Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду із вищевказаним позовом мотивуючи це тим, що 28.05.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1965831 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» надав відповідачу грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, що передбачені Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 5000 грн.; дата надання кредиту: 28.05.2021 року; строк кредиту: 61 днів; валюта кредиту: UAН; цільове призначення - на споживчі потреби; стандартна процентна ставка - 1,90% в день. Факт отримання коштів позичальником підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 04.03.2024 року, відповідно до якого 28.05.2021 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 5000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що є доказом видачі кредитних коштів. 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 року до договору факторингу № 02-24122001, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно виписки з особового рахунку, станом на 13.01.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 16400,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 11400,00 грн. Ухвалою суду від 25.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надійшла заява від представника позивача\~ про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та підтримання позовних вимог у повному обсязі, а також заява про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання в порядку статей\~128,\~130 ЦПК України, рекомендоване повідомлення повернулось із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Така позиція суду відповідає судовій практиці з розгляду аналогічних спорів: Постанови Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі №760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17). Також повідомлення про час, дату та місце розгляду справи публікувалось на офіційному сайті Судової влади України. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду останній не подавав. Згідно з положеннями ч.1\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам\~ст.280 ЦПК України. Згідно з вимогами ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 28.05.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1965831 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (надалі Договір), який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до п. 1.1 Договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства. Пунктом 1.2 Договору передбачено, що на умовах, встановлених Договором Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно п. 2.1 Договору кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки або іншої платіжної картки Клієнта. Так, ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» правонаступником якого являється ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту: 5000 грн.; дата надання кредиту: 28.05.2021 року; строк кредиту: 61 днів; валюта кредиту: UAН; цільове призначення - на споживчі потреби; стандартна процентна ставка - 1,90% в день. Факт отримання коштів позичальником підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 04.03.2024 року, відповідно до якого 28.05.2021 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 5000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що є доказом видачі кредитних коштів. 24.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021 року, який є додатком до договору факторингу № 02-241220001, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № 1965831 від 28.05.2021 року. Згідно виписки з особового рахунку, станом на 10.01.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 16400,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 11400,00 грн. Згідно ст. 1081 ЦК Україниклієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідност. 512 ЦК Україникредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно дост. 514 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач згідно укладеного кредитного договору від 28.05.2021 року за номером № 1965831 отримав від ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» кредит в сумі 5000,00 грн., тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000,00 грн. підлягає задоволенню. Водночас, суд критично оцінює розмір заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача по вищезазначеному договору в частині нарахованих відсотків за користування кредитом. В порядку ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, позивачем не надано суду доказів, а матеріали справи таких не містять щодо пролонгації строку кредитування та доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів, тощо. Більше того, позивачем не надано суду обґрунтованого розрахунку нарахованих відсотків в сумі 11400,00 грн, з врахуванням умов договору кредиту. Так, на підтвердження заявлених позовних вимог та розміру заборгованості відповідача за процентами позивачем надано суду виписку з особового рахунку за кредитним договором від 28.05.2021 року № 1965831, згідно якої заборгованість відповідача за період з 28.05.2021 року по 10.01.2025 року становить 16400,00 грн., однак вказана виписка не містить обґрунтованого та детального розрахунку заборгованості відповідача по відсотках в сумі 11400,00 грн., зокрема, в ній не зазначено періоду нарахування таких відсотків, процентна ставка, тощо. Крім того, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК Україниправо кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зокрема, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором №1965831 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.05.2021 року в розмірі 5000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту. Що стосується розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, укладений між ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" та адвокатом Пархомчуком С.В.; Довіреність від 30.12.2024 року, якою ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" уповноважено адвоката Пархомчука С.В. представляти інтереси товариства, в тому числі у всіх судових інстанціях; додаткова угода №1 від 27.12.2024 року до Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року; акт про отримання правової допомоги від 05.05.2025 року, згідно з яким адвокат Пархомчук С.В. надав правову допомогу щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 1965831 від 28.05.2021 року на загальну суму 10500 грн; рахунок № 05.05.2025-20 від 05.05.2025 року на суму 10500 грн. згідно з договором про надання правової допомоги від 29.12.2023 року; платіжну інструкцію № 38334 від 05.05.2025 року, відповідно до якої ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" перерахувало [PERSON] 10500 грн. у рахунок оплати за правничу допомогу згідно з договором про надання правової допомоги від 29.12.2023 року. Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач є реальними, доведеними, тобто є такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідач доводів щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявив. Тому, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 738,54 грн., виходячи з обрахунку: 5000 грн. (розмір задоволеного позову) х 2422,40 грн. (розмір сплаченого позивачем судового збору) : 16400 грн. (сума пред`явленого позову) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3201,22 грн, виходячи з обрахунку: (5000/16400*10500). На підставі наведеного,

Outcome: partial