Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по відсотках за кредитним договором у розмірі 20946,71 грн. та судові витрати в розмірі 3028 грн., обґрунтовуючи тим, що відповідач не виконував в повному обсязі умови договору та допустив утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погасив. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідача, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та день розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відзив на позов із обґрунтуванням своїх заперечень до суду не надав. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву, тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору споживчого кредиту (пенсійний) ПД №303 від 20.05.2015 [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000 гривень під 54 % річних, загальним строком користування на 24 місяців, з обов`язком погасити кредит до 20.05.2017. Згідно п.3.3 Договору погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку, що є Додатком №1 до цього Договору платіжним дорученням на поточний рахунок кредитодавця та/або за заявою позичальника шляхом зарахування зобов`язань кредитодавця по наданню кредиту, та/або за заявою позичальника шляхом зарахування зобов`язань кредитодавця по наданню кредиту за іншим договором, або за заявою позичальника шляхом зарахування коштів з додаткового пайового внеску. Згідно п.3.1. Договору споживчого кредиту (пенсійний) ПД №303 від 20.05.2015 плата за користування кредитом (проценти) становить 54% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня оформлення кредиту. У разі порушення строку погашення кредиту, але не раніше 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому повинно було відбутися погашення кредиту, на прострочену суму платежу нараховується 90% річних. Тип процентної ставки фіксована. Згідно п.3.2 Договору нарахування процентів здійснюється з урахуванням числа днів у календарному році (вихідних, святкових та неробочих днів включно). Кількість днів у році приймається за 360. Відповідно до довідки про стан заборгованості за договором споживчого кредиту (пенсійний) ПД №303 від 20.05.2015 [PERSON] залишок заборгованість яку було недостягнутої за виконавчим листом №629/2136/17 від 26.09.2017 станом на червень 2025 складає 1618,15 грн. Відповідно до довідки про нарахування та сплату відсотків з застосуванням процентної ставки 54% річних за весь час прострочення божником платежів за період з 24.02.2022 по червень 2025 року складає 2989,11 грн. Відповідно до довідки про нарахування та сплату відсотків з застосуванням процентної ставки 90% річних за весь час прострочення божником платежів за період з липня 2017 року по 23 лютого 2022 року складає 17957,60 грн. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе певні зобов`язання. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За ч.1,2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, оскільки не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов Договору. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе певні зобов`язання. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved