Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У квітні 2024 року позивач [PERSON] , через представника [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування в розмірі 112346,10 грн, моральну шкоду в сумі 5000,00 грн та судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 25 листопада 2023 року о 15 год [PERSON] у м. Києві по вул. Електротехнічній, 25, керуючи автомобілем BMW, д.н.з. [NUMBER] не враховувала дорожню обстановку, скоїла зіткнення з автомобілем Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу на праві власності, автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року у справі 754/17642/23, [PERSON] визнано винною у вчиненні ДТП. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу автомобілем BMW, д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в АТ «СК «АРКС», яке виплатил позивачу страхове відшкодування 160000 грн, в розмірі ліміту відповідальності. Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди заподіяної власнику колісного транспортного засобу від 06 грудня 2023 року № 2157, матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] складає 392 008,75 грн. Ринкова вартість пошкодженого колісного транспортного засобу складає 119 644,65 грн., відповідно до звіту від 29 лютого 2024 року № 2157-01. Позивач просить стягнути різницю між фактичним матеріальним збитком 392008,75 грн, виплаченим розміром страхового відшкодування 160000 грн, та ринковою вартістю пошкодженого автомобіля - 119644,65 грн., тобто 112344,10 грн. Також позивач посилається, що пошкодженням майна йому завдано моральні страждання розмір яких оцінює 5000 грн. Також просить суд стягнути витрати за проведення експертного дослідження 7500 грн, суму сплаченого судового збору та витрати на правничу допомогу. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22 квітня 2024 року справу передано судді Шролик І.С. Ухвалою судді 07 травня 2024 року відкрито спрощене провадження та справу призначено до судового розгляду на 30 травня 2024 року. Через неявку сторін, їх представників розгляд справи двічі відкладено на 26 червня 2024 року та 31 липня 2024 року. Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 31 липня 2024 року задоволено позовні вимоги [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 112364,10 грн., компенсацію моральної шкоди в сумі 5000,00 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн., витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 7500,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10060,00 грн. Ухвалою суду від 06 червня 2025 року за заявою [PERSON] заочне рішення скасоване, справу призначено до розгляду на 22 липня 2025 року. За клопотанням відповідача ухвалою суду 06 червня 2025 року витребувано в АТ «СК «АРКС» копію матеріалів страхової справи, щодо виплати страхового відшкодування за страховим випадком дорожньо-транспортної події, яка сталась 25 листопада 2023 року за участі [PERSON] та [PERSON] , який керував транспортним засобом Renault Megane, державний номерний знак [NUMBER] . На виконання вимог ухвали суду 14 липня 2025 року надійшли матеріали страхової справи. За клопотанням представника позивача розгляд спарви 22 липня 2025 року відкладено для ознайомлення із матеріалами страхової справи. В судовому засіданні 30 липня 2025 року представник позивача підтримав заявлені вимоги з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні частково заперечувала проти задоволення позову. Зауважила, що за матеріалами страхової справи ФОП [PERSON] визначив середню ринкову вартість автомобіля Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] після ДТП в пошкодженому стані в розмірі 181948,67 грн, тому відповідач визнає розмір матеріальної шкоди що перевищує розмір виплаченого страхового відшкодування в сумі 50060,08 грн. В задоволенні решти вимог просить відмовити за їх недоведеністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позицію представника. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд, заслухавши позицію представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам наявним у справі, в їх сукупності, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого 29 грудня 2021 року [PERSON] є власником транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] . Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року, справа № 754/17642/23, [PERSON] визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25 листопада 2023 року о 15.02 год у м. Києві по вул. Електротехнічній, 25 на регульованому перехресті з автостоянки ринку «Троєщина» за участю автомобіля BMW, д.н.з. [NUMBER] , яким керувала відповідач. Під час ДТП завдано механічні пошкодження автомобілю Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована у АТ "СК "АРКС", на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів номер 213844254. За зверненням [PERSON] 05 лютого 2024 року АТ "СК "АРКС" здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 160 000,00 грн. в межах ліміту відповідальності. Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди заподіяної власнику колісного транспортного засобу від 06 грудня 2023 року № 2157, яка проведена ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] на підставі договру від 04 грудня 2023 року, матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] складає 392008,75 грн., що становить його ринкову вартість до ДТП, оскільки вартість ремонту перевищує ринкову вартість,тому ремонт є нерентабельним. Звітом ФОП [PERSON] від 29 лютого 2024 року № 2157-01, визначена ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , яка складає 119644, 65 грн. За складання звітів від 06 грудня 2023 року та 29 литого 2024 року, [PERSON] сплатив ФОП [PERSON] 7500,00 грн. З матеріалів страхової справи судом встановлено, що згідно Акту огляду транспортного засобу від 04 грудня 2023 року проведеного судовим експертом Коваль І.М. за замовленням страховика АТ "СК "АРКС". Також згідно Акту №2157 технічного огляду колісного транспортного засобу від 04 грудня 2023 року під час огляду були присутні власник [PERSON] та суб`єкт оціночної діяльності ФОП [PERSON] . Висновком експерта [PERSON] №103/23 від 18 грудня 2023 року визначена вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження в ДТП, яке сталося 25 листопада 2023 року в розмірі 392008,75 грн. В матеріалах страхової справи також міститься Звіт №301/23 від 21 грудня 2023 року складений ФОП [PERSON] яким визначена середня ринкова вартість колісного транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] після ДТП станом на 25 листопада 2023 року в розмірі 181948,67 грн. Спір між сторонами виник з приводу стягнення з [PERSON] , як винуватця ДТП різниці між розміром завданих збитків та сумою виплаченого страхового відшкодування за відрахуванням вартості пошкодженого автомобіля та моральної шкоди спричиненої пошкодженням майна. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Слід також зазначити, що якщо потерпілий звернувся до страховика, при цьому, страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічні висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження №61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19), які згідно положення ч.4 ст.263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин в даній справі. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи різницю між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування. Згідно зі звітом, складеним оцінювачем ФОП [PERSON] вартості (розміру) майнової шкоди заподіяної власнику колісного транспортного засобу, матеріальний збиток завданий [PERSON] , як власнику транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] складає 392008,75 грн., що становить ринкову вартість автомобіля на час ДТП, оскільки вартість відновлюваного ремонту становить 442972,64 грн., що перевищує його ринкову вартість. Звітом № 2157-01, який складений ФОП [PERSON] 29 лютого 2024 року визнаена ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] св розмір 119644,65 грн. Даний звіт суд вважає належним та допустимим доказом у справі. Твердження сторони відповдідача, що позивач не мав підстав для замовлення звіту оцінювачу, оскільки страховик направив експерта для огляду пошкодженого автомобіля для визначення розміру збитків, суд вважає неприйнятними. Позивач має право замовити звіт, огляд автомобіля та доводити розмір завданих йому збитків. Огляд страховим експертом та визначення розміру завданих збитків, не забороняє потерпілому водовити розмір завданих збитків. У відповідності положення п.34.2. ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. З досліджених матеріалів страхової справи встанволено, що на замовлення АТ "СК "АРКС" судовий експерт Коваль І.М. здійснив огляд пошкодженого автомобіля та склав висновок екперта №103/23. Суд вважає даний висновок належним та допустими доказом у справі. Заперечення представнкиа позивача, що даний висновок експерта Коваль І.М. не містить підпису, тому не може бути взятий судом до уваги та спростовується долученим до звіту протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, який засвідчує накладання експертом Коваль І.М.електронного підпису на складений ним звіт (а.с.22 том 2). Суд зауважує, що визначена вартість збитку завданого власнику транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , як у звіті ФОП [PERSON] так і у звіті судового експерта Коваль І.М. є однаковою 392008,75 грн. Що стосується заперечень представника позивача про не врахування в якості доказу звіт №301/23 про оцінку колісного транспортного засобу від 21 грудня 2023 року проведену субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , суд вважає їх слушними. Відповідно до пункту 4.4 розділу ІV Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, в редакції, що діяла на час проведення оцінки, у звіті (акті) або висновку експерта про оцінку КТЗ зазначається, окрім іншого, така інформація:и) дані про час та місце проведення огляду КТЗ оцінювачем (експертом);і) відомості про осіб, які брали участь в огляді об`єкта оцінки, якщо їх участь обумовлена призначенням оцінки або договором про виконання оцінки;н) відомості про виявлені під час огляду дефекти, пошкодження, а також обґрунтування засобів і обсягу відновлювальних робіт з їх усунення чи інших способів урахування дефектів;с) додатки, які становлять невід`ємну частину звіту (акта), висновку експерта про оцінку і містять дані стосовно технічного стану КТЗ (його складників), їх фотографічні зображення і дані, що підтверджують припущення та розрахунки. У додатках також може бути графічна розгортка побудови пошкодженого або розукомплектованого КТЗ з відображенням характеру пошкоджень або протокол технічного огляду з посиланням на характер і обсяг його пошкодження. Згідно з п.5.1 визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Як вбачається зі звіту, складеного ФОП [PERSON] від 21 грудня 2023 року в ньому відсутній акт огляду транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] . Відомості що оцінювач здійснював огляд транспортного засобу, ним особисто визначався обсяг та характер пошкоджень, їх вартість, звіт також не містить.У вихідних даних в Розділі 3 звіту зазначено, що при огляді встановлено візуальна відповідність VIN двигуна з даними, вказаними в реєстраційних документах. КТЗ не на ходу, пошкоджений внаслідок ДТП, складена дефектна та відомсть та калькуляція ремонту. Проте, у вихідних даних не зазначено, що огляд КТЗ проводився оцінювачем ФОП [PERSON] та на підставі яких вихідних даних він отримав обсяг пошкоджень. Дефектна відомість у звіті відсутня, а ремонтна калькуляція №1.102.23.0 від 18 грудня 2023 року (а.с.31-34 том 2) є ідентичною ремонтній калькуляції №1.102.23.0 від 18 грудня 2023 року, яка міститься додатком до висновку судового експерта Коваль І.М. №103/23 від 18 грудня 2023 року (а.с.10-13 том 2). Отже, суд ставить під сумнів висновки, викладені у звіті №301/23 від 21 грудня 2023 року оцінювача [PERSON] , який визначив середню ринкову вартість транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] в розмірі 181948,67 грн, без особистого огяду транспортного засобу, та визначення обсягу, характеру пошкоджень та їх вартість. За загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається в першу чергу достовірності, допустимості та достатності доказів для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (Постанова Вс від 21 вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц). На підставі досліджених доказів, суд приходить до переконаня, що докази сторони позивача, а саме звіт складеним оцінювачем ФОП [PERSON] від 29 лютого 2024 року № 2157-01, про визначення ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] в розмірі 119644,65 грн. є більш переконливими. Тому що [PERSON] складав звіт після особистого огляду пошкодженого автомобля, у присутності власника майна та судового експерта Коваля І.М., що засвідчено їх підписами, визначив обсяг пошкодження, їх характер та вартість. Проте, звіт №301/23 від 21 грудня 2023 року складений оцінювачем [PERSON] , в якому визначена середня ринкова вартість транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] після ДТП 181948,67 грн, що є більшою на 62304,02 грн, без особистого огляду пошкодженого автомобіля, є менш переконливим.Сторона відповідача не скористалась правом призначення судової автотоварознавчої експертизи, відповідане клопотання не заявлялось. Отже, суд оцінюючи докази за внутрішнім переконаням, в сукупності усіх досліжених доказів вважає, для визначеня розміру майнової шкоди слід використати ринкову вартості пошкодженого транспортного засобу в розмірі 119644,65 грн. З урахуванням розміру виплаченого страхового відшкодування 160000 грн, який не забезпечив компенсацію збитків завданих позивачу, приходжу до переконання, що вимоги [PERSON] до [PERSON] , в частині стягнення завданих збитків є обґрунтованими. З відповідача [PERSON] , як винуватця ДТП на користь [PERSON] , як потерпілого слід стягнути майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 112364,10грн., що перевищує розмір виплаченого страхового відшкодування 160000 грн, зменшеного на розмір ринкової вартості пошкодженого автомобіля 119644,65 грн. Щодо стягнення компенсації моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За приписами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.02.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. За змістом ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вирішуючи питання про розмір компенсації моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , як винної у ДТП особи, виходить з меж пред`явлених позовних вимог, враховує переживання, які зазнав позивач [PERSON] ставши учасником ДТП, перенесений емоційний стрес, переживання, викликані пошкодженням належного транспортного засобу, необхідністю його відновлення, неможливість його використання у звязку із пошкодженням, змінами в звичному життєвому ритмі, спричиненими відсутністю автомобіля, як засобу пересування, приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на корить [PERSON] компенсації моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Визначений розмір є достатнім, співмірним із завданою шкодою та не призведе до збагачення позивача за рахунок відповідача та не поставить у вкрай тяжкий матеріальний стан відповідача. Щодо розподілу судових витрат. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, та розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,00 грн. Питання про стягнення витрат на правничу допомгу судом не вирішується, представник позивача в судових дебатах заявив клопотання про надання доказів понесених судових витрат в порядку, передбаченому ч.8 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved