою [ADDRESS] та довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію, видана ЛМКП «Айсберг». Враховуючи наведене вище, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачами не доведено вчинення відповідачами незаконної приватизації державного житлового фонду, в тому числі квартири [ADDRESS] , відтак у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову необхідно залишити за позивачами.

Outcome: dismissed