Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпра звернулася [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за договором позики до відповідача [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що передала відповідачу 600000 грн 00 коп (шістсот тисяч гривень 00 копійок), що підтверджується нотаріально посвідченим договором позики від 20.02.2025, посвідченому приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В. Оскільки відповідач належним чином не виконав умови договору, позивач просить стягнути з відповідача 601873 грн 97 коп боргу, з яких 600000 грн 00 коп основна сума, 1873 грн 97 коп 3% річних. Також просить стягнути з відповідача судовий збір 6018 грн 73 коп. 3% річних нараховані за період з 21.04.2025 по 28.05.2025 (600000 х 3% х 38 днів : 365 днів) і відповідно до розрахунку позивача становлять 1873 грн 97 коп. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Недобитюк Н.В. для розгляду, ухвалою якої відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Однак, до початку розгляду справи відповідач подав через канцелярію суду заяву про визнання позовної заяви, яка нотаріально посвідчена 17.06.2025 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В., та зареєстрована у реєстрі за № 724. Відповідно до змісту нотаріально посвідченої заяви про визнання позовної заяви, [PERSON] станом на дату 17.06.2025 заборгованість позивачу не повернув через відсутність фінансових можливостей. Позовну заяву про стягнення заборгованості за договором позики [PERSON] до [PERSON] визнав повністю і не заперечував проти ухвалення судом рішення про задоволення позову [PERSON] . За таких обставин вбачається, що відповідач погодився з сумою основної заборгованості, а також не заперечував щодо сплати 3% річних у сумі 1873 грн 97 коп. 17.07.2025 позивач до канцелярії суду подала заяву про рогляд справи без її участі. У своїй заяві позивач також піжтримала позовні вимоги у повному обсязі. У той же день, тобто 17.07.2025, відповідач подав заяву, у якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики від 20.02.2025, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Дажук М.В., зареєстрований у реєстрі за № 208. Відповідно до пункту 1 Договору позики: «За цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у властність грошові кошти в сумі 600000,00 (шістсот тисяч) грн 00 коп, а позичальник зобов`язується повернути пгозикодавцю таку ж суму грошей в повному обсязі протягом 2 (двох) місяців, але в будь-якому випадку не пізніше 20.04.2025 року ( двадцятого квітня дві тисячі двадцять п`ятого року). Цей договір є безпроцентним». Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно частини 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до частини 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 525 ЦК України\~ одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 ст. 526 ЦК України\~ зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~ Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом не встановлені підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved