Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] від імені та в інтересах якої діє адвокат Нюня О. І. звернулася із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 травня 2006 року між сторонами Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 03 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові, перестали вести спільне господарство та підтримувати шлюбні стосунки. Фактично сім`я припинила своє існування. Підставою погіршення відносин стали різні погляди на життя, несумісність характерів. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї. Ухвалою судді від 09 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/11476/25; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивачки [PERSON] адвокат Нюня О. І. у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав, у ньому наведених. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги визнав просив шлюб розірвати, заперечував щодо надання терміну на примирення. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивачки та відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23 травня 2006 року Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, сторони 23 травня 2006 року зареєстрували шлюб у селі Петриків Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 03. У сторін є спільна неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 07 жовтня 2008 року Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України). Так, як відповідач визнав позов, про що повідомив у судовому засіданні, слід повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору 605,60 грн.

Outcome: approved