Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~05.06.2025 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов`язку надавати їх спільній неповнолітній дитині щомісячне утримання, хоча має можливість надавати кошти. 29.07.2025 р. представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, в якій позивач просила змінити позовні вимоги та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття, просив справу розглянути у його та позивачки відсутність, змінені позовні вимоги задовільнити в повному обсязі. Відповідач змінені вимоги позову визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, щодо стягнення витрат на правничу допомогу в зазначеному розмірі заперечив, просив справу розглядати у його відсутність. \~ \~ \~ \~З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне змінені позовні вимоги задовільнити повністю з таких міркувань. \~ \~ \~ \~Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , але добровільно не виконує свого законного обов`язку по наданню утримання неповнолітній дитині, хоча має можливість надавати кошти, є військовослужбовцем. \~ \~ \~ \~Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач має можливість надавати кошти на утримання своїй неповнолітній дитині [PERSON] , [INFO] , але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на його утримання ухиляється, чим порушує його права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 5000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до його повноліття, - в примусовому порядку. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в розмірі 1211,20 грн., оскільки позивачка від сплати судового збору звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та кошти в сумі 3500 грн. за надання професійної правничої допомоги за квитанцією № б/н від 04.06.2025 р. стягуються з відповідача в повному обсязі, зважаючи на повне визнання ним змінених позовних вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved