Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

01 липня 2025 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Турійської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , яка за життя склала заповіти на ім`я свого сина [PERSON] (батька позивача), та на ім`я позивача. Вказуючи, що він є єдиним спадкоємцем за законом, право на спадкування не реалізував, оскільки йому невідомо було про заповіти, просив визначити йому додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 16 липня 2025 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує із викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу за його відсутності (а. с. 44). Представник відповідача Турійської селищної ради у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 09 липня 2025 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а. с. 22). Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті\~1223, частина перша статті\~1220, частина перша статті\~1270 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою\~статті 1268 Цивільного кодексу України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до часини першої\~статті 1269 Цивільного кодексу України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя\~статті 1272 Цивільного кодексу України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини третьої\~статті 1272 Цивільного кодексу України\~можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно (а. с. 7). За життя [PERSON] 07 та 16 березня 1992 року склала заповіти, якими транспортний засіб ЗАЗ-968 МГ, номерний знак [NUMBER] , та вклади в філії Ощадбанку 6522/03 заповіла своєму синові [PERSON] (а. с. 8, 9). 27 березня 2002 року [PERSON] усе майно, яке буде належати їй на день смерті, заповіла своєму онукові [PERSON] (а. с. 10). [PERSON] , який є сином [PERSON] , помер [INFO] (а. с. 12). Позивач є сином [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а. с. 13). Наведені обставини об`єктивно свідчать про належність позивача в контексті положень\~статті 1266 Цивільного кодексу України\~ до спадкоємців [PERSON] за законом за правом представлення. Згідно з довідкою Турійської селищної ради від 12 червня 2025 року № 217 [PERSON] була зареєстрована та до дня своєї смерті проживала одна по [ADDRESS] (а. с. 11), у зв`язку з чим позивач для прийняття спадщини після смерті [PERSON] відповідно до вимог статей 1269, 1270 Цивільного кодексу\~України у шестимісячний строк зобов`язаний був подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи № 44/2025 щодо спадщини померлої [PERSON] (а. с. 24-41) видно, що спадкоємцем за заповітом на належне спадкодавцю житло є також [PERSON] , який подав заяву про прийняття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач покликався на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є необізнаність про наявність заповітів на своє ім`я та ім`я його батька, в зв`язку з чим з об`єктивних причин він не подав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини третьої статті 1272 ЦК України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини та реалізацію ним передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого законом строку для прийняття спадщини. Такі правові позиції у правовідносинах щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини викладені у постановах Верховного Суду від 13 грудня 2023 року у справі № 344/4418/22, від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17. За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] три\~місяці після набрання рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 605 гривень 60 копійок; стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, - 605 гривень 60 копійок. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1266, 1268, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved