Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

У червні 2025 року Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом у розмірі 168474,73 грн, з яких 71746,18 грн заборгованість по тілу кредиту, 96728,55 грн заборгованість по відсотках, витрати на професійну правничу допомогу 13825,27 грн. і судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 06.04.2021 між АТ «Альфа-Банк» (в подальшому змінено назву на АТ «Сенс Банк») та [PERSON] було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 501336629. Позивачем було надано кредит відповідачеві для особистих потреб в сумі 75000,00 грн. із фіксованою ставкою 45% річних із щомісячним поверненням згідно графіку строком 60 місяців, однак останній отримавши кошти своїх зобов`язнь щодо повернення кредиту та сплати процентів належно не виконав через що утворилась заборгованість, яку заявлено у позові до стягнення. Ухвалою Шевченківський районний\~суд м.\~Харкова 12.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Представник позивача подав заяву згідно якої просив справу розглянути за його відсутністі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позов підтримав та просив його задовільнити. Відповідача було повідомлено про дату, час та місце судового розгляду, однак він двічі в судові засідання не з`явився, причини не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. За таких обставин судом, згідно ч. 2 ст. 247, ст.ст. 280-281 ЦПК України, постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 06.07.2025 [PERSON] надав АТ «Альфа-Банк» (12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк») оферту на укладення угоди про надання кредиту № 501336629 на підставі Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», який було укладений між [PERSON] та позивачем. Умовами оферти визначалося надання АТ «Альфа-Банк» відповідачеві споживчого кредиту в розмірі 75000 грн. з оплатою за фіксованою ставкою 45% річних строком 60 міс. до 06.07.2026. Графік платежів, розпис вартості кредиту і платежів за ним запропоновано визначити в Додатку №1 до угоди. Підписанням оферти відповідач засвідчив отримання всієї інформації про умови кредитування, у т. ч. про Тарифи Банку, які є невід`ємною частиною договору. У цей же день, АТ «Альфа-Банк» прийняло пропозицію [PERSON] на укладення угоди про надання кредиту шляхом надання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту № 501336629, в якому прийнято умови кредитування, як вони визначені в оферті. Як свідчить довідка про ідентифікацію підписання угоди № 501336629 [PERSON] здійснено ОТП-паролем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора код 7920, що було відправлено на телефон відповідача [NUMBER] . 06.07.2025 АТ «Альфа-Банк» перераховано на рахунок відповідача суму кредиту у розмірі 75000 грн. про що у названу дату складено меморіальний ордер 379817971. Вказаний договір укладено згідно правил Закону України «Про споживче кредитування» в редакції станом на дату укладення договору, який в п. 1 ст. 1, визначає, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 3\~Закону України "Про електрону комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», в редакції станом на дату підписання кредитного договору, електронний правочин міг бути підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. В справі від 12.01.2021\~№524/5556/19\~ВС дійшов висновку, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором є комбінацією цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. [PERSON] за період з 06.08.2021 по 06.03.2022 частково сплатив АТ «Альфа-Банк» 22662,07 грн. з яких 3253,82 грн. тіло кредиту та 19408,25 грн. відсотки. Нараховані суми заборгованості за кредитом та простроченими відсотками підтверджено, окрім іншого, розрахунком, який узгоджується із випискою по особовому рахунку відповідача\~ й відповідачем не спростований. Матеріали справи не містять доказів оспорювання відповідачем факту укладення кредитного договору, відкриття йому рахунку та отримання кредиту і часткового його погашення. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.\~\~\~\~ Позикодавець, у відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Положеннями ст. 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~Позика Глави 71 ЦК України. У разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець, за ч. 4 ст. 16 Законом України\~«Про споживче\~кредитування» має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Позивач скористався правом вимоги дострокового повернення кредиту і сплати процентів у разі виникнення прострочення більше ніж на один місяць, яке передбачене, оглянутим в судовому засіданні Договором про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» та направив відповідачу таку вимогу 30.04.2025. Однак, порушення договору відповідачем не усунуто, суму кредиту із нарахованими відсотками відповідачем не повернуто. Враховуючи вищевикладені обставини, які відповідачем не заперечувалися й не спростовано, суд вважає позов в частині стягнення заборгованості за кредитом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Як передбачено ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Звертаючись з\~позовом до\~суду позивачем\~сплачено судовий\~збір у\~розмірі 2422,40грн., які підлягають стягненню на користь останнього з відповідача. Для захисту своїх прав та отримання професійної правничої допомоги АТ «Сенс Банк» уклало з Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» Договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 (далі - Договір). Даним договором передбачено, що за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі: - за підготовку і подання позовної заяви до суду 375,00 грн; - за отримання рішення суду 225,00 грн; - комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85 %. До стягнення за професійну правничу допомогу, позивачем нараховано 13825,27 грн (із розрахунку: 375,00 грн + 225,00 грн + 168474,73 грн х 7,85 %). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом, за ч. 8 ст. 141 ЦПК України, на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Разом з тим, суду не надано Актів прийому-передачі наданих послуг, які є підставою для розрахунків між позивачем та Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» і визначають надані послуги згідно до пп. пп. 3.3.1 3.3.5 п. 3.3 Договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025. Зокрема, Замовник (АТ «Сенс Банк») за пп. 3.3.1 Договору має щомісячно надавати Виконавцю (Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс») звіт про результати погашеної заборгованості. У випадку зауважень замовник і виконавець їх врегульовують. На підставі зазначеного звіту, у відповідності до пп. 3.3.2 Договору виконавець надає замовнику два екземпляри Акту прийому-передачі наданих послуг. А замовник, згідно положень пп. 3.3.3 Договору має підписати такі акти або надіслати виконавцю мотивовану відмову. Підписаний сторонами Акт прийому-передачі наданих послуг є підставою для проведення розрахунків за надані послуги. Враховуючи, що перелік послуг та їх вартість ще підлягають погодженню і визначенню згідно наведених пунктів Договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, а сам договір не є підставою для оплати послуг, на сьогодні суду не надано належних доказів, які б визначали суми, що підлягають сплаті за професійну правничу допомогу. Отже, в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial