Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.03.2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10004/0218 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №3343-0218. Відповідно до умов Кредитного договору банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника надав позичальнику кредит в загальному розмірі 341275,00 грн. строком на 84 місяці з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 19.03.2027 на придбання транспортного засобу за договором купівлі-продажу. Всупереч взятим на себе зобов`язанням, порушивши в односторонньому порядку умови Кредитного договору та діюче цивільне законодавство, відповідач [PERSON] кредит та проценти за його користування в повному обсязі та своєчасно не сплачує. Відповідачем допущено порушення зобов`язання за договором з січня 2023, а останній платіж ним було здійснено 29.08.204, станом на 18.10.2024 заборгованість [PERSON] за Договором про споживчий кредит №3343-0218 від 20.03.2020 складає 281311,85 грн., з яких: сума заборгованості за основним боргом 215670,20 грн.; сума заборгованості за процентами 65641,65 грн.. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором про споживчий кредит №3343-0218 від 20.03.2020 року у розмірі 281311,85 грн. та судові витрати у розмірі 4219,68 грн.. Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Будь-яких заяв або клопотань від сторін до суду не надано, зокрема відзиву на позовну заяву або клопотання буд-якої зі сторін про розгляд справи з повідомленням сторін. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 березня 2020 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №3343-0218. Відповідно до умов Кредитного договору банк надав позичальнику кредит в загальному розмірі 341275,00 грн. на строк 84 місяці з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 19.03.2027р. на придбання транспортного засобу за договором купівлі-продажу. Проценти за користування кредитом 12,99 % річних. Процентна ставка є фіксованою. 06 грудня 2022 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Додатковий договір №1 до Договору про споживчий кредит №3343-0218 від 20 березня 2020 року. Договір про споживчий кредит № 3343-0218 від 20 березня 2020р., таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, додаток № 2 до договору про споживчий кредит (на придбання транспортного засобу) №3343-0218 від 20 березня 2020 року, додатковий договір №1 до Договору про споживчий кредит №3343-0218 від 20 березня 2020 року - власноручно підписані відповідачем [PERSON] . Відповідно до виписки по рахункам виконавця за період 20.03.2020 по 18.10.2024, філія Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» здійснила нарахування суми кредиту в розмірі 341275,00 грн. на рахунок [PERSON] , згідно кредитного договору №3343-0218 від 20.03.2020р.. Отже, АТ «Державний ощадний банк України» виконало свої зобов`язання перед відповідачем, надавши їй кредитні кошти в обумовленому кредитним договором розмірі. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків не виконує, у визначений строк щомісячні платежі не вносить, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором 3343-0218 від 20 березня 2020р., заборгованість [PERSON] станом на 18.10.2024 складає 281311,85 грн., з яких: сума заборгованості за основним боргом 215670,20 грн.; сума заборгованості за процентами 65641,65 грн.. Відповідно до пункту 1 частини 2\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За правилом частини першої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до частини першої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. За змістом статей 526, 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок відповідно до умов договору, тобто, як особа, яка порушила права або законні інтереси іншого суб`єкта - кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи звернення до суду із відповідним позовом. У\~статті 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Даний договір відповідачем в установленому порядку не оспорений, отже, зобов`язання, що виникли за таким договором підлягають виконанню. Доказів щодо неотримання відповідачем коштів не надано, як і не спростовано правильність нарахування суми боргу. Отже, судом встановлено істотне порушення договору з боку відповідача, тому суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно за ст.141 ЦПК України судовий збір покласти на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 4219,68 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved