Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Позивач ПрАТ «Київводоканал» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 32 855,28 грн., 3 % річних в сумі 2 217,38 грн., інфляційних втрат у розмірі 9 435,45 грн. та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачка є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] , та отримували послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових мереж) на підставі договору від 05.08.2014, оскільки після розміщення повідомлення та договору у газеті «Хрещатик» № 110 (4510), на адресу ПАТ «АК «Київводоканал». Жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідачки не надходило. Відповідно до п. 1.1 Договору, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачці відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а Відповідачка зобов`язуються своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Крім того, 23.02.2024 року договір між ПрАТ «АК «Київводоканал» та відповідачкою був укладений у письмовій формі. Позивач на платній основі надавав послуги з водопостачання та водовідведення в помешкання відповідачки, однак вони не виконали свого обов`язку щодо сплати спожитих послуг у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість за період з 01.12.2016 по 31.05.2024, яка складається з заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 32 597,23 грн., заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку в розмірі 92,96 грн. та заборгованості з внесення плати та абонентське обслуговування у розмірі 165,09 грн., що разом складає 32 855,28 грн. Крім того, у зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, позивач просить стягнути з відповідачки 3% річних в розмірі 2 217,38 грн. та інфляційні втрати в розмірі 9 435,45 грн., а також судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с. 38). Ухвалою суду заяву відповідачки [PERSON] задоволено та здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 47). 11.04.2025 року від відповідачки надійшла заява про відстрочення виконання боргових зобов`язань при винесенні рішення суду (а.с. 64-105). 18.07.2025 року від представника позивача ПрАТ «АК «Київводоканал» Патенока А.В. надійшла заява, в якій він зазначив, що після звернення до суду з позовом, відповідачка сплатила частину заборгованості у розмірі 5 169,36 грн., заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку в розмірі 92, 96 грн. та плати та абонентське обслуговування у розмірі 165,09 грн., а всього на суму 5 427,41 грн. (а.с. 126-130). Ухвалою суду від 23.07.2025 року закрито провадження у справі в частині стягнення з відповідачки [PERSON] основної суми боргу за житлово-комунальні послуги в розмірі 5 169,36 грн., заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку в розмірі 92, 96 грн. та плати та абонентське обслуговування у розмірі 165,09 грн., а всього на суму 5 427,41 грн. та продовжено розгляд справи в частині позовних вимог про стягнення з відповідачки основної суми боргу у розмірі 27 427,87 грн., 3 % річних в сумі 2 217,38 грн., інфляційних втрат у розмірі 9 435,45 грн. та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн., а всього у розмірі 42 108,70 грн. У судовому засіданні представник ПрАТ «АК «Київводоканал» Гажала А.В. підтримала позов з урахуванням того, шо відповідачка частково погасила заборгованість, просила стягнути з неї заборгованість за житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 27 427,87 грн., 3 % річних в сумі 2 217,38 грн., інфляційних втрат у розмірі 9 435,45 грн. та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн., а всього у розмірі 42 108,70 грн. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] визнала основну суму боргу у розмірі 27 427,87 грн. Нарахування 3 % річних та інфляційних втрат не визнає, оскільки ПрАТ «АК «Київводоканал» не здійснював перерахування заборгованості за її заявами, що може свідчити про неправомірне нарахування боргу за період. Внаслідок серйозного онкологічного захворювання, не може вчасно сплачувати рахунки, про що неодноразово повідомляла ПрАТ «АК «Київводоканал». Разом з тим, представники позивача на поступки не погодились, і у досудовому порядку спір вирішити не вдалося. Суд, заслухавши представника позивача та відповідачку, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. 05.08.2014 у газеті "Хрещатик" № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал", в подальшому перейменованим у ПрАТ "АК "Київводоканал" - позивача, як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) (а.с. 10). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ "АК "Київводоканал" для оформлення припинення надання цих послуг. ПрАТ «АК «Київводоканал» здійснює основну діяльність із забору, очищення та постачання води, а також додаткову - каналізація, відведення та очищення стічних вод (а.с. 28-29) та діє на підставі статуту, затвердженого загальними зборами акціонерів (а.с. 31). За умовами вищевказаного договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язалось своєчасно надавати послуги відповідної якості з централізованого водопостачання та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, визначених договором. 31.05.2021 року на офіційному веб-сайті ПрАТ "АК "Київводоканал" опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) про укладання публічного індивідуального договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж), у зв`язку з чим, з 01.07.2021 року вказаний договір вважається укладеним. Відповідно до п. 1 договору, ПрАТ "АК "Київводоканал" зобов`язується надавати відповідачам відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньо будинкових систем), а Відповідачка зобов`язуються своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором (а.с. 11, 12-14). Відповідачка є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 01.03.2005 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. за реєстровим №234-у (а.с. 25-26, 27). Крім того, відповідачка зареєстрована у квартирі [ADDRESS] ,, що підтверджується відповіддю з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» (а.с. 36). З вказаною адресою позивачем здійснюється надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. 23.02.2024 року відповідачка [PERSON] звернулась до ПрАТ «АК «Київводоканал» із заявою-приєднання до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (а.с. 20). 23.02.2024 року між ПрАТ «АК «Київводоканал» та відповідачкою [PERSON] був укладений публічний індивідуальний договір № 2203065367 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (а.с. 15-19). У відповідності до п. 5 цього Договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до договору), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг. У відповідності до пп. 3 п. 40 цього Договору споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за цінами тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги (та довідкою, відповідачка має заборгованість за період 01.12.2016 по 31.05.2024, яка складається із заборгованості за оплату централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 32 597,23 грн., заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку в розмірі 92,96 грн. та заборгованості з внесення плати та абонентське обслуговування у розмірі 165,09 грн., що разом складає 32 855,28 грн. (а.с. 21, 22-24). На спростування доводів позовної заяви, доказів у формі контррозрахунку відповідачкою не надано. Разом з тим суд враховує, що відповідачкою [PERSON] частково погашено заборгованість за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 832,21 грн. (793,02 грн. + 39,19 грн.), що підтверджується довідкою ПрАТ «АК «Київводоканал» про часткове погашення заборгованості №7197/8/8/02-25 від 30.06.2025 року (а.с. 128). Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами ЦК України, так і Законом України "Про житлово-комунальні послуги", а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актами, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону України № 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі N 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі N 401/710/15-ц міститься правовий висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За приписами статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 N 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово - комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово - комунальних послуг. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). На позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру заборгованості, що підлягає стягненню. На відповідача покладається обов`язок довести необґрунтованість заявлених вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Як з`ясовано судом та підтверджується наявними у справі доказами, відповідачка свої зобов`язання за договором про надання послуг належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, що підтверджується долученими позивачем розрахунками заборгованості за вказаний період та довідкою. Звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідачки протягом спірного періоду не надходило. Сама лише незгода із наданим позивачем розрахунком заборгованості, без обґрунтованих доводів на його спростування, не може вказувати на необґрунтованість наданого позивачем розрахунку заборгованості. З огляду на все вище викладене, враховуючи часткове погашення заборгованості, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. Щодо клопотання відповідачки про відстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне. Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. Таким чином, відстрочення виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. В той же час, згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд враховує, що у своєму клопотанні відповідачка зазначає про відсутність на даний час можливості погасити заборгованість у повному обсязі, посилаючись на скрутне матеріальне становище та незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим просить суд застосувати відстрочку виконання судового рішення строком на один рік. В підтвердження скрутного матеріального становища надає до суду: копію трудової книжки (а.с. 82), рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22.05.2024 року у справі №753/3313/24, яким з неї та інших мешканців квартири солідарно стягнуто 52 080,68 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги (а.с. 84-86), знімки з екрану, щодо заборгованості за кредитною картою (а.с. 105) . Також до матеріалів справи долучено результати аналізів, томографічні знімки, протоколи УЗД-обстежень та інші виписки з медичної документації, які, на думку відповідачки, підтверджують її незадовільний стан здоров`я. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка є працездатною особою, не має статусу особи з інвалідністю, неповнолітніх або інших осіб на утриманні не має, є власником квартири загальною площею 73,80 кв.м. Водночас відповідачкою не надано належних доказів її майнового стану, зокрема довідки про доходи, а також відомостей щодо наявності чи відсутності рухомого майна у її власності. Надана медична документація, переважна більшість якої датована 2014-2017 роками, свідчить про наявність загальних захворювань (протрузії міжхребцевих дисків, атеросклероз, артроз, збільшення щитоподібної залози, доброякісні новоутворення, глаукома, риніт, тощо), однак не підтверджує наявність тяжкої хвороби в розумінні ч. 4 ст. 435 ЦПК України, яка б могла об`єктивно перешкоджати виконанню судового рішення або отриманню відповідачкою доходу. Суд також бере до уваги процесуальну поведінку відповідачки, зокрема той факт, що часткове погашення боргу за житлово-комунальні послуги було здійснено лише після звернення позивача до суду, що свідчить про несвоєчасне виконання своїх зобов`язань. Норми чинного законодавства допускають відстрочення виконання рішення лише у виняткових випадках. Безпідставне відстрочення виконання рішення суду підриває правовий принцип своєчасного та повного виконання судового рішення у цивільній справі, що являється складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання про відстрочення виконання судового рішення не ґрунтується на достатніх правових та фактичних підставах і задоволенню не підлягає. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved