Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

09.08.2024 [PERSON] звернулася до суду з позовом до Обслуговуючого кооператива «Ідея» про розірвання кооперативних угод від 13.01.2021 № 7/8/15 та від 19.10.2021 №7/8/0/10 та стягнення сплачених нею коштів як пайових внесків за цими договорами. Позов обґрунтовано наступним. Щодо кооперативної угоди від 13.01.2021 № 7/8/15. 13.01.2021 між сторонами укладено кооперативну угоду №7/8/15 (далі - угода від 31.01.2021), умовами якої передбачалося, що позивачка вносить відповідачу пайовий внесок, що зараховується до пайового фонду Кооперативу (п. 1.1.), а відповідач закріплює за позивачкою пай у пайовому фонді, визначеного згідно з Реєстром паїв Кооперативу під ідентифікаційним кодом «7/8/15» (п. 1.2.). За угодою, зокрема, пай повинен був бути сплачений до 03.02.2021 (п. 3.4.). Повернення паю могло здійснюватися а грошовій або майновій (натуральній) формах, у разі повернення паю в натуральній формі, то асі умови такого повернення визначаються в додатку чи в додатковій угоді (п. 5.1.). Зі змісту додатку №1, укладеного в день підписання вищезазначеної кооперативної угоди, випливає, що позивачка висловила бажання на повернення паю з майновій (натуральній) формі (п. 2.1.) у вигляді житлового приміщення за наступними технічними характеристиками; квартира буде розташована на другому поверсі чотирьох поверхового будинку і буде мати загальну площу 34 кв.м, в тому числі одна кімната площею 9,17 кв.м., кухня - 14,04 кв.м, вбиральня (сполученої) - 3,77 кв.м., коридор - 4,41 кв.м. (п. 2.2.). Крім цього, як зазначається в цьому додатку, квартира буде обладнана лоджією, площею 3,42 кв.м. (п. 2.3., а загальна площа квартири складатиме 34 кв.м. (п. 2.4./, висота приміщень буде не менше 2,75 кв.м. (п. 2.5.). Приблизний строк виконання Угоди припадав на 1 квартал 2023 року (п. 5,2,2. кооперативної угоди від 13.,01.2021). Станом на 02.02.2021 позивачка внесла пайовий внесок у розмірі 495 650 грн, проте на сьогодні квартира з технічними характеристиками, обумовленими в додатку №1 до кооперативної угоди від 13.01.2021, в експлуатацію не здана і у власність позивачки - не передана. Щодо кооперативної угоди від 18.10.2021 № 7/8/0/10. 15.10.2021 сторони уклали нову кооперативну угоду за № 7/8/0/10, зміст пунктів 1.1., 1.2. ідентичний відповідним пунктами кооперативної угоди від 13.01.2021. Водночас, пункт 3.4. передбачав, що пайовий внесок повинен був бути сплаченим позивачкою не пізніше 22.11.2021. В день укладення кооперативної угоди, сторони склали додаток №1, пункт 1 якого передбачав, що « повернення паю після 1-го (першого) кварталу 2023 року може здійснюватися, в т.ч. в майновій (натуральній) формі шляхом передання Пайовику [позивачці] певного майна». У пунктах 2.2.-2.6. містяться технічні характеристики майна, що підлягало передачі: нежитлове приміщення буде розташоване в цокольному поверсі п`ятиповерхового будинку та буде мати загальну площу 4,06 кв.м. (п. 2.2.); його висота не буде менше, ніж 2,80 м (п. 2.3.); загальні відомості про будинок: серія проекту СО-1684, матеріал зовнішніх стін - газоблок, матеріал перекриття - панелі перекриття (п. 2.4.); будинок буде обладнано водопроводом (холодне водопостачання), каналізацією, опаленням, електроосвітленням (п. 2.5); будинок буде обладнано водопроводом в м. Києві, Дарницький район, або прилеглих до нього районах (мікрорайонах) Київської області (п. 2.6.). Відповідно до пункту 5.2.2. кооперативної угоди від 19.10.2021, приблизним строком виконання цієї угоди вважається І квартал 2023 року. Станом на 02.12.2021 позивачка внесла пайовий внесок у розмірі 56 840 грн, але на час пред`явлення цього позову, вказане нежитлове приміщення в експлуатацію не здане, у власність позивачки - не передане. Вищенаведені обставини спонукали позивачку звернутися до Дарницького районного суду з позовом задля судового захисту її цивільного права на належне виконання відповідачем договірних зобов`язань, що виникли між ними з 13.01.2021та 19.10.2021 на підставі відповідних кооперативних угод. Позивачка не володіє жодною актуальною інформацією про поважність причин, через які здача майна, обумовленого в додатках №1 до вищезазначених кооперативних угод, в експлуатацію протягом орієнтовних строків, встановлених кооперативними угодами, не була здійснена, відповідно, й не передана у її власність. З іншої сторони, сплачені позивачкою кошти як пайові внески відповідач також не повернув. Тому, оскільки зі своєї сторони позивачка виконала свої обов`язки за кооперативними угодами від 13.01.2021 і 19.10.2021 належним чином та своєчасно, з відповідач - ні, то вона вважає, що має підстави вимагати розірвання цих цивільно-правових договорів з одночасним стягненням на її користь сплачених нею сум пайових внесків. У поданому 28.10.2024 відзиві представник Відповідача адвокат Шапошніков І.Б. заперечив проти позову, зазначив наступне. Між Позивачем та Відповідачем було укладено Кооперативну угоду від 13.01.2021 №7/8/15 та підписано Додаток №1 до неї, а також Кооперативну угоду від 18.10.2021 №7/8/0/10 та підписано Додаток №1 до неї (надалі разом - Кооперативні угоди). Кооперативні угоди, за винятком положення про ціну договору, містять ідентичні умови. Предметом Кооперативних угод та Додатку №1 було вступ до кооперативу та внесення Позивачем пайового внеску з можливістю в подальшому повернення паю у грошовій або натуральній формі. Позивач посилається на істотне порушення умов договорів Відповідачем як на підставу позовної вимоги про розірвання Кооперативних угод. Однак таке не відповідає дійсності та умовам Кооперативних угод. 1. Щодо порушення умов договорів. 1.1. Відповідно до п. 5.1. Кооперативних угод повернення паїв із досягненням цілей, завдань та інтересів Кооперативу та Пайовика може бути здійснено у грошовій або майновій (натуральній) формі. За п. 5.2.2. Кооперативної угоди повернення паю здійснюється у майновій (натуральній) шляхом передання Пайовику певного майна або у грошовій формі - з початку 1 (першого) кварталу 2023 р. (що вважається приблизним строком виконання цієї Угоди). Отже, Кооперативною угодою встановлено, що пай повертається або у майновій, або у грошовій формі, у тому числі й після початку 1 кварталу 2023 року. При цьому варто звернути увагу, що пункт 5.2.2. НЕ передбачає, що пай з початку 1 кварталу 2023 року передається виключно у натуральній формі, як наприклад, вказує про виключність грошової форми п. 5.2.1. Кооперативної угоди. Окрім цього, в угодах зазначено саме приблизний строк закінчення будівництва, а не конкретний. Тому, посилання Позивача на порушення строків виконання угоди є необґрунтованими. Приблизний строк закінчення будівництва об`єкта, який міг би за певних умов бути переданим Позивачу у якості повернення паю, був перенесений через об`єктивні обставини, пов`язані із війною з рф. Варто звернути увагу, що через ракетно-бомбові удари рф по території України страждають вже збудовані будинки. Відповідно майбутнє будівництво під час війни передбачає велику кількість ризиків щодо схоронності майна. Крім того, війна похитнула і здійснення господарської діяльності Відповідача. Довгий час ОК «ІДЕЯ» було в простої та не здійснювало господарську діяльність. Однак, незважаючи на зазначені труднощі, ОК «ІДЕЯ» відновило будівництво будинків та продовжило здійснювати господарську діяльність. Між тим, вартість будівельних матеріалів після повномасштабного вторгнення зросла у кілька разів, відповідно будівництво через брак коштів відбувається не у тих темпах, які закладались до 2022 року. 1.2. Крім того, відповідно до п. 5.3. Кооперативних угод рішення про повернення паїв у натуральній формі приймається виключно Загальними зборами Кооперативу і за умови, що таке повернення не може нанести шкоду відповідному виду діяльності Кооперативу і виконання цієї Угоди не зачепить інтересів інших членів Кооперативу. В контексті цього пункту договорів варто звернути увагу на дві речі. По-перше, рішення про повернення паю приймається виключно загальними зборами. Загальні збори ОК «ІДЕЯ» не приймали рішення про передачу квартири Позивачу у якості повернення паю. Відповідно така передача неможлива, так як суперечить угоді та статуту ОК «ІДЕЯ», членом якого є Позивач. По-друге, повернення паю у натуральній формі можливе лише за умови, якщо воно не може нанести шкоду Кооперативу або його членам. Так, згідно зі ст. 23 Закону України «Про кооперацію» виробничі кооперативи провадять господарську діяльність з метою одержання прибутку. Інші кооперативи надають послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку. За пунктами 6.2., 6.3. Кооперативної угоди сторони, укладаючи дану Угоду, не мають на меті отримання прибутку. Враховуючи, що Кооператив є неприбутковою організацією, виплати (нарахування/ відсотки) на пай не проводяться. У відповідності з пунктом 2.1. статуту ОК «ІДЕЯ» Кооператив створюється з метою задоволення майнових, економічних, соціальних та інших потреб переважно членів та асоційованих членів Кооперативу, на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків та витрат, розвитку та самоорганізації, самоуправління та самоконтролю (копія надається). За п. 6.1. Додатку №1 сторони погоджуються, що майно, яке буде передаватися Пайовику в якості повернення паю, має бути еквівалентне за своєю вартістю розміру паю, попередньо внесеного Пайовиком. Отже, ОК «ІДЕЯ» є неприбутковою організацією та здійснює свою діяльність з метою задоволення потреб членів. При цьому збитки, ризики, втрати чи інші витрати Кооперативу є збитками, ризиками, втратами чи іншими витратами його членів. Як вже зазначалось вище, через повномасштабне вторгнення рф на територію України ОК «ІДЕЯ» на деякий час призупинило свою господарську діяльність через ризики, зокрема для будівництва, які настали у зв`язку із цими обставинами. Окрім того, як вказувалось, вартість будівельних матеріалів виросла в декілька разів. Таким чином, зважаючи на те, що повернення паю у натуральній формі може нашкодити інтересам кооперативу та його членам, загальні збори ОК «ІДЕЯ» не приймали таке рішення про повернення. 1.3. Отже, підсумовуючи вищезазначене, можна зробити висновок, що Кооперативні угоди та Додатки №1 до них містять декілька умов, за наявності в сукупності яких можлива передача квартири Позивачу в якості повернення паю: 1) член повністю сплатив пайовий внесок; 2) об`єкт введено в експлуатацію; 3) у члена немає іншої заборгованості перед Кооперативом; 4) вартість майна, яке передається, еквівалентне розміру внесеного Позивачем пайового внеску; 5) така передача не суперечить інтересам інших членів та самому Кооперативу; 6) відповідне рішення прийнято загальними зборами кооперативу. За відсутності хоча б однієї з перелічених умов повернення паю Позивачу у майновій (натуральній) формі не можливе. Вище було згадано та обґрунтовано неможливість наразі повернення Позивачу паю у майновій (натуральній) формі. Отже, у Відповідача не виникло обов`язку повернути Позивачу пай у майновій (натуральній) формі. 1.4. Крім того, варто звернути увагу, що ст. 21 Закону України «Про кооперацію» визначено, що у разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу. Отже, обов`язок з повернення паю виникає лише у разі виходу або виключення Позивача з кооперативу. Між тим, Відповідач не виключав Позивача із членів кооперативу. Крім того, Позивач не звертався до Відповідача із будь-якими заявами, зокрема у порядку, встановленому п.п. 4.2.2., 6.5. Кооперативних угод, щодо виходу із Кооперативу. Більше того, строк повернення паю становить два роки, відлік якого розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, враховуючи, що у Відповідача не виникло жодного обов`язку із повернення паю Позивачу у натуральній чи грошовій формі, Відповідач не допустив не те що істотного, а жодного порушення умов Кооперативних угод. Щодо істотності порушення умов договору. За ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Як зазначалось вище, Відповідачем не було порушено умов Кооперативних угод, а отже, й відсутнє істотне порушення зобов`язань. При цьому, навіть якщо гіпотетично припустити, що Відповідач мав обов`язок повернути пай Позивачу у майновій формі у 1 кварталі 2023 року (хоча це не відповідає нормам законодавства та положенням Кооперативної угоди, які визначають підстави та порядок повернення паю у майновій та грошовій), невиконання такого обов`язку не є істотним порушенням Кооперативних угод, а отже, й відсутні підстави для розірвання Кооперативних угод. «Незастосування критерію істотності позбавляє порушника можливості заперечувати проти розірвання договору і провокує кредитора відмовлятися від договору (розривати) під прикриттям найменшого порушення» (постанова Верховного Суду від 15.03.2023 у справі №295/3792/16). У постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у справі №295/3792/16 зазначено, що «істотним є таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору». Отже, розірвання договору можливе лише у разі істотного порушення, пов`язаного із неможливості досягнення мети договору. При цьому відповідно до ст. 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Таким чином, метою Кооперативних угод є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу, зокрема й задоволення потреб Позивача. При цьому, по-перше, метою Кооперативних угод не може бути одержання майна у якості повернення паю, адже 1) такий повертається лише у разі виходу або виключення з кооперативу; 2) Кооперативні угоди не передбачаються обов`язковість повернення паю Позивачу в натурі, натомість передбачають як можливість повернення у грошовій формі, так і в натуральній. По-друге, навіть якщо гіпотетично припустити, що метою Кооперативних угод є повернення паю як майна в натурі, то відповідно до вищезгаданої норми законодавства Позивач, як і всі інші члени кооперативу має розділити всі ризики і втрати, пов`язані із діяльність кооперативу. Так, як вже зазначалось вище через повномасштабне вторгнення рф будівельні роботи змістились по графіку, так як існувала пряма загроза життю та здоров`ю людей у Київській області. Після цього роботи почали відновлюватися, однак вартість матеріалів та робіт стала вже набагато вищою, що також відстрочило будівництво та загалом сповільнило його. Зазначені втрати має нести в тому числі Позивач, як член кооперативу. Відповідно його посилання на істотне порушення зобов`язань є необґрунтованим. Крім того, як зазначалось вище для повернення паю у майновій (натуральній) формі потрібна наявність у сукупності умов для такого повернення. Натомість Відповідач не позбавляє Позивача права повернути пай у грошовій формі, звернувшись вже зараз до Відповідача із відповідною заявою, передбаченою зокрема п.п. 4.2.2., 6.5. Кооперативних угод, та отримати свій пай у порядку, визначеному законодавством та Кооперативними угодами. Отже, враховуючи, що Відповідачем не порушено обов`язків, встановлених Кооперативними угодами, з його боку відсутнє порушення Кооперативних угод, в тому числі істотне. Тому, відсутні підстави для задоволення вимог Позивача про розірвання Кооперативних угод. Крім того, враховуючи, що Позивач не виходив із кооперативу та його не виключали із кооперативу, строк повернення грошових коштів, встановлений ст. 21 Закону України «Про кооперацію» та п. 5.5. Кооперативних угод не настав, а отже, вимоги про стягнення грошових коштів за Кооперативними угодами також не підлягають задоволенню. Заперечення щодо заявленого Позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести в зв`язку із розглядом справи. По-перше, враховуючи, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на Відповідача. По-друге, Позивачем необґрунтовано заявлено вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. Так, відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Верховний Суд у постанові від 11.09.2024 у справі №638/3288/16-ц вказав: «витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141ЦПК України». Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. Натомість, як можна встановити із наданого Позивачем договору, правову допомогу їй надавав юрист Мицавка Ю.Ю., тобто не адвокат, відповідно такі витрати не підлягають відшкодуванню. Ба більше, із наданих доказів не зрозуміло, яку саме роботу виконав юрист, за відшкодування якої просить Позивач, так як позовна заява з додатками була підписана саме Позивачем та подавалась нею. Крім того, відповідно до розділу 3 договору про правничу допомогу Позивач має сплатити кошти за рахунок присуджених судом коштів. Це прямо суперечить меті глави 8 ЦПК України, яка встановлює саме відшкодування судових витрат, в той час як за цим договором Позивач не понесла таких та не буде нести. Таким чином, вимоги Позивача про стягнення судових витрат за рахунок Відповідача також не підлягають задоволенню. У відповіді на відзив Позивачка просила задовольнити позов. У запереченнях представник Відповідача просив відмовити у позові повністю. В судовому засіданні представник Позивачки адвокат Таволжанський М.В. підтримав позов повністю, представник Відповідача адвокат Шапошнікова Т.Г. просила відмовити у позові. Пояснила суду, що умова щодо приблизного строку встановлена лише у пунктах 5.2.2. укладених між Сторонами справи Кооперативних угод. Буд-яких інших додаткових угод, у яких Сторони погодили інший строк виконання цих Кооперативних угод, укладено не було. Вказаний строк є приблизним. Тому вважає, що істотного порушення умов цих угод не було. Заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких мотивів. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Мотиви та норми права, з яких виходить суд. Між Позивачем та Відповідачем було укладено Кооперативну угоду від 13.01.2021 № 7/8/15 та підписано Додаток №1 до неї, а також Кооперативну угоду від 18.10.2021 № 7/8/0/10 та підписано Додаток №1 до неї (надалі разом - Кооперативні угоди). Кооперативні угоди, за винятком положення про ціну договору, містять ідентичні умови. Предметом Кооперативних угод та Додатку №1 було вступ до кооперативу та внесення Позивачем пайового внеску з можливістю в подальшому повернення паю у грошовій або натуральній формі. Позивач посилається на істотне порушення умов договорів Відповідачем як на підставу позовної вимоги про розірвання Кооперативних угод. Відповідач заперечує істотне порушення ним умов зазначених Кооперативних угод, яке б могло бути підставою їх розірвання в судовому порядку. Щодо кооперативної угоди від 13.01.2021 № 7/8/15. 13.01.2021 між сторонами укладено кооперативну угоду № 7/8/15, умовами якої передбачалося, що позивачка вносить відповідачу пайовий внесок, що зараховується до пайового фонду Кооперативу (п. 1.1.), а відповідач закріплює за позивачкою пай у пайовому фонді, визначеного згідно з Реєстром паїв Кооперативу під ідентифікаційним кодом «7/8/15» (п. 1.2.). За угодою пай повинен був бути сплачений до 03.02.2021 (п. 3.4.). Повернення паю могло здійснюватися а грошовій або майновій (натуральній) формах, у разі повернення паю в натуральній формі, то всі умови такого повернення визначаються в додатку чи в додатковій угоді (п. 5.1.). Зі змісту додатку №1, укладеного в день підписання вищезазначеної кооперативної угоди, випливає, що позивачка висловила бажання на повернення паю в майновій (натуральній) формі (2.1.) у вигляді житлового приміщення за наступними технічними характеристиками; квартира буде розташована на другому поверсі чотирьох поверхового будинку і буде мати загальну площу 34 кв.м, в тому числі одна кімната площею 9,17 кв.м., кухня - 14,04 кв.м, вбиральня (сполученої) - 3,77 кв.м., коридор - 4,41 кв.м. (п. 2.2.). Крім цього, як зазначається в цьому додатку, квартира буде обладнана лоджією, площею 3,42 кв.м. (п. 2.3.), а загальна площа квартири складатиме 34 кв.м. (п. 2.4.), висота приміщень буде не менше 2,75 кв.м. (п. 2.5.). Приблизний строк виконання Угоди припадав на 1 квартал 2023 року (п. 5.2.2. кооперативної угоди від 13.01.2021). Станом на 02.02.2021 позивачка внесла пайовий внесок у розмірі 495 650,00 грн, проте на час подання позову квартира з технічними характеристиками, обумовленими в додатку №1 до кооперативної угоди від 13.01.2021, в експлуатацію не здана і у власність позивачки - не передана. Щодо кооперативної угоди від 19.10.2021 № 7/8/0/10. 15.10.2021 сторони уклали нову кооперативну угоду за № 7/8/0/10, зміст пунктів 1.1., 1.2. ідентичний відповідним пунктами кооперативної угоди від 13.01.2021. Водночас, пункт 3.4. передбачав, що пайовий внесок повинен був бути сплаченим позивачкою не пізніше 22.11.2021. В день укладення кооперативної угоди, сторони склали додаток №1, пункт 1 якого передбачав, що «повернення паю після 1-го (першого) кварталу 2023 року може здійснюватися, в т.ч. в майновій (натуральній) формі шляхом передання Пайовику (позивачці) певного майна». У пунктах 2.2.-2.6. містяться технічні характеристики майна, що підлягало передачі: нежитлове приміщення буде розташоване в цокольному поверсі п`ятиповерхового будинку та буде мати загальну площу 4,06 кв.м. (п. 2.2.); його висота не буде менше, ніж 2,80 м (п. 2.3.); загальні відомості про будинок: серія проекту СО-1684, матеріал зовнішніх стін - газоблок, матеріал перекриття - панелі перекриття (п. 2.4.); будинок буде обладнано водопроводом (холодне водопостачання), каналізацією, опаленням, електроосвітленням (п. 2.5); будинок буде обладнано водопроводом в м. Києві, Дарницький район, або прилеглих до нього районах (мікрорайонах) Київської області (п. 2.6.). Відповідно до пункту 5.2.2. кооперативної угоди від 19.10.2021, приблизним строком виконання цієї угоди вважається І квартал 2023 року. Станом на 02.12.2021 позивачка внесла пайовий внесок у розмірі 56 840 грн, але на час пред`явлення цього позову, вказане нежитлове приміщення в експлуатацію не здане, у власність позивачки - не передане. Норма ст. 21 Закону України «Про кооперацію», у який визначено, що у разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу, - у цій справі не є застосовними, оскільки підставою позову є розірвання Кооперативних угод внаслідок істотного порушення Відповідачем їх умов - щодо обумовленого в них строку передачі квартири Позивачці відповідно до оплаченого нею пайового внеску. З цих самих підстав у цій справі суд вважає незастосовними норми п.п. 4.2.2., 6.5. Кооперативних угод, щодо виходу із Кооперативу. Тому доводи Відповідача про те, що обов`язок з повернення паю виникає лише у разі виходу або виключення Позивача з кооперативу, а Позивачка не подавала Відповідачу заяв про її вихід з кооперативу, тому Відповідача не виникло жодного обов`язку із повернення паю Позивачу у натуральній чи грошовій формі, є необґрунтованими у цій справі, оскільки юридична підстава позову є іншою. Суд застосовує у цій справі норму ч. 2 ст. 651 ЦК України, за якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України , якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд враховує висновок про застосування норм права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 295/3792/16), де зазначено, що «істотним є таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору». У дослідженій судом копії Кооперативної угоди від 13.01.2021 № 7/8/15, а саме - у п. 5.2.2., зазначено, що «З 1 квартал 2023 року (що вважається приблизним строком виконання цієї Угоди, якщо інші строки не визначені Сторонами в окремих додатках та чи додаткових угодах), повернення паю може бути здійснено або у грошовій формі,або у майновій (натуральній) шляхом передання Пайовику певного майна (а.с. 8-13). У дослідженій судом копії Кооперативної угоди від 19.10.2021 № 7/8/0/10, а саме - у п. 5.2.2., зазначено, що «З 1 квартал 2023 року (що вважається приблизним строком виконання цієї Угоди, якщо інші строки не визначені Сторонами в окремих додатках та чи додаткових угодах), повернення паю може бути здійснено або у грошовій формі,або у майновій (натуральній) шляхом передання Пайовику певного майна (а.с. 18-23). Як пояснила в судовому засіданні представник Відповідача адвокат Шапошнікова Т.Г., умова щодо приблизного строку встановлена лише у пунктах 5.2.2. укладених між Сторонами справи Кооперативних угод. Буд-яких інших додаткових угод, у яких Сторони погодили інший строк виконання цих Кооперативних угод, укладено не було. При визначенні у цій справі того, чи було порушення Відповідачем умов щодо приблизного строку виконання, визначеного у пунктах 5.2.2., укладених між Сторонами справи Кооперативних угод, істотним, Суд, зокрема, керується загальними засадами цивільного законодавства, а саме - справедливістю, добросовісністю та розумністю (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Суд враховує висновок про застосування норм права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 295/3792/16), де зазначено, що «істотним є таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору». Отже, у цій справі Суд дійшов висновку, що порушення строку виконання Кооперативних угод є істотним порушенням умов цих договорів, оскільки: 1) за умовами обох Кооперативних угод «З 1 квартал 2023 року (що вважається приблизним строком виконання цієї Угоди, якщо інші строки не визначені Сторонами в окремих додатках та чи додаткових угодах), повернення паю може бути здійснено або у грошовій формі,або у майновій (натуральній) шляхом передання Пайовику певного майна 2) буд-яких інших додаткових угод, у яких Сторони погодили інший строк виконання цих Кооперативних угод, укладено не було 3) позов до суду подано 09.08.2024, тобто після спливу 1 року і 5 місяців після настання обумовленого Сторонами Кооперативних угод приблизного строку їх виконання. Станом на час ухвалення рішення ці угоди також не виконано, що тягне за собою неможливість досягнення мети цих Кооперативних угод для Позивачки, 4) визначення у тексті обох Кооперативних угод, що 1 квартал 2023 року є приблизним строком їх виконання, не впливає на обов`язковість його дотримання Відповідачем, тому Суд вважає, що Позивачка довела, що таке порушення є істотним, отже позов підлягає задоволенню на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України. Оскільки зі своєї сторони Позивачка виконала свої обов`язки за кооперативними угодами від 13.01.2021 і 19.10.2021 належним чином та своєчасно, з Відповідач - ні, цивільно-правові договори підлягають розірванню з одночасним стягненням на її користь сплачених нею сум пайових внесків. Розподіл судових витрат. Суд відмовляє у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. з таких мотивів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд також враховує висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 та Верховним Судом у постанові від 11.09.2024 у справі № 638/3288/16-ц , що «витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141ЦПК України». Враховуючи, що згідно з актом наданих послуг від 19.11.2024 ( а.с. 106) послугм з надання правничої допомоги Позивачці у складанні позовної заяви та відповіді на відзив на суму 15 000,00 грн надано не адвокатом, а юристом Мицавка Ю.Ю., такі витрати не підлягають розподілу у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141ЦПК України. Про відшкодування інших витрат на надання правничої допомоги вимог заявлено не було. Оскільки позов задоволено повністю, за наслідками розгляду справи підлягають розподілу судові витрати з оплати Позивачкою судового збору. Тому слід стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Ідея» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 7 947,30 грн.

Outcome: approved