Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості до відповідачки [PERSON] , посилаючись на те, що 30.11.2021 року, між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір №3158719 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого останній було надано кредит в розмірі 2500,00 грн., а позивачка в свою чергу зобов`язалась повернути кредит в строки, які передбачені Договором, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитними коштами. Також, 30.10.2021 року, між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір №101413884 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого останній було надано кредит в розмірі 15000,00 грн., а позивачка в свою чергу зобов`язалась повернути кредит в строки, які передбачені Договором, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитними коштами. Вказує, що відповідачка підписала вищевказані кредитні договір електронним підписом створеним за допомогою ідентифікатора. Зазначає, що відповідачкою було отримані вищезазначені кредитні кошти у розмірі 15000,00 грн. та 2500,00 грн., а отже первісним кредитором - ТОВ «МІЛОАН» було виконано свої зобов`язання за вищевказаними Договорами в повному обсязі. Вказує, що 26.07.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу №26-07/24, відповідно до змісту якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право грошової вимоги за вищевказаним Договором №3158719. Зазначає, що 18.02.2025 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу №18-02/25, відповідно до змісту якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право грошової вимоги за вищевказаним Договором №101413884, яке перейшло до останніх від первісного кредитора - ТОВ «МІЛОАН», які в свою чергу відступили вищевказане право вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Представник позивача стверджує, що відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаними Договорами належним чином не виконала, у зв`язку з чим, у неї виникла заборгованість за Договором №3158719 від 30.11.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви становить 10562,50 грн., з яких: 2500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 7812,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; заборгованість з комісії - 250,00 грн.; за Договором №101413884 від 30.10.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви становить 74160,00 грн., з яких: 15000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 58335,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; заборгованість з комісії - 825,00 грн. Вказує, що загальний розмір заборгованості відповідачки [PERSON] за вищевказаними Кредитними договорами становить 84722,50\~грн. На основі викладеного, позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП:\~ [NUMBER] , на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», код ЄДРПОУ: 42640371 (місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150), заборгованість за Договором №3158719 від 30.11.2024 року та за Договором №101413884\~від 30.10.2024\~року у загальному розмірі 84722,50 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. В судове засідання представник позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» не з`явився, однак у позовній заяві клопотав про проведення розгляду справи за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась належним чином судом про місце та час розгляду даної цивільної справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність та ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 4\~ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1\~ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 18 червня 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 01 липня 2025 року з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Судом встановлено, що 30.11.2021 року, між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір №3158719 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а.с.75), відповідно до умов якого останній було надано кредит в розмірі 2500,00 грн., а позивачка в свою чергу зобов`язалась повернути кредит в строки, які передбачені Договором, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитними коштами (а.с.33-37), що також підтверджується паспортом споживчого кредиту №3158719 від 30.11.2021 року (а.с.38) та анкетою-заявою на кредит №3158719 від 30.11.2021 року (а.с.39). На виконання умов вищевказаного кредитного договору ТОВ «МІЛОАН» було спрямовано на банківський рахунок відповідачки [PERSON] кредитні кошти в розмірі 2500,00 грн., що підтверджується копією квитанції №1838278796 від 30.11.2021 року (а.с.75 зворот). Таким чином, ТОВ «МІЛОАН» належним чином виконало свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором, надавши відповідачці кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. Разом з тим, у порушення умов кредитного зазначеного Договору відповідачка [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала та допустила прострочення повернення кредиту, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за вищевказаним Договором №3158719 від 30.11.2021 року, яка згідно розрахунку заборгованості станом на день формування позовної заяви становить 10562,50 грн., з яких: 2500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 7812,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; заборгованість з комісії - 250,00 грн. (а.с.76-77, 81). Крім цього, 30.10.2021 року, між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір №101413884 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а.с.72 зворот), відповідно до умов якого останній було надано кредит в розмірі 15000,00 грн., а позивачка в свою чергу зобов`язалась повернути кредит в строки, які передбачені Договором, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитними коштами (а.с.21-25),\~що також\~підтверджується паспортом\~споживчого кредиту\~№101413884 від 30.10.2021 року (а.с.26) та анкетою-заявою на кредит №101413884 від\~30.10.2021\~року (а.с.27). На виконання умов вищевказаного кредитного договору ТОВ «МІЛОАН» було спрямовано на банківський рахунок відповідачки [PERSON] кредитні кошти в розмірі 15000,00 грн., що підтверджується копією квитанції №1808592033 від 31.10.2021 року (а.с.73). Таким чином, ТОВ «МІЛОАН» належним чином виконало свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором, надавши відповідачці кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. Разом з тим, у порушення умов кредитного зазначеного Договору відповідачка [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала та допустила прострочення повернення кредиту, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за вищевказаним Договором №101413884 від 30.10.2021 року, яка станом на день формування позовної заяви становить 74160,00 грн., з яких: 15000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 58335,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; заборгованість з комісії - 825,00 грн. (а.с.76-78). Таким чином, відповідачем були порушені умови вищевказаних договорів щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Враховуючи викладене, судом встановлено, що загальна сума боргу відповідачки [PERSON] за вищевказаними Договором №3158719 від 30.11.2024 року та за Договором №101413884\~від 30.10.2024\~року становить 84722,50\~грн.\~(74160 + 10562,50). При цьому, 26.07.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу №26-07/24, відповідно до змісту якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право грошової вимоги за вищевказаним Договором №3158719 (а.с.82-90, 112). 18.02.2025 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу №18-02/25, відповідно до змісту якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право грошової вимоги за вищевказаним Договором №101413884, яке перейшло до останніх від первісного кредитора - ТОВ «МІЛОАН», які в свою чергу відступили вищевказане право вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (а.с.91-111). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідач не надав жодного доказу того, що належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі викладеного позовні вимоги позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»\~до відповідачки\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості -підлягають до задоволення в повному обсязі. Щодо стягнення з відповідачки [PERSON] витрат на правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн. на користь позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», то суд зазначає наступне. Так, згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року. Судом встановлено, що 02 липня 2024 року між АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» був укладений договір про надання правової допомоги №02-07/2024 (а.с.116-117). Відповідно до спрямованих позивачем до суду заявки на надання юридичної допомоги №595 від 01.04.2025 року (а.с.119) та витягу з акту №9 про надання правничої допомоги (а.с.120) вбачається, що АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» було надано позивачу ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» послуги з правничої допомоги по даній цивільній справі на загальну суму в 25000,00 грн.. При цьому, пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На думку суду, понесені ТОВ «Факторинг Партнерс» витрати на правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). При цьому, вищевказаний позов по суті є нескладним, однотипним та таким, що не потребує значних затрат часу на його складання. Враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову та значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Крім цього, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved