Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 12 вересня 2019 року у виконавчому комітеті Кіцманської міської ради Кіцманського району Чернівецької області, між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис №8, що посвідчується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Зазначає, що від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що у шлюбі вони прожили до грудня 2024 року, після чого їхні відносини припинилися та вони перестали жити разом, шлюб розпався через невідповідність характерів, різні погляди на життя, постійні суперечки, тому їхнє примирення, як подружжя не тільки недоцільне, але й неможливе, так як вони втратили один до одного почуття любові та почали проживати окремо один від одного. Вони, як подружжя не ведуть спільного побуту та не підтримують жодних шлюбних відносин. Також вказує на те, що за цей увесь період часу окремого проживання їх як подружжя, вони зрозуміли, що між ними втрачено почуття любові одне до одного через постійні суперечки та різні погляди на життя, що у них не має нічого спільного крім їхнього малолітнього сина, і що це вірний, і єдиний шлях аби не псувати одне одному життя. Сім`я розпалася повністю та існує лише формально, тому збереження шлюбу суперечить як його інтересам, так і інтересам відповідачки. Крім того, посилається на те, що він намагається бути зразковим батьком та належним чином матеріально утримує і виховує їхнього сина. Він самостійно забезпечує сину належні умови проживання, повною мірою займається вихованням дитини, його розвитком, матеріально утримує та дбає про дозвілля дитини. Таким чином, він самостійно виховує сина та якнайкраще забезпечує усі належні умови та потреби для його гармонійного розвитку. Позивач зазначає, що він працевлаштований та має стабільний дохід, який дозволяє у повному обсязі створити усі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток сина в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Також зазначає, що мати сина, протягом останнього часу не займалася і не займається ні вихованням, ні матеріальним утриманням, ні розвитком сина та не заперечує проти залишення нашого малолітнього сина на самостійному вихованні та утриманні батьком. На підставі вищезазначеного, просить позов задовольнити, розірвати шлюб між ним та [PERSON] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з ним. Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак скерував на адресу суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб 12 вересня 2019 року у виконавчому комітеті Кіцманської міської ради Кіцманського району Чернівецької області за актовим записом №8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.09.2019 року (а.с.9). Під час зареєстрованого шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.06.2021 року (а.с.10). Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до витягів з територіальної громади вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с.21-22). Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , станом на 18.03.2025 року є особою, стосовної якої відомості про притягнення до кримінальної відповідальності відсутні, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні, відомості про розшук відсутні (а.с.23). Відповідно до Довідки ЗДО (ясла-садок) комбінованого типу №51 «Лелеченя» Чернівецької міської ради №01-40/33 від 18.03.2025 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує ЗДО №51 «Лелеченя» з 09.04.2024 року по даний час. Зазвичай приводить та забирає дитину з закладу батько дитини, [PERSON] , життям дитини в закладі цікавиться, заходи відвідує, батьківську плату за харчування дитини вносить вчасно (а.с.29). Згідно характеристики №113 від 19.03.2025 року, виданої виконкомом Кіцманської міської ради вбачається, що [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони, проживає в господарстві з сімєю, за характером врівноважений, доступний в спілкуванні, працелюбний, підтримує добрі стосунки з оточуючими, відносини будує на товариській основі, охоче іде на спілкування, щирий і відвертий у стосунках з товаришами та сусідами. До виконкому міської ради ніяких скарг та зауважень на даного громадянина не надходило. Ніяких зауважень з боку виконкому до даного громадянина немає (а.с.30). Відповідно до інформації КНП «Кіцманська БЛІЛ» №310 від 20.03.2025 року вбачається, що з метою медичного обслуговування неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , укладено декларацію з лікарем-педіатром [PERSON] , яка безпосередньо забезпечує надання медичних послуг неповнолітньому. Лікар-педіатр [PERSON] , спостерігаючи за неповнолітнім [PERSON] зазначає, що за наданням медичної допомоги при захворюванні дитини, проведенням профілактичних щеплень, планових медичних оглядів, консультації вузьких спеціалістів, інформуванням в телефонному режимі та всі рекомендації лікарів щодо здоровя дитини виконував батько (а.с.31). Згідно повідомлення тренера-викладача з боксу [PERSON] від 20.03.2025 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , відвідує секцію боксу. Батько [PERSON] приводить дитину на секцію, цікавиться дозвіллям дитини, оплачує заняття, цікавиться успіхами, поведінкою та умовами перебування дитини в секції боксу, спілкується з тренером (а.с.32). Відповідно до письмових пояснень відповідачки [PERSON] від 12.05.2025 року вбачається, що остання позовні вимоги визнає, так як вона безробітня та не має змоги утримувати сина, жити з позивачем не бажає, оскільки планує створити нову сімю та знайти нового чоловіка, який буде мати змогу її матеріально утримувати, а оскільки знайти нового чоловіка з дитиною важко, вона вирішила залишити диту на виховання та утримання батька (а.с.33). Згідно Довідки №191 від 12.05.2025 року Кіцманської міської ради вбачається, що [PERSON] , 1995 року народження, дійсно зареєстрований в [ADDRESS] і проживає разом з малолітнім сином [PERSON] , 2021 року народження (а.с.34). Згідно Акту обстеження умов проживання №55 від 12.05.2025р. Кіцманської міської ради вбачається, що до складу сімї [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] входять: син [PERSON] , 2021 року народження, та мати [PERSON] , 1971 року народження. Спільно з [PERSON] за вказаною адресою проживає син [PERSON] , 2021 року народження, будинок нової побудови, газифікований, зі всіма зручностями. Умови проживання задовільні (а.с.35). Згідно Договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 15.05.2025 року, посвідченого приватним нотаріусом Олійник І.М. вбачається, що сторони [PERSON] та [PERSON] уклали договір про те, що малолітній син [PERSON] , [INFO] , буде перебувати на утриманні батька, виховуватись ним та проживатиме з батьком за адресою: [ADDRESS] (а.с.36-37). Норми права, які застосував суд. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. На даний час шлюб між позивачем та відповідачкою носить формальний характер, оскільки вони припинили сімейно-шлюбні відносини, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим. З врахуванням того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати. При цьому, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та жінки і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої доньки. При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється СК України (ст.1 СК). Частиною 1 статті 121 СК передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст.141 СК, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Разом з тим, сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст.14, ч.1 ст.15 СК України). Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст.ст.150-151 СК. Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.06.2018 по справі № 822/2446/17, дійшов висновку, що поняття «одинокий батько» та «одинока матір» є тотожними, та зазначив: відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року (далі - Постанова Пленуму ВСУ), одинокою матір`ю є жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама. Позаяк, правовий статус поняття «одинокого батька» не врегульований законодавством, вбачається можливим застосування аналогії поняття «одинокої матері», тлумачення якого зазначено у Постанові Пленуму ВСУ. Тобто, для набуття статусу «одинока матір», «одинокий батько», необхідні 2 факти: не перебування у шлюбі, а також виховання і утримання дитини самими матір`ю чи батьком відповідно, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини. Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. При цьому, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними. Висновки суду Судом встановлено, що малолітній сина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Батько самостійно виховує дитину, піклується про його здоров`я, забезпечує належний освітній рівень, без участі матері. Мати дитини [PERSON] участі у вихованні та утриманні сина не приймає, і не заперечує щоб син [PERSON] , [INFO] , проживати із батьком на його самостійному утриманні та вихованні. Батьки малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який не досяг чотирнадцятирічного віку, добровільно між собою визначили місце проживання дитини, порядок його утримання та виховання. А тому, враховуючи, що сторони між собою досягли згоди щодо того, з ким із батьків буде проживати малолітній син, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в цій частині і місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , слід визначити з батьком [PERSON] , що не суперечитиме інтересам дитини, адже в суді всатновлено факт самостійного виховання та утримання дитини його батьком, без участі матері, яка проживає окремо. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,56, 104-105, 110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved