Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

07 листопада 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивачки\~ [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] 17 січня 2012 року склав заповіт щодо належного йому майна, відповідно до якого вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,15 га, з кадастровим номером 0725555400:01:001:0091 та земельну ділянку площею 0,2359 га, з кадастровим номером 0725555400:01:001:1043 заповів позивачці. Вказуючи, що вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак в свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок, виданому виконкомом Луківської селищної Ради народних депутатів Волинської області 23 січня 1989 року, допущено помилку в написанні прізвища батька: зазначено « [PERSON] », замість « [PERSON] », що не відповідає запису в свідоцтві про смерть, факт належності правовстановлюючого документу, який вона просить встановити, є безспірним і необхідний їй для прийняття спадщини після смерті батька, нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, крім того, й у зв`язку з відсутністю інформації у Спадковому реєстрі щодо заповітів/спадкових договорів на ім`я спадкодавця, а наданий позивачкою заповіт містить виправлення в даті посвідчення, просила встановити факт належності правовстановлюючого документу та визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами та на вищевказані дві земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] . Ухвалою судді Ковальчук О. В. від 08 листопада 2024 року відкрите провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження (а. с. 26-27). Ухвалою суду від 14 травня 2025 року підготовче провадження у справі закрите та призначено її до судового розгляду (а. с. 111). Ухвалою судді від 07 липня 2025 року справа прийнята до провадження суддею Тітіваловим Р. К. (а. с. 126). У судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені (а. с. 133, 135). 16 червня 2025 року представник позивача адвокат Хомич А. В., та позивачка [PERSON] , подали до суду, кожна зокрема, заяви, в яких вказали, що позов підтримують із викладених у ньому підстав, просять задовольнити та розглядати справу за їхньої відсутності (а. с. 119, 120). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені (а. с. 130, 131, 134, 136), про причини неявки не повідомляли, відзив на позов та клопотань не подавали. Представник відповідача Луківської селищної ради у судове засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений (а. с. 132), 29 липня 2025 року подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі (а. с. 138). Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 30 липня 2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до пункту шостого частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в селищі Луків Турійського району Волинської області (а. с. 7 на звороті) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельні ділянки: площею 0,15 га і 0,2359 га, що розташовані по [ADDRESS] . Належність вищевказаних земельних ділянок спадкодавцеві [PERSON] підтверджується копіями державних актів про право приватної власності на земельну ділянку (а. с. 18, 20) та інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а. с. 19, 21). Зі змісту свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Луківської селищної Ради народних депутатів Волинської області 23 січня 1989 року, право власності на будинок за вказаною вище адресою зареєстроване за [PERSON] (а. с. 14 на звороті). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовами «а1», «а2», загальною площею 100,3 кв. м, житловою площею 63 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами: сарай-літня кухня «Б-1», вбиральня «В», сарай «Г-1», погріб «Д-1», навіс «д», огорожа «1», ворота з хвірткою «2» (а. с. 15-17, 22). Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Частиною третьою статті 1268 ЦК\~Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до довідки Луківської селищної ради Волинської області № 49 від 30 січня 2024 року [PERSON] був зареєстрований та проживав на день смерті за адресою: [ADDRESS] , разом із дочкою [PERSON] , зятем [PERSON] , онуком [PERSON] та сином [PERSON] (а. с. 8 на звороті). Встановлено, що за життя [PERSON] 17 січня 2012 року склав заповіт, посвідчений Луківською селищною радою Турійського району Волинської області за № 4, яким житловий будинок та дві земельні ділянки, площею 0,15 га і 0,2359 га, що розташовані по [ADDRESS] , заповів своїй дочці [PERSON] , [INFO] , а інше нерухоме майно (житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,1050, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ) своєму синові [PERSON] , [INFO] (а. с. 9). Позивачка [PERSON] народилася [INFO] та є дочкою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується паспортом громадянина України та рішенням Турійського районного суду Волинської області від 12 травня 2021 року, яке набрало законної сили (а. с. 6, 11-12). Дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO] (а. с. 7). 30 березня 2017 року позивачка та [PERSON] подали приватному нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а. с. 32 на звороті, 33). Син спадкодавця [PERSON] , помер [INFO] (а. с. 8). Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 17 січня 2012 року, не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок та земельні ділянки, що є предметом цього спору, після його смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 34-35, 123). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, яка у контексті положень статей 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] . Постановою від 07 березня 2024 року приватний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] , а наданий позивачем заповіт містить виправлення в даті посвідчення (а. с. 13). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 46/2017 щодо майна померлого [PERSON] (а. с. 32-48). Як встановлено у ході розгляду справи, позивачці встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті її батька [PERSON] . За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що розбіжності у документах, що підтверджують факт належності правовстановлюючого документу на нерухоме майно, унеможливлюють використання позивачкою цього документа для реалізації свого права на спадкування та оформлення права на спадщину після смерті [PERSON] , то суд дійшов висновку про наявність у позивачки права на спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та правових підстав для задоволення позову про встановлення факту належності правовстановлюючого документу на нерухоме майно та визнання за позивачкою права власності на спадкове нерухоме майно. У відповідності до вимог частини першої статті 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 2025 гривні 40 копійок з кожного. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1268,\~1269,\~1270 ЦК України\~та

Outcome: approved