Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

10 липня 2025 року ТОВ «ФК «Арагон» через свого представника адвоката Юхименка Ю.Ю. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 36404,80 грн, інфляційні в сумі 3829,42, три проценти річних в сумі 773,03 грн, судовий збір та 5000,00 грн витрат на правничу допомогу. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до укладеного електронного договору № 8351053 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 16 жовтня 2021 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «ФК «Арагон» відповідачка отримала кредит в сумі 2000,00 грн строком на 30 днів до 15 листопада 2021 року зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 1,43% в день. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 41008,24 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачки. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 10 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, та встановлено відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали. Копію ухвали відповідачкою отримано, відзиву на позовну заяву не подано. Дослідивши подані докази, суд уважає, що позов необхідно задовольнити частково, з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК «Арагон» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 8351053, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 2000,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за процентною ставкою 1,43 % в день строком на 30 днів (п.3.1. договору). Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER] (а.с.29). Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши 16 жовтня 2021 року договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 8351053 [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та всі інші платежі на умовах, визначених цим договором (п. 2.1. договору). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 8351053 від 16 жовтня 2021 року станом на 31 травня 2025 року відповідачці розраховано заборгованість за 1203 дні з 13 лютого 2022 року по 31 травня 2025 року в сумі 36405,80 грн., з яких 2000,00 грн сума заборгованості та 34405,80 грн проценти. Поряд з цим у п. 3.1. договору № 8351053 записано, що кредит надається строком на 30 днів до 15 листопада 2021 року включно від дати отримання позичальником кредиту, але не більше 30 днів. В п. 11.2.1. цього договору визначено, що дія цього договору припиняється після закінчення строку, визначеного п. 3.1. цього договору. З дослідженого розрахунку видно, що розрахунок заборгованості за процентами проведено поза межами тридцятиденного строку кредитування, що суперечить як умовам узятих на себе сторонами зобов`язань, так і ст. 526 ЦК України. Відповідно до правової позиці Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання. У додатку № 1 до договору позики № 8351053 від 16 жовтня 2021 року обчислено загальну вартість кредиту для споживача та реальну річну процентну ставку за кредитним договором, сума процентів за користування кредитом у проміжок часу з 10 жовтня 2021 року по 15 листопада 2021 року розрахована в розмірі 858,00 грн з чим погоджується і суд. Таким чином сума до стягнення в частині основного боргу та процентів складає 2858,00 грн (2000+858+2858). Саме такий розмір заборгованості на переконання суду відповідає закону та існуючій домовленості сторін. Доказів погашення указаної заборгованості ні позивачу ні попередньому кредитору відповідачем не надано, а тому позов у такому розмірі слід задовольнити. Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, які гуртуються на ст. 625 ЦК України, суд виходить з такого. Відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З 24 лютого 2022\~року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~в Україні діє воєнний стан, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідачки інфляційний втрат та трьох процентів річних підлягають до задоволення в частині терміну неохопленого воєнним станом а саме з 16 листопада 2021 року по 23 лютого 2022 року із суми боргу у 2858,00 грн. Згідно розрахунку проведеного судом інфляційне збільшення становить 101,13 грн, 3% річних становить 23,49 грн Таким чином загальна сума до стягнення складає 2982,62 грн (2000+858+101,13+23,49=2982,62). Пред`являючи позов, позивач поніс 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору (а.с.22) та 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с.21). Судовий збір слід розподілити за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 7,27 % відтак з відповідачки на користь позивача слід стягнути 176,11 грн судового збору (2422,40 * 7,27% = 176,11). Судові витрати на професійну правничу допомогу суд розподіляє за правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та стягує з відповідачки 363,50 грн (5000,00 * 7,27% = 363,50). На підставі\~ст.\~526,\~527,\~530,\~1050,\~1054,\~1079\~ЦК України,\~

Outcome: partial