Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом мотивуючи це тим, що 05.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір № 1161463 про надання споживчого кредиту. Згідно умов вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ "КБ ПРИВАТБАНК", зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування (803% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». 29.07.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено Договір факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №1161463 про надання споживчого кредиту від 05.12.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки відповідно до умов Кредитного договору. У зв`язку з порушеннями ним зобов`язань заборгованість за кредитним договором станом на 29.07.2024 року становить 55759,99 гривень, яка складається з: 9999,99 грн.\~заборгованість за кредитом; 45760,00 грн.\~заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору за ставкою 2,2 % за кожен день користування кредитом (803 % річних) за період з 05.12.2023 року по 29.07.2024 року (включно). Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором, а також вирішити питання про стягнення останнього витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 10000 грн. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19 березня 2025 року справу за вищевказаним позовом постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали на подання до суду відзиву на позовну заяву. 01.04.2025 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що виписка з особового рахунку клієнта банку є документом, який може засвідчити надходження грошових коштів на відповідний банківський рахунок відкритий споживачеві, однак матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» переказу коштів на платіжну карту належну відповідачеві у справі, таким чином за вказаних обставин позивачем не доведено існування заборгованості відповідача за Договором про надання споживчого кредиту № 1161463 від 05.12.2023 року. Відтак,\~жодних належних\~доказів тих\~обставин,\~про які\~заявляє позивач\~у позовній\~заяві,\~а саме,\~що заборгованість\~відповідача за\~укладеним договором\~складає 70148,00\~грн.,\~матеріали справи\~не містять.Доданий до позовної заяви роздрукований розрахунок заборгованості за договором не є належним доказом надання відповідачу кредитних коштів, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову. 08.04.2025 року представник позивача Руденко К.В. через систему «Електронний суд» подав до суду відповідь на відзив в якому зазначив, що відповідач відповідно до умов Кредитного договору, п. 7.1.16, 7.1.17, 7.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписав Кредитний договір 05.12.2023 року о 22:07:53 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором X592, надісланий на номер телефону відповідача. Кредитні кошти були йому перераховані 05.12.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Також зазначає, що сума кредиту по укладеному Кредитному договору, перераховується на платіжну карту відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Сума блокування грошових коштів на платіжній карті відома тільки відповідачу. Зазначення суми блокування на платіжній карті підтверджує, що саме відповідач підтверджує верифікацію платіжної карти. Вказаний номер телефону відповідача, в тому числі співпадає з даними Українського бюро кредитних історій. Стягнення нарахованих процентів за користування кредитом за кредитним договором здійснюється за період строку дії кредитного договору, штрафні санкції не нараховані. Ухвалою від 16.04.2025 року за клопотання представника позивача від Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» витребувано інформацію: чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну картку № [NUMBER] ; виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 05.12.2023 року по 10.12.2023 року з відображенням часу зарахування коштів; інформацію про номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 05.12.2023 року по 10.12.2023 року. 05.07.2025 року представник позивача Руденко К.В. через систему «Електронний суд» подав до суду додаткові пояснення у справі в яких вказав, що до позовної заяви додано первинні документи, а саме в першу чергу Кредитний договір, що засвідчує наявність правовідносин між позивачем (правонаступник Первісного кредитора) та відповідачем, який оформлений відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» на підставі якого здійснено надання кредиту відповідачу. Переказ коштів без відкриття рахунку мають право здійснювати платіжні установи, які мають відповідну ліцензію Національного банку України, а не виключно банківські установи. На підставі укладеного кредитного договору був здійснений переказ суми кредиту на платіжну картку відповідача, на підтвердження здійсненого переказу надано довідку платіжної установи про проведення переказу, що в повному обсязі відповідає суворим нормам Закону України "Про платіжні послуги" та нормативно-правовим актам Національного банку України. В довідці про переказ коштів відсутнє ПІБ та ІПН отримувача, однак зазначено унікальний номер транзакції, дата та час проведення переказу, маска платіжної картки № 414949XXXXXX1339 зарахування переказу, що відповідає масці платіжної картки зазначеній в кредитному договорі. Як зазначалось раніше відповідач, перед укладенням кредитного договору, верифікував свою платіжну картку та підтвердив, що саме на неї має бути зарахована сума кредиту, в тому числі підписанням кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак через систему «Електронний суд» надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак через систему «Електронний суд» надав суду заяву про розгляд справи без його участі, всі свої заперечення викладенні та обгрунтовані у відзиві на позовну заяву підтримав в повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Частинами 1, 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). Судом встановлено, що 05.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір № 1161463 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort». Умовами договору передбачено, що: 1.3. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 10000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. 1.4. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 дні (в)(день). 1.4. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), первісна редакція якого наведена в Додатку №1 до цього Договору. 1.4.1. У Споживача відсутнє право ініціювати продовження строку кредитування або строк виплати кредиту за Договором. 1.5. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. 1.6. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. 1.7. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.7.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 47541,10 % річних. 1.8. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 1.8.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 89200 грн. Згідно 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача №414949ХХХХХХ1339. Відповідач відповідно до умов Кредитного договору в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписав Кредитний договір 05.12.2023 року о 22:07:53 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Х592, надісланий на номер телефону відповідача. Крім того, відповідачем шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Х592 було підписано Графік платежів, який є Додатком 1 до договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1161463 від 05.12.2023 року, інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг, яке є Додатком 2 до договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1161463 від 05.12.2023 року, та паспорт споживчого кредиту. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України(далі-ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною 1статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 ЦК України, визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 6 та 627 ЦК України\~визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони з належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами Договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1\~статті 639ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2\~статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтями 1054,1055 ЦК Українивстановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цьогоЗакону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, чинне законодавство України надає можливість укладати кредитні договори у формі електронного документу з використанням електронних підписів сторонами. Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Згідно інформації, наданої АТ ««Комерційний банк «Приватбанк»» в порядку виконання ухвали суду про витребування доказів, на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), в банку емітовано карту № [NUMBER] ; номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 05.12.2023 року по 10.12.2023 року 380971529632, який знаходиться в анкетних даних [PERSON] . Крім того, згідно виписки з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 05.12.2023 року по 10.12.2023 року відображено час та суму зарахування коштів, а саме, 05.12.2023 року в розмірі 10000 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №1161463 від 05.12.2023 року про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», наданого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», загальна сума заборгованості відповідача станом на 29.07.2024 року (дата переходу права вимоги до позивача) становить 55759,99 гривень, яка складається з: 9999,99 грн.\~заборгованість за кредитом; 45760,00 грн.\~заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору за ставкою 2,2 % за кожен день користування кредитом (803 % річних) за період з 05.12.2023 року по 29.07.2024 року (включно). 29.07.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу №29/07/2024, відповідно до п.2.1 якого Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. Згідно п.3.1.3. Договору факторингу право вимоги переходить до Фактора з моменту підписання цього Договору та оплати Фактором суми фінансування у строки, передбачені пунктом 4.2 Договору, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованостей за кредитними договорами. Разом з правом вимоги Фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та передбачені цим Договором. Відповідно до п.4.1. Договору факторингу сторони домовились, що фінансування (ціна Договору) складає 1838137,38 грн, без ПДВ. Згідно п.4.2 Договору факторингу Фактор сплачує Клієнту фінансування, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта у сумі, що зазначена у п.4.1 цього Договору, на рахунок Клієнта, вказаного в Розділі 14 цього Договору, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання Сторонами цього Договору. Відповідно до копії платіжної інструкції №1118 від 29.07.2024 року ТОВ «ФК «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» сплачено на рахунок ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» грошові кошти в сумі 1 838 137,38 грн. Згідно копії витягу з реєстру боржник до Договору факторингу №29/07/2024 від 29.07.2024 року, ТОВ «ФК «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором №1161463 від 05.12.2023 року в розмірі 9999,99 грн.\~заборгованість за кредитом; 45760,00 грн.\~заборгованість за процентами. Згідно зі ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), відповідно до ст. 1077 ЦК України\~одна сторона (фактор) передає (або зобов`язується передати) кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає (або зобов`язується відступити) факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно дост.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.\~1081\~ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст.\~1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. В ході розгляду справи стороною позивача доведено те, що позивач на даний час є правонаступником стягувача за укладеним договором, боржником за якими є відповідач. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог\~ст.\~516 ЦК України. Первісним кредитором не здійснювалось нарахування комісій, пені та інших штрафних санкцій по Кредитному договору у відповідності до чинного законодавства України. Відповідач не надав суду доказів повернення кредитних коштів позивачу або ТОВ «Селфі Кредит» чи доказів відсутності заборгованості за укладеним кредитним договором. Щодо доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву, суд зазначає таке. Так, заперечуючи проти вимог позивача, відповідач вказав, що матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» переказу коштів на платіжну карту належну відповідачеві у справі, тому за вказаних обставин позивачем не доведено існування заборгованості відповідача за Договором про надання споживчого кредиту № 1161463 від 05.12.2023 року. Однак, суд відхиляє доводи відповідача про відсутність доказів перерахування коштів кредитодавцем відповідачу, оскільки з інформації АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було емітовано платіжну картту №4149499122191339. З виписки про рух коштів по картці №№ [NUMBER] суд встановив, що 05.12.2023 року на дану платіжну карту зарахований платіж у сумі 10000,00 грн (а.с. 102). Суд зауважує, що саме такий номер кредитної картки як номер особистого електронного платіжного засобу, на якій позичальник має намір отримати від ТОВ «Селфі Кредит» кредитні кошти, вказаний у Договорі. Так само й інші ідентифікуючі особу позичальника відомості, зокрема такі як ідентифікаційний номер, що зазначені у Договорі, відповідають цим відомостям стосовно [PERSON] . Також, суд бере до уваги те, що заявляючи вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за Договором №1161463 від 05.12.2023 року у розмірі 55759,99 гривень, яка складається з: 9999,99 грн.\~заборгованість за кредитом; 45760,00 грн.\~заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору за ставкою 2,2 % за кожен день користування кредитом (803 % річних) за період з 05.12.2023 року по 29.07.2024 року (включно), позивач вимогу про стягнення відсотків за неналежне виконання відповідачем боргових зобов`язань не заявляв. Відсотки у сумі 45760 грн. є відсотками за користування кредитними коштами, які погоджені сторонами кредитного договору, що відповідає принципу свободи договору, передбаченому ст. 3 ЦК України. За таких підстав, суд дійшов висновку, що відповідач належними та достатніми доказами не спростовував доводи позивача щодо укладення відповідачем договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1161463 від 05.12.2023 року. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення. Щодо вимог позивача про відшкодування судових витрат, суд дійшов наступного. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із наступного. Відповідно дост.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Позивачем на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу надано Договір №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг №24 до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року, витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №24 до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року, платіжні інструкції кредитового переказу коштів від 30.12.2024 року, довіреність від 26.02.2024 року. Частиною 1\~ст. 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України) У ч. 1 та п. 1 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що передбачено ч. 8\~ст. 141 ЦПК України. Відповідач не заявив клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, не довів необгрунтованість витрат на правову допомогу. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 10000,00 грн.

Outcome: approved