Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

29.04.2025 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 20.02.1988 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у подружжя немає неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені в лютому 2022 року, спільне господарство не ведеться, мають окремий бюджет. Причиною тому стала розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, інші життєві цінності. Внаслідок цього сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Майновий спір буде вирішуватись в судовому порядку, у разі відмови відповідача від мирного врегулювання даного питання. За таких обставин [PERSON] вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим і просить його розірвати. \~Ухвалою суду від 12.05.2025 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.12-13). \~ \~ \~ \~ Позивач належним чином була повідомлена про розгляд справи в суді, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на її адресу, зазначену в позові. До позову додано заяву про розгляд справи без її участі (а.с.4). Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення на адресу його реєстрації копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить поштове повідомлення, згідно якого 23.05.2025 року поштове відправлення вручено йому особисто (а.с.15), відзиву на позовну заяву на адресу суду не направив. Розгляд справи\~проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Як встановлено судом, 20.02.1988 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований міським відділом ЗАГС м. Нікополя Дніпропетровської області, актовий запис за №169 (а.с.5). Від даного шлюбу у подружжя немає неповнолітніх дітей. Шлюбні стосунки між сторонами припинені в лютому 2022 року. Підставою для цього послугували розбіжність характерів та різні погляди на подружнє життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, а тому шлюб носить формальний характер. Між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, кожен з них живе своїм окремим життям та власними інтересами, втрачено всі духовні та фізичні зв`язки. На примирення позивачка не згодна. Таким чином, подальше збереження сім`ї суперечить її інтересам. Відповідно до ч.3\~ст.\~105\~Сімейного Кодексу\~України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст.\~110\~СК України. Згідно зі ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Враховуючи той факт, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та, зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача, а також на те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб фактично припинив своє існування, а тому необхідно його розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. При цьому, позивачка не наполягала на стягненні з відповідача судового збору.

Outcome: approved