Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник є донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Маріуполі Донецької області. Посилаючись на те, що м.Маріуполь Донецької області є тимчасово окупованою територією, державні органи України не здійснюють свої повноваження, в зв`язку з чим вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть встановленого законодавством зразка, заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , який народився [INFO] в м. Маріуполь Донецької області, Україна та помер [INFO] в м. Маріуполі Донецької області, Україна у віці 64 років, на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2025, цивільну справу №203/2951/25, провадження №2-о/0203/90/2025, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 07.05.2025. Ухвалою суду від 14.05.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, з урахуванням уточненої заяви, розгляд справи вирішено проводити в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 30.06.2025 заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ч.11 чт.187 ЦПК України. Ухвалою суду від 02.07.2025 продовжено розгляд заяви окремого провадження та призначено до розгляду на 22.07.2025 о 10.00 годині. У судовому засіданні 22.07.2025 заявниця вимоги поданої заяви підтримала, просила її задовольнити. У судовому засіданні 22.07.2025, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, проголошення якого призначене на 31.07.2025. У судове засідання, 31.07.2025, учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, явку повноважного представника до суду не забезпечила, про день час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки суду не повідомила. Враховуючи положення ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України, а також строки розгляду справ вказаної категорії, визначені ст.317 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в заяві доводи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.ч.1,2 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до роз`яснень, наданих в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Пунктом 18 вказаної Постанови роз`яснено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно ч.1\~ст.17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану»\~Державна реєстрація\~смерті проводиться\~органом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~на підставі: 1)\~документа встановленої\~форми про\~смерть,\~виданого закладом\~охорони здоров`я\~або судово-медичною\~установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 Розділу III «Правил державної реєстрації актів цивільного стану», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У відповідності до ч.6 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.7 глави 5 розділу III «Правил державної реєстрації актів цивільного стану», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно ч.ч.1-3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року №376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 11.03.2025 року за №380/43786, вбачається, що до вказаного переліку включено Кальміуський район Донецької області. Судом встановлено та підтверджується наданими до заяви документами, зокрема, копіями паспорту та відповідних свідоцтв про народження, що заявник [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України та рідною дочкою [PERSON] , [INFO] . [INFO] батько заявниці [PERSON] помер в м. Маріуполі Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим окупаційним органом російської федерації ДНР (а.с.9). Згідно медичного свідоцтва про смерть №3750 від 22.10.2024 причина смерті [PERSON] : набряк головного мозку, атеросклеротична хвороба серця (а.с.10). Згідно свідоцтва про смерть від 23.10.2024 серії [NUMBER] Міським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної республіки складений запис акту про смерть №2531. З урахуванням наведених вище обставин та положень законодавства, оскільки м. Маріуполь Донецької області, відповідно до наведеного вище Переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року №376 (у відповідній редакції), на момент смерті [PERSON] , та видачі свідоцтва про смерть за місцем смерті, входив до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, наразі неможливо здійснити реєстрацію смерті [PERSON] відповідно до ст.17 Закону України» Про державну реєстрацію актів цивільного стану». При цьому, суд враховує, що надані заявником документи, в достатній мірі підтверджують юридичний факт, який просить встановити останній. За вказаних обставин, а також приймаючи до уваги, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а саме: для проведення державної реєстрації факту смерті її батька, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved