Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даним позовом, який мотивує тим, що 27 жовтня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Вказує, що протягом останніх років з 2023 року стосунки між ними поступово почали погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сімейних відносин, спільне життя не склалось через відсутність взаємопорозуміння, кожен із подружжя живе своїм життям, шлюбні стосунки фактично припинені з жотня 2024 року , спільного господарства не ведуть, на переконання позивача, реєстрація шлюбу носить лише формальний характер. У зв`язку з наведеним, просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати, та стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач не скористалася правом на участь у судовому засіданні та подала заяву, згідно якої просила провести розгляд справи без її участі та позовні вимоги задоволити. Відповідач не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, клопотань, заперечень чи відзив на позов не подавав. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27.10.2012 року, який зареєструваний виконавчим комітетом Чопської міської ради у Закарпатській області, про що був зроблений відповідний актовий запис №44 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27.10.2012 року.. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин та їх шлюб існує лише формально, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч. 3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.05.20213 р. , виданного виконавчим комітетом Чопської міськолї ради у Закарпатській області , [PERSON] , народився [INFO] та його батьками є : [PERSON] до [PERSON] . Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачем ставиться вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , який народився [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі ст.182СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи надані сторонами по справі докази та враховуючи, що відповідач добровільно не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, доказів зворотного суду надано не було, а також те, що обов`язок утримувати дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, за таких обставин, суд дійшов до висновку, що відповідач зобов`язаний нести витрати на утримання свого сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання заяви у розмірі 1 211.2 грн.

Outcome: approved