Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та прохає стягнути з відповідачки заборгованість за договором про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року на суму 22 350 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 08 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 103572911, відповідно до умов якого [PERSON] був наданий кредит на споживчі потреби. За умовами кредитного договору відповідачка брала на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Свої зобов`язання за договором № 103572911 від 08 лютого 2022 року ТОВ «Мілоан» виконало, перерахувавши грошові кошти відповідачці. Однак [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором не виконувала, у зв`язку з чим за нею утворилася заборгованість за вказаним договором на загальну суму 22 350 грн. 00 коп, яка включає в себе: заборгованість за основним боргом в розмірі 15 000 грн 00 коп, заборгованість за процентами в розмірі 4 500 грн 00 коп. та заборгованість за комісією у розмірі 2 850 грн 00 коп. 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 16072024, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 103572911 від 08 лютого 2022 року на суму 22 350 грн. 00 коп. У добровільному порядку заборгованість за кредитним договором № 103572911 від 08 лютого 2022 року [PERSON] погашена не була, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» змушене звернутися з позовом до суду. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 березня 2025 року було відкрите провадження у справі та справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с 38). Судовий розгляд справи був відкладений на 25 липня 2025 року на 08 год. 30 хв. Представник позивача - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився. У своїй позовній заяві ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначило про розгляд справи без участі його представника, вказавши, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує (а.с. 5 зв.). Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов не визнає (а.с. 35). Крім того, [PERSON] надала до суду відзив, у якому прохає відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» оскільки договір про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року укладено в електронній формі. Однак не надає суду фактичного підтвердження укладення вказаного Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Позивач не надав суду підтвердження про направлення їй пропозиції укласти договір (оферту) та підтвердження того, що отримав відповідь від неї. Крім того, в договорі, який долучний до матеріалів справи, відсутні підписи сторін, в тому числі відсутні відомості щодо підписання його одноразового ідентифікатора. Згідно пункту 1.3 договору про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року, кредит надається загальним строком 75 днів з 08 лютого 2022 року. Тобто вказаний договір діяв до 23 квітня 2022 року. Однак позивач, незважаючи на закінчення строку дії договору продовжував нараховувати проценти за користування кредитними коштами, що є неприпустимим, оскільки після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняються. Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановіВ ерховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Таким чином, нараховані проценти за вказаним договором, після закінчення строку його дії є незаконними. Також на підтвердження свого права вимоги до неї позивач зазначає, що 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 16072024. Проте належними доказами переходу права вимоги за договором факторингу є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить відомості за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати з договором факторингу. Зазначена правова позиція узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 29 червня 2021 рокуу справі № 753/20537/18. Проте позивач не надав суду доказів сплати ним на рахунок ТОВ «Мілоан» грошових коштів за договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року. Таким чином позивачем не доведено право вимоги до неї за договором № 103572911, укладеним 08 лютого 2022 року між нею та ТОВ «Мілоан». Також договір факторингу надано не у повному обсязі. Крім того з наданих позивачем документів, зокрема, відомостей про щоденні нарахування та списання ТОВ «Мілоан» грошових коштів за кредитним договором № 103572911 вбачається. що 16 липня 2024 року ТОВ «Мілоан» списано тіло кредиту у розмірі 15 000 грн 00 коп, комісію - 2 850 грн 00 коп та проценти - 4 500 грн 00 коп. Таким чином ТОВ «Мілоан» повністю списало наявну у неї заборгованість за договором про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року. Враховуючи вищевикладене, прохає відмовити у задоволенні позовних вимог.(а.с. 41-42). Крім того, позивачем ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів», надана відповідь на відзив, у якій що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з поверхня боргів» зазначило, що відповідно до умов договору про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року, його підписання здійснювалося електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГПК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Із зазначеного вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають наявні зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідачка через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого первісний кредитори надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який відповідачка використав для підтвердження підписання договору. Детальний порядок укладення договорів передбачено розділом 6 договору №103572911. Укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ITC ТОВ «Мілоан», доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого ТОВ «Мілоан» на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС Товариства. Тобто верифікація та ідентифікація позичальника здійснюється через ITC ТОВ «Мілоан». Також кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства (ITC Товариства) та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. За загальним порядком для укладення кредитного договору, позичальник має бути зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі (ITC) товариства, для чого він повинен пройти процедуру реєстрації на сайті. Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Він також обирає персональний логін і пароль для входу в особистий кабінет. При підписанні документів на телефонний номер клієнта, направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який клієнт зобов`язаний ввести на веб-сторінці (електронний підпис одноразовим ідентифікатором). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи клієнта. Сторони домовилися, що всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, укладеного у письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, оскільки без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, шо відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачки на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між [PERSON] і ТОВ «Мілоан» не було б укладено. Для укладення договору про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року в електронному вигляді відомості вносилися шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариства позичальником власноруч. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт ТОВ «Мілоан» за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року між [PERSON] і ТОВ «Мілоан» укладені не були б. Доказів протилежного відзив на позовну заяву не містить. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та у справі № 524/5556/19 від 12 січня 2021 року. Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Грошові кошти за договором про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року були перераховані ТОВ «Мілоан» на банківський рахунок [PERSON] , пов`язаний із виданою на її ім`я банківською карткою № [NUMBER] хх хххх [NUMBER] , що також свідчить про укладення зазначеного договору між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] в свою чергу відповідачкою не надано доказів, що кошти за договором про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року не були зараховані на її банківський рахунок. Нарахування процентів за договором про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року ТОВ «Мілоан» було проведено на підставі умов вказаного договору, зокрема, п.п.1.3.,1.3.1, 1.3.2. вказаного договору. Відповідачкою [PERSON] не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань за договором про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року, а також доказів, які б спростовували суму заборгованості за вказаним договором. При цьому ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало будь-яких нарахувань за договором про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року, а прохає стягнути лише заборгованість, як утворилася до передачі ТОВ «Мілоан» права вимоги до [PERSON] за договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року. Що стосується переходу до ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» від ТОВ «Мілоан» права вимоги за вищевказаним договором, то вказаний факт підтверджується наданими суду документами, зокрема, за договором факторингу № 16072024, який 16 липня 2024 року був укладений між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів», витягом з Реєстру боржників від 16 липня 2024 року та копіює платіжної інструкції № 166 від 19 липня 2024 року. Оскільки надані ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» докази підтверджують факт укладання 08 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» і відповідачкою договору про споживчий кредит № 103572911, факт отримання [PERSON] коштів за вказаним договором, нарахування [PERSON] процентів за вказаним договором відповідно до його умов, наявність у ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за вказаним договором, то позовні вимоги є законними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню (а.с. 45-53). Суд, дослідивши надані докази, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 202-0 року у справі № 561/77/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень Закону України «Про електронну комерцію» вбачається, що його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Встановлено, що 08 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір № 103572911 про споживчий кредит (а.с. 6-11). Пунктом 6.1, 6.2, 6.7 вказаного договору передбачено, що вказаний кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний. Зокрема, через сайт товариства та (або) відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщення в Особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформації з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення ат відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається товариством електронним повідомленням на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність комбінацію цифр і літер або тільки цифр, або тільки літер) для підписання цього кредитного договору, електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепт). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальнику через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери, або у смс-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277. Кредитодавець накладає на договір свою електронну печатку з кваліфікованою електронною позначкою часу, що визначає дату та час укладення договору. Після укладення цей кредитний договір надається (надсилається) позичальнику шляхом розміщення у особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та (або) повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству. За зверненням позичальника товариство може повторно надати (надіслати) укладений кредитний договір на електронну скриньку позичальника та (або) виготовити та надіслати на поштову адресу позичальника засвідчену кредитодавцем копію цього договору у паперовому вигляді, за письмовим зверненням позичальника. Позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через систему BankID НБУв ідентифікаційних даних позичальника. Згідно п. 2.1. договору № 103572911 про споживчий кредит від 02 лютого 2022 року передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 4731 21х54. За інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 11 квітня 2025 року, банківський рахунок IBAN [NUMBER] , який пов`язаний із банківською карткою № [NUMBER] , відкритий на ім`я [PERSON] , яка народилася [INFO] , паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 16 грудня 2005 року Конотопським МРВ УМВС України в Сумській області реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 93). Вказана інформація повністю співпадає з інформацією про відповідачку, зазначеною у Єдиному державному демографічному реєстру (а.с. 37). Також відповідно до наданої АТ КБ «ПриватБанк» виписки по банківському рахунку IBAN [NUMBER] , який пов`язаний із банківською карткою № [NUMBER] , на вказаний рахунок 08 лютого 2022 року надійшли грошові кошти в сумі 15 000 грн 00 коп (а.с. 94), що відповідає суми кредиту, зазначеній у п. 1.2. договору № 103572911 про споживчий кредит від 02 лютого 2022 року. З наданого відповідачкою відзиву на позовну заяву вбачається, що вона не оспорює факт укладення нею з ТОВ «Мілоан» 08 лютого 2022 року договору про споживчий кредит № 103572911, а лише вказує, що позивач не надав суду підтвердження про направлення їй пропозиції укласти договір (оферту) та підтвердження того, що отримав відповідь від неї, а у договорі, який долучений до матеріалів справи, відсутні підписи сторін, в тому числі відсутні відомості щодо підписання його одноразового ідентифікатора. При цьому [PERSON] не згодна з нарахованими їй за договором про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року процентами, а також посилається на недоведення переходу права вимоги за вказаним договором від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Вказані обставини, на думку суду свідчать про визнання [PERSON] факту укладення нею 08 лютого 2022 року з ТОВ «Мілоан» договору про споживчий кредит № 103572911 та отримання нею грошових коштів за вказаним договором. Слід також зазначити, що без отримання позивачкою листа на адресу електронної пошти та (або) смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року між [PERSON] і ТОВ «Мілоан» не був би укладений. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачкою [PERSON] не надані докази, які б доводили, що вона не укладала 08 лютого 2022 року з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 103572911, що, відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, є її процесуальним обов`язком. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. За умовами договору № 103572911 про споживчий кредит від 02 лютого 2022 року [PERSON] був наданий кредит на споживчі потреби на суму 15 000 грн 00 коп. Кредит був наданий на строк на 75 днів з 08 лютого 2022 року і складається з пільгового і поточного періодів (п.п. 1.2., 1.3. договору). Пунктами 1.3.1. 1.6 вищевказаного договору визначено, що пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 23 лютого 2022 року (рекомендована дата платежу) . Поточний період складає 60 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 24 квітня 2022 року (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 23 лютого 2022 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 24 квітня 2022 року (останнього дня строку кредитування) Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 7 350 грн 00 коп в грошовому виразі та 1,637,467,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 52 350 грн 00 коп в грошовому виразі та 1 698,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 22 350 грн. 00 коп. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 67 350 грн. 00 коп. Всі вказані в цьому пункті розрахункові величини як за пільговий період так і за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку, орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущенням, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості згідно п. 1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Комісія за надання кредиту - 2 850 грн 00 коп, яка нараховується за ставкою 19 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 4 500 грн 00 коп, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового період. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 45 000 грн 00 коп, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 5,00 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим договором фіксована. Особиливості нарахування процентів визначені у п.п. 2.2, 2.3. цього договору. Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином Зобов`язання за договором № 103572911 про споживчий кредит від 02 лютого 2022 року ТОВ «Мілоан» виконало, перерахувавши 08 лютого 2022 року грошові кошти в сумі 15 000 грн на рахунок [PERSON] , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 13, 94). Однак свої зобов`язання за вищевказаним договором [PERSON] не виконувала належним чином, у зв`язку з чим станом на 16 липня 2024 року за нею утворилася заборгованість в сумі 22 350 грн 00 коп, яка складалася із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 000 грн 00 коп, заборгованості по процентам за користуванням кредитними котами у розмірі 4 500 грн 00 коп та заборгованості за комісією 2 850 грн 00 коп (а.с. 18, 19, 54-65, 56). Із наданих ТОВ «Мілоан» відомостей про щоденне нарахування та погашення заборгованості за договором № 103572911 про споживчий кредит від 02 лютого 2022 року вбачається, що нарахування процентів на суму 4 500 грн 00 коп проведено в межах строку дії вказаного договору за період з 08 лютого 2022 року до 23 лютого 2022 року (а.с. 56). Нарахована ТОВ «Мілоан» сума заборгованості за договором № 103572911 про споживчий кредит від 02 лютого 2022 року - 22 350 грн. 00 коп відповідає орієнтовній загальній вартості кредиту для позичальника за пільговий період, зазначеній у п. 1.5 договору. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною ч. 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 16072024 (а.с. 15-16, 59-63). Пунктом 1.1. вищевказаного договору факторингу передбачено, що за цим договором Фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження Клієнта (ТОВ «Мілоан») (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісія за надання кредиту і проценти за користування кредитом), неустойкою (штраф, пеня) та (або) процентами за порушення грошового зобов`язання та іншими платежами згідно кредитних договорів, за наявності, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно із п. 1.2 вказаного договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором для боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний та скріплений печатками акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 3.3. договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року ціна продажу за договором становить 4 978 783 грн 66 коп. Грошові кошти у сумі 4 978 783 грн 66 коп були сплачені ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рахунок ТОВ «Мілоан» 19 липня 2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 366 від 19 липня 2024 року (а.с. 67). Акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року був підписаний ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 16 липня 2024 року (а.с. 17) . Як вбачається з Реєстру боржників, який є додатком № 1 до договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року на суму 22 350 грн 00 коп договором про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року на суму 22 350 грн 00 коп, яка включає в себе: заборгованість за основним боргом в розмірі 15 000 грн 00 коп, заборгованість за процентами в розмірі 4 500 грн 00 коп. та заборгованість за комісією у розмірі 2 850 грн 00 коп (а.с. 18, 64-66). Відповідно до положень ст. 1083 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Слід зазначити, що повідомлення про зміну кредитора у зобов`язання жодним чином не змінює умов раніше укладених договорів позики (кредитних договорів), а носить лише інформативний характер. Крім того, законодавством України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Положенням ч. 2 ст. 516 ЦК України встановлено, що у разі, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, виконання ним свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. [PERSON] не здійснювала погашення заборгованості за договором про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року, ні ТОВ «Мілоан», ні ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». За таких обставин з відповідачки [PERSON] на користь позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит № 103572911 від 08 лютого 2022 року, яка утворилася станом на року, в сумі 22 500 грн. 00 коп. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених вимог. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 3 028 грн 00 коп ( а.с. 2).

Outcome: approved