Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 4000 гривень, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування\~позовних вимог\~ вказала,\~ що від шлюбу з відповідачем мають малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Проте, її коштів не вистачає на утримання дітей та забезпечення їх потреб. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільних дітей. [PERSON] є фізично здоровим, інших осіб на утриманні не має, офіційно не працює, однак має можливість сплачувати аліменти на утримання їхніх малолітніх дітей. Оскільки домовленості з відповідачем щодо утримання їх спільних дітей не досягнуто, змушена була звернутись у суд. 09 липня 2025 року, від відповідача [PERSON] , через канцелярію суду, надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що відповідач не згідний з позовними вимогами [PERSON] та вважає розмір аліментів, які просить стягувати позивач на утримання їх малолітніх дітей завищеним та необгрунтованим. Крім цього, відповідач зазначив, що офіційно не працює, а його щомісячний дохід складається із пенсії, яку він отримує, як особа з інвалідністю 3-ої групи та становить 3000,00 грн.. Також, вказав, що постійно забезпечував їх із позивачем сім`ю і по сьогодні надає матеріальну допомогу на утримання дітей. А тому, вважає, що спів розмірним його доходу буде розмір аліментів у сумі по 1500 гривень на місяць на кожну дитину. (а.с. 18-27) \~ \~ \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задоволити їх у повному обсязі, адже її власних коштів не вистачає на повноцінне забезпечення потреб їх спільних із відповідачем малолітніх дітей. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтримав раніше поданий ним відзив на позовну заяву. Додатково пояснив, що він має неофіційний заробіток та не відмовляється від утримання спільних із позивачем дітей, однак у добровільному порядку та по мірі своєї можливості (заробітку). \~ \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено на 2025 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 гривні. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками\~ малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 16.05.2022 та серії [NUMBER] , виданого 26.12.2023. (а.с. 7-8) Також, судом встановлено, що відповідач [PERSON] має змогу та можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Отже, виходячи з обов`язку батька утримувати своїх дітей, та враховуючи, що домовленості про спосіб утримання спільних дітей сторонами не досягнуто, суд прийшов до висновку що наявні підстави для стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду, однак не в розмірі запропонованому позивачем, а в розмірі по 3000 гривень, щомісячно, на кожну дитину, що буде відповідати спроможностям відповідача, а також матеріальним потребам дітей, що забезпечить їх задоволення на рівні вищому за розмір прожиткового мінімуму, визначеного законодавством. Вказаний розмір випливає з пояснень сторін, наданих у судовому засіданні, а також наданим ними доказам. Обставин, які б звільняли відповідача від обов`язку по утриманню своїх дітей, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі, судом не встановлено. За приписом ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Днем пред`явлення позову вважається день прийняття судом позовної заяви. Згідно штампу на позовній заяві, позовна заява пред`явлена до суду 16.05.2025. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені, судовий збір в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На\~підставі\~наведеного,

Outcome: partial