Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Дерев`янченка Я.Ю. звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що 12 жовтня 2021 вона та її батько [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу набули право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 54,2 м.кв., житловою площею 40,5 м.кв. по частці кожен та за життя батько залишив заповіт на її ім`я на 1/2 частину квартири. [INFO] її батько [PERSON] помер у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належну йому частку зазначеної квартири. 24.03.2023 дружина померлого [PERSON] - [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на 1/4 частину спірної квартири. Після смерті [PERSON] . 22.08.2023 вона прийняла спадщину за заповітом у вигляді 5/24 частини спірної квартири, мати померлого відповідачка [PERSON] 22.08.2023 прийняла спадщину за законом у вигляді 1/24 частки спірної квартири. В подальшому, 23.10.2023 [PERSON] за договором купівлі-продажу з [PERSON] набула право власності на належні їй 1/4 частини спірної квартири, таким чином вона набула право власності на 23/24 частини (1/2+5/24+1/4) квартири [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] не проживає та не приймає участі в утриманні спірної квартири, а весь тягар утримання майна лежить на позивачці. Оскільки частка відповідачки [PERSON] у праві власності на спірну квартиру складає 1/24 частки, яка є незначною та не може бути виділена в натурі у зв`язку з її технічними характеристиками, а квартира яка знаходиться у спільній частковій власності підлягає розподілу в натурі лише у випадку, якщо можливо виділити сторонам ізольовані житлові та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. Проте таке переобладнання у спірній квартирі є неможливим, а тому вона з метою поділу майна, яке знаходиться у спільній частковій власності звернулася з письмовою пропозицією до [PERSON] про викуп належної їй 1/24 частки у спірній квартирі за її ринковою вартістю 30730,00 грн., на що 25.09.2023 отримала згоду від [PERSON] , але за ціною 80000,00 грн. Не погоджуючись зі вказаною вартістю, вважаючи її завищеною, звернулася до суду за захистом свого порушеного права власності шляхом припинення права власності на 1/24 частку у праві спільної власності на спірну квартиру, що належить [PERSON] з виплатою грошової компенсації 30730,00 грн., які нею внесені при зверненні до суду на депозитний рахунку ТУ ДСА України в Харківській області. У зв`язку з припиненням права спільної часткової власності з [PERSON] на частку у спірній квартирі, просила визнати за нею право власності на квартиру в цілому. В подальшому, уточнивши позовну заяву, на підставі експертного висновку про вартість частки у спірній квартирі, просила в рахунок грошової компенсації вартості 1/24 частки спірної квартири виплатити [PERSON] 52513,00 грн., в зв`язку з чим нею додатково внесено на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області 21783,00 грн. 06 липня 2023 ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2024 задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.04.2024 задоволено клопотання представника відповідача Воробйова В.В. про призначення у справі судової оціночно-будівельної експертизи. 28 квітня 2025 до канцелярії суду надійшли матеріали цивільної справи № 644/7860/23 та висновок експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 16 травня 2025 поновлено провадження у справі. Позивачка в підготовче судове засідання не прибула, її представник адвокат Дерев`янченко Я.Ю. надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив не стягувати з відповідачки витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн., а розподіл інших витрат вирішити на розсуд суду згідно чинного законодавства. Відповідачка в судове засідання не прибула, її представник адвокат Воробйов В.В. надав суду письмову заяву в якій зазначив, що зі згоди відповідача уточнені позовні вимоги визнає та не заперечує проти розгляду справи без його участі. Крім того, просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати за проведення судової оціночно-будівельної експертизи у розмірі 11359,20 грн., які нею понесено у зв`язку з доведенням вищою вартості майна ніж зазначав позивач. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків: Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, за вказаних обставин судом ухвалюється рішення при підготовчому судовому розгляді. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 12.10.2021 року [PERSON] разом зі своїм батьком [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бідонька Л.Л. за реєстром № 1819 від 12.10.2021 набули право власності по 1/2 частці кожен, у квартирі [ADDRESS] , загальною площею 54,2 м.кв., житловою площею 40,5 м.кв. (а.с. 24-26). 20.10.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бідонько Л.Л., за реєстром № 1822, посвідчено заповіт за яким [PERSON] на випадок своєї смерті заповів належну йому на праві власності 1/2 частки квартири [ADDRESS] своїй дочці [PERSON] (а.с. 14). [INFO] помер [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належну йому частку зазначеної квартири. 22.08.2023 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Соболєвою А.В. на ім`я [PERSON] , за реєстром № 527, видано свідоцтво про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] у вигляді 1/24 частки квартири [ADDRESS] (а.с. 146). 22.08.2023 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Соболєвою А.В., на ім`я [PERSON] , за реєстром № 528, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на 5/24 часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] , яка належала [PERSON] як 1/2 частка в спільному майні подружжя на підставі договору купівлі-продажу (а.с. 22). 23.10.2023 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Соболєвою А.В., за реєстром № 531, посвідчено договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON] , за яким [PERSON] набула право власності на частину спірної квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , з 24.03.2023 в порядку спадкування на частку в майні подружжя. (а.с. 27-28). Таким чином, загальна частка [PERSON] у праві власності на спірну квартиру складає 23/24 частки (1/2+5/24+1/4=23/24). 25.08.2023 [PERSON] на адресу [PERSON] направлено листа з пропозицією викупу належної їй 1/24 частки, шляхом укладання договору купівлі-продажу за ціною 30730,00 грн (а.с. 21). Відповідно до звіту №11-20230620-0006125110 від 20.06.2023 про оцінку вартості майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності Товарна біржа «УРТБ», вартість 1/24 частини квартири [ADDRESS] складає 30730,00 без ПДВ (а.с.15-16). Згідно відповіді [PERSON] від 25.09.2023 щодо поділу майна, яке знаходиться у спільній частковій власності, остання надає згоду на викуп у неї 1/24 частки квартири, за ціною 80000,00 грн (а.с. 9). Відповідно во висновку експерта № 3985 від 21.04.2025 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи ринкова вартість об`єкта нерухомого майна, а саме 1/24 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] станом на квітень 2025 складає 52513,00 грн. без урахування ПДВ (а.с. 115-120). В матеріалах справи наявні докази того, що позивачкою [PERSON] на виконання вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України внесено на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України у Харківській області кошти у сумі 30730,00 грн., що підтверджено платіжною інструкцією № 0.0.3243500034.1 АТ КБ «ПриватБанк» від 11.10.2023 та 21783,00 грн., що підтверджено квитанцією №0.0.4452150574.1 АТ КБ «ПриватБанк» від 11.07.2025 (а.с. 19). Отже, загальна сума попереднього внесення позивачем вартості частки на депозитний рахунок суду складає 52513,00 грн. Таким чином, встановлено, що спір між сторонами виник не з підстав припинення права спільної часткової власності, а з підстав розміру грошової компенсації за вказану частку. Відповідно до частини першої статті 317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За ч. 1 ст. 355\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Поняття спільної часткової власності визначено у ч. 1 ст. 356\~ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі. У відповідності\~з ч.\~1,\~ч.\~2\~ст.358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Згідно із ст.\~155\~ЖК України власника не може бути позбавлений права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до частини третьої статті 358\~ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Положеннями ч. 1 ст.\~346\~ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту частини другої цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (ч. 2 ст. 365 ЦК України). Верховний Суд України у постанові від 15.05.2013 по справі № 6-37цс13 зазначав, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. В постанові від 02.07.2014 по справі № 6-68цс14 Верховний Суд України роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Аналіз ст. 365 ЦК України свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Частка відповідача у спірному майні становить 1/24, частка позивача - 23/24, тобто частка відповідача є незначною та виділити її в натурі є неможливим з технічної точки зору, оскільки квартира розташована в багатоквартирному, багатоповерховому будинку, спільне користування та володіння майном між сторонами теж є неможливим. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном. Як вбачається спірна квартира на праві спільної часткової власності належить позивачці у розмірі 23/24 частки та відповідачці у розмірі 1/24 частки, відповідно. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що частка [PERSON] у спільній частковій власності на квартиру [ADDRESS] є незначною. Також, під час дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що сторони, які є співвласниками спірного житла не є членами однієї сім`ї, не проживають спільно і не ведуть спільне господарство, поділити в натурі спірну квартиру неможливо, оскільки квартира розташована в багатоповерховому будинку, як і визначити порядок користування нею між співвласниками без відступлення від їх часток. При цьому, відповідачка уточнений позов визнала та погоджується на присудження компенсації вартості належної їй 1/24 частки спірної квартири, а позивачем попередньо внесено грошові кошти у розмірі вартості цієї частки 52513,00 грн. на депозитний рахунок. Отже, позивачка в цій частині не заперечувала проти висновку експертизи, проведеної за клопотанням відповідачки щодо визначення вартості частки майна. Окрім того, припинення права власності відповідачки на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки остання має у власності інше житло, де фактично мешкає, а спірною квартирою не користується. Враховуючи те, що відповідачка визнала позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов про припинення права власності на частку у майні з виплатою компенсації її вартості підлягає задоволенню. Крім визнання в цій частині позову, суд зауважує, що з огляду на встановлені обставини, припинення права власності відповідачки на частку квартири, яка складає 1/24 та є незначною, і з виплатою їй компенсації її вартості не призведе до порушення прав та інтересів відповідача. У зв`язку із задоволенням позову про припинення права власності за [PERSON] на 1/24 частки у квартирі [ADDRESS] , з виплатою компенсації її вартості іншому співвласнику [PERSON] , право власності на цю 1/24 частину суд визнає за позивачкою [PERSON] . Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141, 142 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, в розмірі 429,44 грн, а інша частина судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. В той же час представник відповідачки просив стягнути на її користь витрати за проведення судової оціночно-будівельної експертизи у розмірі 11359,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати пов`язані із проведенням експертизи (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не заперечує проти припинення права власності на належну їй частку у квартирі, але не погоджувалась з запропонованою позивачем вартістю у розмірі 30730,00 грн., у зв`язку з чим, ухвалою суду від 15.04.2024 задоволено клопотання її представника про призначення судової оціночнї-будівельної експертизи, витрати за проведення, якої покладено на відповідачку. В свою чергу позивачка визнала висновки експертизи № 3985 від 21.04.2025, погодившись з ними, та здійснила доплату на депозитний рахунок 11.10.2023 у сумі 21783,00 грн., чим фактично і визнала заперечення відповідачки, уточнивши позов з врахуванням висновку експертизи про вартість частки у майні. Відповідно до рахунку № 808 від 17.05.2024 вартість експертизи складає 11359,00 грн. За ч.6 ст.139\~ЦПК України розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. [PERSON] на підтвердження сплати судових витрат за проведення судово оціночно-будівельної експертизи надано квитанцію № 0.0.3710327818.1 від 17.06.2024 про оплату вартості експертизи № 3985 в сумі 11359,20 грн. У Рішенні ЄСПЛ від 23.01.2014 року в справі "East/West Alliance Limited проти України", заява № 19336/04, визначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Таким чином, понесені відповідачкою [PERSON] витрати за проведення оціночно-будівельної експертизи № 3985 від 21.04.2025 у сумі 11359,00 грн. підлягають стягненню з позивачки [PERSON] . Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. У зв`язку із встановленими обставинами, суд доходить висновку про застосування норм ч. 10 ст. 141 ЦПК України та стягнення з позивачки [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] різницю понесених витрат у сумі 10929,56 грн. (11359,00 429,44=10929,56)

Outcome: approved