Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

У лютому 2025 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визначити їй додатковий строк три місяці, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона племінниця [PERSON] , її батько [PERSON] , який помер [INFO] , рідний брат [PERSON] . Тітка позивача за життя у шлюбі не перебувала, дітей у неї не було, була одинока. Позивач доглядала та опікувалась тіткою, усі побутові питання відносно тітки вона вирішувала разом зі своїм сином. [INFO] [PERSON] померла, після чого відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіт не склала, тому позивач, як племінниця, є спадкоємцем за законом, та спадкує за правом представлення ту частину спадщини, яка належала би її померлому батьку. Після смерті [PERSON] вона звернулась до нотаріуса з питання оформлення спадщини, але нотаріус повідомила, що в місті Миколаєві та Миколаївській області закрито реєстр щодо здійснення нотаріальних дій та, що до закінчення воєнних дій перебіг строків для прийняття спадщини зупиняється. Вона була впевнена, що нотаріус роз`яснила їй порядок звернення для оформлення спадщини відповідно до діючого законодавства та не порушує строків звернення із заявою при прийняття спадщини. Крім того, вона фактично прийняла спадщину бо відразу почала сплачувати витрати по утриманню квартири та за опалення. В 2023 році її син [PERSON] по мобілізації був призваний до лав ЗСУ, тому вона була у стресовому стані та змушена була самостійно вирішувати питання, якими займався її син. Після початку військової агресій рф проти України та через постійні обстріли міста, її тітка [PERSON] стала погано себе почувати та почала хворіти, тому позивач кожного дня їздила до неї для допомоги в догляді. [INFO] [PERSON] померла. Вона звернулась до нотаріуса 16.01.2025, та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском строку звернення до нотаріуса для видачі свідоцтва про спадщину за законом. Позивач вважає, що з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, саме: військова агресія з боку рф, сімейні обставини, суперечливі положення закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювались таким чином, що були непередбачуваними для неї як спадкоємиці та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.02.2025 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 31.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 19.06.2025, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надала до суду письмову заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач свого представника у судове засідання не направила, причини його неявки не повідомила, в матеріалах справи міститься заява представника відповідача від 18.02.2025 в якій вона просить розгляд справи провести за її відсутності та винести рішення по справі відповідно до чинного законодавства України. Згідно вимог\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є рідною сестрою батька заявника [PERSON] , [INFO] , та рідною тіткою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження № [NUMBER] , актовий запис №566, № [NUMBER] , актовий запис №28, серії [NUMBER] , актовий запис №1949, та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00048817715 від 17.01.2025. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Миколаївським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Миколаєва, актовий запис №1192, [INFO] помер батько позивача [PERSON] . [INFO] у віці 87 років померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №557. Відповідно до довідки на одержання та підпоховання праху Одеського крематорію КП «Спеціальзоване підприємство комунально-побутового обслуговування» від 05.05.2022 замовником кремації [PERSON] був син позивача [PERSON] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, як спадкоємиця за законом після смерті своєї тітки, звернулась до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, але нотаріус повідомила їй, що у місті Миколаєві та Миколаївській області закрито реєстр щодо здійснення нотаріальних дій та що до закінчення воєнних дій перебіг строків для прийняття спадщини зупиняється. Тому позивач була впевнена, що нотаріус роз`яснила їй порядок звернення для оформлення спадщини та вона не порушує строків звернення для отримання спадщини. Судом досліджено матеріали спадкової справи №28/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] , з якої встановлено, що 16.01.2006 [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О.В., яким зробила розпорядження на випадок своєї смерті: усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, в тому числі належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] , заповіла [PERSON] . Заповіт посвідчено 29.08.2017 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О.В. Проте, пізніше [PERSON] склала заповіт яким зробила розпорядження на випадок своєї смерті: усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, в тому числі належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] , заповіла [PERSON] . Заповіт посвідчено 29.08.2017 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О.В. 10.06.2022 [PERSON] звернулась до приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Сірякової О.В. із заявою, якою відмовилась від спадщини за заповітом, яка залишилась після смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] звернулась до приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Сірякової О.В. із заявою в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її рідно тітки [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Сірякової О.В. №11/02-31 від 16.01.2025 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що у встановлений чинним законодавством строк не було подано заяву про прийняття спадщини і відповідно до статті 1272 ЦК України [PERSON] , є такою, що не прийняла спадщину. У судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є свекрухою позивачки та з 2023 року проживає в квартирі, яка належала [PERSON] та сплачує за комунальні послуги. До 2023 року комунальні послуги сплачувала позивач, вона ж і зробила в квартирі ремонт. Опитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] вказала, що вона є двоюрідною сестрою позивача та після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України вона з сином виїхала до Молдови, а позивач залишилась в Україні з трьома тітками. Саме позивач повідомила їй, що тітка [PERSON] померла, позивач займалась її похованням. Після смерті тітки квартиру останньої утримувала позивач, та вона з сином зробила в ній ремонт. З матеріалів справи вбачається, що сплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , здійснює [PERSON] , що підтверджується квитанціями до платіжної інструкції на переказ готівки від 01.02.2025 №0.0.4166176187.1 на суму 2327,45 грн.; №0.0.4166176185.1 на суму 418,30 грн.; №0.0.4166176181.1 на суму 476,41 грн.; №0.0.4166176183.1 на суму 5889,34 грн.; №0.0.4166176186.1 на суму 345,46 грн.; 0.0.4047884062.1 на суму 6433,20 грн.; №0.0.4166176184.1 на суму 3176,50 грн. та №0.0.4166176182.1 на суму 1076,57 грн. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі статей\~12,\~81 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтями 1216-1218 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до статей 1220-1222, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із\~статтями 1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини Відповідно до статті 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у абзаці 3 пункту 24 своєї\~постанови № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснив судам, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. В абзацах 6, 7 пункту 24 вище зазначеної постанови Верховного Суду України вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини. Закон не містить переліку таких причин, тому обставини, на які посилається позивач, оцінюються судом з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та наданих ними доказів. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 01.04.2019 у справі № 643/3049/16-ц; від 11.11.2020 у справі № 750/262/20; від 03.03.2020 року у справі № 145/148/20. Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 (справа №565/1145/17) вказав, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Окрім спеціальних норм спадкового права, які регулюють питання строку для прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК), при вирішенні справ цієї категорії суд також має враховувати загальні засади цивільного судочинства та європейські стандарти щодо захисту права власності, в тому числі принцип пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства, дотримання якого є необхідним за положеннями Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Також суд враховує, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24.02.2022. Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану"\~строк для прийняття спадщини спочатку був зупинений на час воєнного стану. Проте, в подальшому пунктом 3 вказаної Постанови (у редакції із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів\~України №719 від 24.06.2022) було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Після змін на підставі Постанови Кабінету Міністрів\~України № 469 від 09.05.2023 пункт 3 виключено. Таким чином, внаслідок зміни законодавства про порядок обчислення строку на прийняття спадщини, цей порядок неодноразово змінювався у гіршу сторону для спадкоємців. У цивільному судочинстві діє принцип верховенства права, який закріплений у\~статті 10 ЦПК України, та передбачає, що нормативні акти мають відповідати критерію правової визначеності, щоб пересічна особа, яка не має юридичних знань могла, діючи розумно та добросовісно на підставі відповідного нормативного акту, визначити правила своєї поведінки. Також суд зауважує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки позивач втратить право на спадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. Суд вважає, що втрата спадкового майна буде для позивача занадто надмірним тягарем, і при цьому буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи. Також суд враховує, що Миколаївська міська рада заперечень проти задоволення позову не надали. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач з вищевказаних поважних причин пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, тому суд визначає позивачу додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви.

Outcome: approved