Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») звернулося до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості та судових витрат. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 10.07.2023 року [PERSON] звернувся до АТ «Сенс Банк» з метою отримання банківських послуг. 10.07.2023 підписанням оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500779677 відповідач запропонувала Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «СЕНС БАНК», що укладений між ним та банком. Позивач вказав, що 10.07.2023 шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500779677 Банк прийняв пропозицію відповідача на укладення Угоди про надання споживчого кредиту №500779677 від 10.07.2023. Зазначає, що 10.07.2023 між Банком та відповідачем було укладено кредитним договір із наступними основними умовами: тим кредиту - «Кредит готівкою», сума кредиту - 366235,98 грн; процентна ставка - 4,99 % річних, тип ставки - фіксована; строк кредиту - 120 місяців; спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий у Банку; дата повернення кредиту - 10.07.2033 року; порядок повернення кредиту - графік платежів: до 10 числа кожного місяця по: з 1 по 12 міс. - 4248,96 грн, з 13 по 24 міс. - 7545,08 грн, з 25 по 120-й міс.- 9376,26 грн, загальна кількість платежів 120. Позивач виконав свої зобов`язання по кредитному договору у повному обсязі, надавши в розпорядження відповідача кредитні кошти на його рахунок, відкритий у Банку. Проте, позичальник не виконала взяті на себе зобов`язання, припинивши здійснювати платежі в рахунок повернення кредиту та сплачувати проценти за користуванням ним. Загальна заборгованість згідно з угодою № 500779677 від 10.07.2023 становить 390203,44 грн, з яких: за кредитом - 356073,44 грн, по відсотках - 17613,91 грн, по комісії - 16516,09 грн. На підставі викладеного позивач просив позов задовольнити та стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором та вирішити питання судових витрат. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18.03.2025 було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 12.05.2025 підготовче провадження по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито, призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. При цьому, у поданому до суду клопотанні від 09.05.2025 представник позивача просив розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Як убачається із матеріалів справи, 10.07.2023 [PERSON] звернувся до АТ «Сенс Банк» з метою отримання банківських послуг. 10.07.2023 підписанням оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту №500779677 Відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк», що укладений між ним та Банком. 10.07.2023 шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500779677 Банк прийняв пропозицію Відповідача на укладення Угоди про надання споживчого кредиту №500779677 від 10.07.2023. У Додатку № 1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Також сторонами підписано Паспорт споживчого кредиту, в розділі 3 якого вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача із основними умовами: тип кредиту - «Кредит готівкою»; сума кредиту - 366235,98 грн; процентна ставка - 4,99 % річних, тип ставки - фіксована; строк кредиту - 120 місяців; порядок повернення кредиту - графік платежів: до 10 числа кожного місяця по: з 1 по 12 міс. - 4248,96 грн, з 13 по 24 міс. - 7545,08 грн, з 25 по 120-й міс.- 9376,26 грн, загальна кількість платежів 120. З довідки про ідентифікацію, складеної фахівцем АТ "СЕНС БАНК" вбачається, що клієнт [PERSON] , з яким укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс Банк», ідентифікований АТ «Сенс Банк». Підписання договору №500779677 позичальником здійснено аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора із текстом повідомлення для ідентифікації: Shanovniy Kliente! Kod 4972 pidtverdzennia zgody na kredit. Suma kredytu 366235,98 grn na 120 mis. Richna stavka 4.99%, Rozmir platezhu, komisiya za obslug. kredytnoi zaborgovanosti ta efektyvna stavka vidpovidno do umov dogovoru. Kod die do 10-07-2023 18:05:45 89Opz+r3okI; дата відправки ідентифікатора позичальнику - 10.07.2023; Номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор - 0979232304. У відповідності до меморіального ордеру № 1855831867 від 10.07.2023, АТ «СЕНС БАНК» перерахувало на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 366235,98грн. Зазначене також вбачається із виписки по особовим рахункам за період з 10.07.2023 по 07.11.2024 щодо рахунків відповідача. Таким чином, АТ «СЕНС БАНК» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши на рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 366235,98грн. Відповідач у свою чергу, свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно із розрахунку заборгованості за Кредитним договором №500779677 від 10.07.2023, станом на 07.11.2024 становить 390203,44 грн та складається з: 356073,44 грн - заборгованості за кредитом, 17613,91 грн - заборгованості по відсотках, 16516,09 грн - заборгованості по комісії. 07.02.2025 на адресу відповідача представником АТ "СЕНС БАНК" направлено письмову вимогу про усунення порушень, відповідно до якої банк вимагав від відповідача протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов Кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме: 390203,44 грн. Вказане вбачається із письмової вимоги про усунення порушень, опису вкладення у цінний лист, фінансового чеку та списку згрупованих відправлень, яка була залишена без відповіді та задоволення. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Стороною відповідача не надано доказів в розумінні положень ст.ст.76-81 ЦПК України на спростування позовних вимог. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість на загальну суму 390203,44 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу, суд дійшов наступного висновку. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно з частинами 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року в справі №922/1163/18, від 19 листопада 2019 року в справі №5023/5587/12, від 12 серпня 2020 року в справі №916/2598/19, від 27 серпня 2020 року в справі №873/2/20, від 07 вересня 2020 року в справі №910/4201/19 та від 17 вересня 2020 року в справі №904/3583/19. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано: довіреність видану 03.02.2025 на ім`я адвоката Лойфер Анастасії Олегівни щодо представлення інтересів Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», зокрема, в судах; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю видане на ім`я Лойфер Анастасії Олегівни та Договір про надання послуг №1006 від 28 січня 2025 року, що укладений між Акціонерним товариством «Сенс Банк» та Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» в особі керуючого партнера Лойфера Антона Едуардовича, відповідно до якого виконавець зобов`язався надавати послуги, які полягають у здійсненні від імені та в інтересах замовника юридичних і фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника, які виникли внаслідок невиконання/неналежного виконання такими боржниками кредитних договорів, договорів позики, інших угод, які не забезпечені заставою та/або спонуканню їх до погашення такої заборгованості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. У відповідності до п. 3.1 Договору про надання послуг №1006 від 28 січня 2025 року, за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі: за підготовку і подання позовної заяви до суду - 375,00 грн.; за отримання рішення суду - 225,00 грн.; комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника - 7,85 %. Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази, з яких би суд міг встановити, що саме Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» була надана професійна правова допомога у конкретній справі щодо боржника [PERSON] . Позовна заява підписана адвокатом Лойфер Анастасією Олегівною, при цьому, відсутні докази, що вона надавала послуги, як працівник Адвокатського об`єднання «СмартЛекс». Також, до матеріалів позовної заяви не долучено детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та доказів, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Заяви про подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення представником позивача подано не було. Таким чином, враховуючи вищевикладене, надані представником позивача докази, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу, а тому у задоволенні даних вимог слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved