Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» 29.04.2025 звернувся в Поділького районного суду м. Полтави суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 29.04.2025 Позовна заява обґрунтована тим, що 28.10.2021 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі, зокрема, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Позивач зазначав, що 15.07.2020 між первісним кредитором ТОВ «Займер», правонаступником якого є ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», та [PERSON] укладено кредитний договір № 136324 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Сума виданого кредиту склала 3000 гривень на строк 30 днів. Позивач вказував, що станом на 13.01.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 15\~450,00 грн, що складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3000 грн та за процентами в розмірі становить 12 450 грн. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 136324 від 15.07.2020 в сумі 15\~450,00 грн. та понесенні судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Подільського\~районного суду\~м.\~Полтави від\~15.05.2025\~року заяву\~прийнято до\~розгляду у\~порядку спрощеного\~позовного провадження. У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» не з`явився, в позовній заяві просив суд розглядати справу за відсутності представника та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. 02.07.2025 представник позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» Пархомчук С.В. подав заяву про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, відповідно до якої заявлено вимогу стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10\~500 грн. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, правом надання відзиву на позовну заяву не скористалась, заяв про відкладення розгляду справи не подававала. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд за згодою представника позивача розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч.4 ст.223\~ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 28.10.2021 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Займер» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі, зокрема, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , як до боржника, який зазначений в реєстрі. Також судом встановлено, що 15.07.2020 між первісним кредитором ТОВ «Займер», правонаступником якого є ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», та [PERSON] укладено кредитний договір № 136324 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Сума виданого кредиту склала 3000 гривень на строк 30 днів. Також в укладеному між сторонами договорі передбачено процентну ставку в розмірі 2 % в день. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом. Встановлено, що відповідач умови договору порушила, кредитні кошти не повернула, суд приходить до висновку, що заборгованість за договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором № 136324 від 15.07.2020 в сумі 15 450 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 3000 грн та відсотків в розмірі 12 450 грн. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судових й збір в розмірі 2422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача. Також позивачем понесені та документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 10500 грн. Відповідно до частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню в повному обсязі.

Outcome: approved