Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 24 вересня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Звенячинській сільській раді Заставнівського району Чернівецької області між ним та відповідачкою [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в книзі державної реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №14 від 24 вересня 2012 року, що посвідчується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 24 вересня 2012 року. Зазначає, що від спільного подружнього життя у них [INFO] народилася донька [PERSON] , яка проживає разом з ним та перебуває на його самостійному вихованні та утриманні. Посилається на те, що у шлюбі вони прожили до липня 2024 року, після чого їхні відносини припинилися та вони стали жити окремо, їхній шлюб розпався через невідповідність характерів, різні погляди на життя, постійні суперечки, тому їхнє примирення, як подружжя не тільки недоцільне, але й неможливе, так як вони втратили один до одного почуття любові та почали проживати окремо. Вказує, що вони, як подружжя не ведуть спільного побуту та не підтримують жодних шлюбних відносин, сім`я розпалася повністю та існує лише формально, тому збереження шлюбу суперечить як інтересам позивача, так і інтересам відповідачки. Позивач зазначає, що за цей увесь період часу окремого проживання подружжя, сторони зрозуміли, що між ними втрачено почуття любові одне до одного через постійні суперечки та різні погляди на життя, що у них не має нічого спільного крім спільної дитини, і що це вірний, і єдиний шлях аби не псувати одне одному життя. Крім цього, вказує на те, що тривалий час тільки він, [PERSON] , проживає разом з донькою [PERSON] , 2013 року народження, та виключно він займається її вихованням та утриманням, а також якнайкраще забезпечує усі належні умови та потреби для її гармонійного розвитку. Самостійно забезпечуючи доньці належні умови проживання, повною мірою займається вихованням дитини, її розвитком, матеріальним утриманням та дбає про дозвілля дитини. Посилається також на те, що малолітня донька [PERSON] , [INFO] , потребує значної уваги та зайнятості батька у її розвитку, в силу віку та відсутності матері в її житті. Він має стабільний дохід, який дозволяє у повному обсязі створити усі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток доньки в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Вказує, що донька, [PERSON] , відвідує навчальний заклад, в якому дитина характеризується позитивно, зовнішній вигляд завжди належний, дитина розвинута відповідно до віку, батько бере активну участь у розвитку та вихованні дитини. Відповідно до довідки сімейного лікаря-педіатра та витягу з амбулаторної картки стан здоров`я [PERSON] задовільний, дитина здорова, а стан здоров`я позивача дозволяє здійснювати виховання та утримання доньки. На підставі вищезазначеного просить позов задовольнити, розірвати шлюб між ним та [PERSON] , малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з ним. Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак скерував на адресу суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб 24 вересня 2012 року у Звенячинській сільській раді Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.09.2012 року (а.с.14). Під час зареєстрованого шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.11.2013 року (а.с.15). Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Згідно Акту обстеження умов проживання №246 від 04.06.2025р. Кіцманської міської ради вбачається, що до складу сімї [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] входять: дочка [PERSON] , 2013 року народження, та бабуся [PERSON] , 1952 року народження. Донька [PERSON] перебуває на повному утриманні та вихованні батька, так як мати не проживає за вказаною адресою, спільного господарства не ведуть. Умови проживання задовільні (а.с.17). Згідно Договору про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні від 04.06.2025 року, посвідченого приватним нотаріусом Олексюк С.В., вбачається, що сторони [PERSON] та [PERSON] уклали договір про те, що малолітня донька [PERSON] , [INFO] , буде перебувати на утриманні батька, виховуватись ним та проживатиме з батьком за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до Довідки Опорного закладу освіти Кіцманський ліцей Кіцманської міської ради від 02.06.2025 року вбачається, що [PERSON] , учениця 5-б класу, регулярно відвідує навчальний заклад, дитина завжди охайна. Батько дитини, [PERSON] , спілкується з педагогами, які навчають дочку, цікавиться шкільним життям дитини, відгукується на звернення класного керівника. Також батько проявляє інтерес до навчання та поведінки дитини, спілкується з вчителями та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори. Мати [PERSON] контакту із школою, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується (а.с.19). Згідно Довідки №270 від 02.06.2025 року КНП «Кіцманський центр первинної медичної допомоги» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , задекларована та перебуває на медичному обліку та спостереженні у сімейного лікаря Кіцманської амбулаторії сімейної медицини та спеціалізованої допомоги «Кіцманський центр первинної медичної допомоги», за медичною допомогою у Кіцманську АСМСД до сімейного лікаря з дитиною постійно звертається батько, [PERSON] (а.м.20). Відповідно до Довідки №399 від 02.06.2025 року лікара Буга О.І. вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , знаходиться під спостереженням Кіцманської амбулаторії ЗПСМ з моменту народження. Знаходиться на диспансерному обліку, діагноз: вроджена вада нирки не уточнена, міопія обох очей слабого ступеня. Протягом всього часу про дитину піклується батько [PERSON] , [INFO] . На профілактичні огляди, щеплення, обстеження з дитиною приходить батько. Батько звертається за медичною допомогою під час захворювань доньки, консультується з приводу обстежень та лікування (а.с.21). Відповідно до Довідки КНП «Кіцманська БЛІЛ» №223 від 04.06.2025 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , не знаходиться на «Д» обліку у психіатра , висновок: психічні розлади відсутні (а.с.22) Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , станом на 03.06.2025 року є особою, стосовної якої відомості про притягнення до кримінальної відповідальності відсутні, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні, відомості про розшук відсутні (а.с.23). Відповідно до письмових пояснень малолітньої [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , вбачається, що дитина проживає з батьком. У них теплі та хороші відносини. Батько їй допомагає, якщо потрібно підготувати уроки, підтримує у важкі та відповідальні моменти її життя, батько добрий, чуйний та дуже її любить. Вона дуже пишається своїм батьком, який виховує її та матеріально допомагає, оскільки мама покинула сімю. Зазначає, що батько протягом усіх років чудово справляється з батьківськими обов`язками, опікує її турботою та любовю, виховує в чесності, порядності, ввічливості. Вчить комунікувати з однолітками та старшими людьми (а.с.25). Норми права, які застосував суд. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. На даний час шлюб між позивачем та відповідачкою носить формальний характер, оскільки вони припинили сімейно-шлюбні відносини, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим. З врахуванням того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати. При цьому, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та жінки і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої доньки. При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється СК України (ст.1 СК). Частиною 1 статті 121 СК передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст.141 СК, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Разом з тим, сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст.14, ч.1 ст.15 СК України). Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст.ст.150-151 СК. Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.06.2018 по справі № 822/2446/17, дійшов висновку, що поняття «одинокий батько» та «одинока матір» є тотожними, та зазначив: відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року (далі - Постанова Пленуму ВСУ), одинокою матір`ю є жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама. Позаяк, правовий статус поняття «одинокого батька» не врегульований законодавством, вбачається можливим застосування аналогії поняття «одинокої матері», тлумачення якого зазначено у Постанові Пленуму ВСУ. Тобто, для набуття статусу «одинока матір», «одинокий батько», необхідні 2 факти: не перебування у шлюбі, а також виховання і утримання дитини самими матір`ю чи батьком відповідно, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини. Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. При цьому, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними. Висновки суду Судом встановлено, що малолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Батько самостійно виховує дитину, піклується про її здоров`я, забезпечує належний освітній рівень, без участі матері. Мати дитини [PERSON] участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, і не заперечує щоб донька [PERSON] , [INFO] , проживала із батьком на його самостійному утриманні та вихованні. Батьки малолітньої дитини донька [PERSON] , [INFO] , яка не досягла чотирнадцятирічного віку, добровільно між собою визначили місце проживання дитини, порядок її утримання та виховання. А тому, враховуючи, що сторони між собою досягли згоди щодо того, з ким із батьків буде проживати малолітня донька, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в цій частині і місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , слід визначити з батьком [PERSON] , що не суперечитиме інтересам дитини. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,56, 104-105, 110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved