Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила визнати за нею право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , як за спадкоємцем за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . У обґрунтування заявленого [PERSON] повідомила, що у серпні 1999 року [PERSON] придбав житловий будинок [ADDRESS] . Водночас, у подальшому, вказане домоволодіння було знищено внаслідок пожежі. Проте, [PERSON] та [PERSON] відновили будинок та почали у ньому спільно проживати у листопаді 2007 року. Разом із тим, за життя [PERSON] не встиг оформити правовстановлюючі документи на відновлене житло і у червні 2021 року помер. З метою реалізації своїх спадкових прав [PERSON] звернулася із відповідною заявою до приватного нотаріуса, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Ураховуючи викладене, заявниця вимушена звернутися до суду із цим позовом. У судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Разом із тим, від останніх до суду надійшли письмові заяви про здійснення розгляду справи за їх відсутності. [PERSON] у вказаній заяві свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали у повному обсязі. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом установлені наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. [INFO] народився [PERSON] батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 85 зворот). [INFO] народився [PERSON] батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 101). [INFO] народився [PERSON] батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 102). 12 серпня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Третьої житомирської державної нотаріальної контори Шеніною О.П. (а.с. 4). 11 січня 2000 року відносно вказаного домоволодіння здійснений реєстраційний напис відповідно до якого його власником є [PERSON] (а.с. 5). [INFO] народився [PERSON] батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 86 зворот). 07 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 17). [INFO] в віці 62 років в с. Іванівка Житомирського району Житомирської області помер [PERSON] (а.с. 3). 19 липня 2021 року Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської області видана довідка № 3614 згідно із якою об`єкту нерухомого майна, який розташований за адерсою: [ADDRESS] присвоєний інвентаризаційний номер 346. Згідно із обстеженням об`єкту нерухомості, а саме житлового будинку літ. «А» станом на 19 липня 2021 року встановлено, що його загальна площа складає 279 кв.м., а житлова 59,00 кв.м. До зазначеного будинку належать: шиномонтаж (літ. «В»), торгівельний павільйон (літ. «Г»), навіси (літ. «В1», «в», «Д», «Е», «Ж»), сарай (літ. «З»), огорожа (літ. № 1-8), літній душ (літ. «К»), майстерня (літ. «Л»), вбиральня (літ. «У»), вбиральня (літ. «У1»), колодязь (літ. № 9) (а.с. 109). 23 липня 2021 року відносно будинку [ADDRESS] виготовлений технічний паспорт (а.с. 6-10). Того ж дня [PERSON] . Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської області видана довідка № 3614 згідно із якою станом на 23 липня 2021 року встановлено, що житловий будинок позначений літерою «А», розташований за адресою [ADDRESS] становить 38,40 кв.м., а будинок площею 30,50 кв.м. знесений (а.с. 11). 28 серпня 2021 року Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської області видана довідка № 3615 із якої вбачається, що згідно із даних, що знаходяться в матеріалах інвентиразційної справи № 346 до моменту внесення даних в електронну базу Реєстр прав власності на нерухоме майно (2003 рік) за адресою: [ADDRESS] , право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок зареєстровано за громадянином [PERSON] (а.с. 109 зворот). 12 липня 2023 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Кулініч Н.А. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 135/02-31 в якій приватний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в 2/5 частках на житловий будинок, позначений на плані літерою «Б», загальною площею 279,20 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю документа, що підтверджує право власності (а.с. 12-13). Того ж дня вказаним приватним нотаріусом видана довідка № 136/02-14 згідно із якою спадкоємцями померлого [INFO] [PERSON] є дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON] . Окрім цього, матір`ю померлого [PERSON] подана заява про відмову від прийняття спадщини на користь дружини [PERSON] (а.с. 14). 24 червня 2024 року Центром надання адміністративних послуг Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області видана довідка № 465/03.1-07 відповідно до якої [PERSON] на день своєї смерті [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Разом із ним була зареєстрована донька його дружини [PERSON] (а.с. 16). Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Приписи ч. 1 ст. 319 ЦК України вказують на те, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України). Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334 ЦК України). За правилами ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Нормою ст. 1223 Цивільного кодексу України передбачено, що, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовано зазначені правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Як встановлено у ході судового розгляду справи, позивачка є спадкоємицею померлого [PERSON] . Разом із тим, останній за життя не встиг здійснити оформлення правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомості, а саме будинок садибного типу, який позивачка бажає успадкувати. Водночас, на переконання суду, відсутність правовстановлюючих документів не повинна перешкоджати заявниці у реалізації гарантованих їй законодавством України спадкових прав. Разом із тим, із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має право на 2/5 часток житлового будинку [ADDRESS] . Така частка позивачки зумовлена тим, що вона є спадкоємицею за законом власника цього майна [PERSON] та через відмову його матері [PERSON] від належної їй частки на користь позивачки. Проте, доказів того, що інші спадкоємці померлого відмовилися від своїх часток на користь позивачки матеріали справи не містять. Окрім цього, суд не приймає до уваги заяви відповідачів про визнання позову, оскільки визнання ними позову в наявній у розпорядженні суду його редакції прямо суперечить положенням Цивільного кодексу України. У разі ж, якщо вони бажають, щоб належні їм частки у спадковому майні перейшли до позивачки, то останнім слід або ж відмовитися від спадщини на її користь, або ж відчужити такі частки на підставі відповідного правочину. Перехід права власності на належне їм майно до заявниці, у цьому випадку, не може відбутися на підставі рішення суду, оскільки судовий акт не може замінити собою правочин на відчуження майна. Зважаючи на наведене, цей позов підлягає до часткового задоволення, так як у позивачки відсутнє право власності на решту - 3/5 часток в будинку [ADDRESS] . У порядку ст. 141 ЦПК України судові витрати за розгляд даної справи покладаються на відповідачів пропорційно до розміру задоволених судом вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial