Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому зазначив, що 05.07.2013 він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб. Крім того, просив стягнути з відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 5000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини. Дитина сторін проживає разом з позивачем. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.02.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу 13.02.2025 направлялись позовні матеріали, що підтверджується трекінгом «Укрпошти» наявного в матеріалах справи, які 19.02.2025 були вручені відповідачу. Станом на 22.07.2025 відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. За відсутності відзиву на позовну заяву та заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без повідомлення (виклику) учасників. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 05.07.2013 Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №265. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, а також їх дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, як убачається з позову, позивач посилається на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, проте може її надавати. Згідно договору оренди приміщення від 20.08.2023, позивач орендує приміщення для проживання за адресою [ADDRESS] ; вартість оренди складає 10000 грн. Відповідно до договору №100623083101 про надання освітніх послуг, укладеного 31.08.2023 між позивачем та ТОВ «Центр освіти «Оптіма» для забезпечення навчання [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги для 2-8 класів за навчальний рік становить 31500 грн (3500 грн на місяць), які у відповідності до наданих платіжних інструкцій сплачуються позивачем щомісячно. Крім того, стороною позивача також надано докази понесення витрат на лікування, придбання канцелярії, одягу та взуття, а також організації відпочинку для дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст.183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останнього полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік та стан здоров`я дитини, суд вважає за можливе визначити стягнення аліментів у розмірі 5000 грн щомісячно, з їх подальшою відповідною індексацією, починаючи з 14.01.2025 та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Додатково суд звертає увагу на те, що при зверненні до суду із позовною заявою, сторона позивача вказувала на необхідність стягнення з відповідача розміру судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 125 грн. Слід відмітити, що докази та відповідне клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, завчасно направляються усім учасникам справи, що зумовлює можливі заперечення стосовно правомірності вимог про їх стягнення. Представник позивача, звертаючись до суду із відповідним клопотанням на підтвердження понесених позивачем витрат, не надав суду підтвердження його направлення на адресу сторони відповідача, що є підставою для відмови у їх стягненні. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved