Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

28.06.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» в особі представника - Гурського Г.Ю. звернулося до Сколівського районного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором №3174512866-613033 від 11.02.2022 року у розмірі 23 709,00 грн., яка складається з 7 000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 16 709,00 грн. заборгованості за відсотками за користування позикою, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. і 10 000,00 грн. витрат на професійну правову допомогу. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Брони А.Л. від 30.06.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Розгляд справи відбувся 29.07.2025 року без учасників справи. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 11.02.2022 року між [PERSON] та ТОВ «КОШЕЛЬОК» було укладено договір № 3174512866-613033 за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «КОШЕЛЬОК», в рамках яких реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. На виконання умов договору позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор «3727» для підписання кредитного договору № 3174512866-613033 від 11.02.2022 року, шляхом направлення Позичальнику на номер телефону [NUMBER] (вказаного Позичальником під час реєстрації в особистому кабінеті) електронного СМС-повідомлення. Відповідно до умов Кредитного Договору ТОВ «КОШЕЛЬОК» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту становить 7 000,00 грн.; початковий строк кредитування становить 22 дні; відсоткова ставка становить 1,85% на добу за початковий строк кредитування, визначений п.2.3., п.3.6., п.3.7. договору; сума кредиту та нараховані відсотки за початковий строк користування позикою на 22 дні становить 9 849,00 грн. (7 000,00 грн. тіло кредиту + 2 849,00 грн. відсотки за користування позикою за перші 22 дні). Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачка зазначила в особистому кабінеті як банківську картку, на яку Кредитодавець повинен перерахувати кошти згідно договору № 3174512866-613033 від 11.02.2022 року. Відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань згідно умов укладеного Кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти вона не скористалась своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладання кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі у разі отримання нею грошових коштів (розділ 7 Паспорту кредиту). Пунктом 3.6. кредитного договору встановлено, що Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення початкового Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на умовах, визначених п.3.7. та п.3.8. Згідно п.3.6. та п.3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 05.03.2022 року до 02.06.2022 року за ставкою 2,2% на добу. На момент подання даної позовної заяви у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі 23 709,00 грн. (7 000,00 грн. тіло кредиту + 2 849,00 грн. відсотки за початковий строк користування позикою + 13 860,00 грн. відсотки за продовжений строк користування позикою) Відтак позивач зазначає, що загальна сума боргу, яка підлягає стягненню за договором № 3174512866-613033 від 11.02.2022 року станом на дату подання позову до суду, становить 23 709,00 грн. та складається з заборгованості за сумою кредиту - 7 000,00 грн. і заборгованості за відсотками за користування позикою - 16 709,00 грн. Відповідачка [PERSON] про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву не подала. У зв`язку з викладеним судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 11.02.2022 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» було укладено договір № 3174512866-613033 про надання коштів у позику, згідно умов якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у сумі 7 000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах визначених цим Договором (п.1.1 Договору). Згідно п.п.1.3, п.п.1.4.2, 1.4.3 п.1.4, п.1.5 Договору, тип кредиту - споживчий кредит. Проценти за користування кредитом: 2 849,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,85 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,20 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.3.4, 3.5, 3.6 цього Договору. Кредит надається строком на 22 дні, (далі - «Лояльний період») початком якого є дата підписання Договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок Кредитодавця (п.2.2 Договору). З наступного дня після закінчення Лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 803 процента річних, що становить 2,2 проценти в день від суми Кредиту за кожен день користування ним. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок. На підтвердження факту видачі кредиту свідчить копія довідки-повідомлення про перерахування коштів. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 3174512866-613033 від 11.02.2022 року, наданого позивачем, заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою за період з 11.02.2022 року по 02.06.2022 року становить 23 709,00 грн., з яких: 7 000,00 грн. тіло кредиту; 2 849,00 грн. - відсотки в межах Лояльного періоду; 13 860,00 грн. - відсотки за продовжений строк користування позикою. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Оскільки у наявних в матеріалах справи пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю "КОШЕЛЬОК" про укладення кредитного договору є всі істотні умови кредитного договору, зокрема, сума кредиту, строк користування кредитом, процентна ставка за користування кредитом, графік платежів, вказана заявка підписана власноручним електронним підписом відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора, тому суд вважає, що [PERSON] підписав кредитний договір та був проінформований про всі істотні умови вказаного кредитного договору. Дослідженням письмових доказів встановлено, що Кредитний договір №3174512866-613033 від 11.02.2022 року підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з розрахунком позивача щодо заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7 000,00 грн., відсотками за початковий строк користування позикою в розмірі 2 849,00 грн., а тому вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з відповідача 13 860,00 грн. відсотків за продовжений строк користування позикою, суд зазначає наступне. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) зробила висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. У постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до умов кредитного Договору (п.2.1), кредит відповідачці надавався строком на 22 дні (погоджений сторонами строк користування кредитними коштами), початком якого є дата підписання Договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця. Пунктом 2.2 Сторони погодили, що встановлений в п.2.1. строк може бути продовжено Позичальником шляхом оплати ним протягом Лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування Кредитом. Відповідно до графіку розрахунків, що є Додатком до цього договору, проценти за користування кредитом становили 2 849,00 грн. Однак жодного підтвердження про пролонгацію укладеного між сторонами кредитного договору, матеріали справи не містять. Таким чином, на переконання суду, проценти за користування позикою можуть бути нараховані лише в межах погодженого сторонами строку кредитування (22 дні), тобто строку, на який були надані кошти. Відтак нараховані позивачем відсотки за продовжений строк користування позикою у сумі 13 860,00 грн. не підлягають до стягнення з відповідачки. За встановлених у справі обставин суд вважає, що стягненню зі [PERSON] підлягає заборгованість за договором №3174512866-613033 від 11.02.2022 року в сумі 9 849 грн., з яких 7 000,00 грн. тіло кредиту та 2 849,00 грн. - відсотки за користування кредитом в межах Лояльного періоду, відтак позов належить задовольнити частково. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами у заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» в рахунок часткового відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 993 грн. 18 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог (41 %). Частиною другою статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Приписами ч.2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги від 12.02.2025 року, укладений між Адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» (надалі - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» (надалі - Замовник), додаток до Договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2025 року від 15 травня 2025 року, згідно якого Замовник доручає Виконавцю стягнути з боржника [PERSON] в судовому порядку суму боргу за кредитним договором №3174512866-613033 від 11.02.2022 року. У вказаному в додатку зазначено перелік послуг, що входять до складу правової (правничої) допомоги, згідно якого: оформлення документів щодо надання правничої (правової) допомоги (2 000,00 грн. - ціна 1 год. гонорару (винагороди) Виконавця; кількість часу на надання правової (правничої) допомоги - 30 хв.; розмір гонорару (винагороди) Виконаця, що підлягає сплаті - 1 000,00 грн.); збір та аналіз доказів, формування правової позиції, визначення підсудності справи та платіжних реквізитів для сплати судового збору (2 000,00 грн. - ціна 1 год. гонорару (винагороди) Виконавця; кількість часу на надання правової (правничої) допомоги - 1 година; розмір гонорару (винагороди) Виконаця, що підлягає сплаті - 2 000,00 грн.); складання позовної заяви (2 000,00 грн. - ціна 1 год. гонорару (винагороди) Виконавця; кількість часу на надання правової (правничої) допомоги - 2 год.; розмір гонорару (винагороди) Виконаця, що підлягає сплаті - 4 000,00 грн.); формування додатків (доказів) до позовної заяви (для суду та відповідачу) (2 000,00 грн. - ціна 1 год. гонорару (винагороди) Виконавця; кількість часу на надання правової (правничої) допомоги - 1 год.; розмір гонорару (винагороди) Виконаця, що підлягає сплаті - 2 000,00 грн.); відправка позову стороні, до суду, формування матеріалів адвокатського досьє по справі (2 000,00 грн. - ціна 1 год. гонорару (винагороди) Виконавця; кількість часу на надання правової (правничої) допомоги - 30 хв.; розмір гонорару (винагороди) Виконаця, що підлягає сплаті - 1 000,00 грн.). Всього: 10 000,00 грн. Дослідивши надані докази, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог 4 100,00 грн., як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial