Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

10.03.2025 року адвокат Торчинська О.В., здійснюючи представництво інтересів позивача [PERSON] , звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Балтської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2011 року до 2018 року та мають малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після народження дітей, відповідач почав вести той спосіб життя, при якому не можливо ростити та виховувати дітей, а саме зловживання наркотичними речовинами, алкоголем, відсутність роботи, не бажання турбуватись про дітей та їх утримання. Відповідач не цікавиться станом здоров`я дітей, не допомагав і не допомагає у піклуванні та утриманні дітей. Всі роки спільного проживання, позивач утримувала сім`ю. Діти постійно бачили в якому стані батько приходив, як він водив сумнівні компанії, з якими разом вживали наркотичні речовини, бачили неадекватну поведінку батька. Відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за незаконне виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин. З народження дітей позивач була змушена працювати, щоб утримувати сім`ю, а допомоги з боку відповідача не було. Діти від народження не отримують з боку біологічного батька любові, турботи та фінансової підтримки, лише показував поганий приклад, зловживаючи наркотиками, вчиняючи постійні сварки, чим пригнічував дітей та ніс лише негативний вплив на їх розвиток. П озбавлення батьківських прав відповідача, буде сприяти якнайкращим інтересам дітей, оскільки тривала, свідома і навмисна відсутність турботи про дітей негативно впливає на їх стан. Враховуючи вищевикладене, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно їх малолітніх дочок. Ухвалою судді від 11.03.2025 року провадження у справі відкрите, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та витребувати в Служби у справах дітей Балтської міської ради Одеської області висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 09.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Позивачка пояснила, щовідповідач, як батько не водив дітей в садочок та до школи, не цікавився і не цікавиться їхнім життям, не приймав і не приймає участі у їх вихованні. Допомоги з боку біологічного батька немає, він фактично відмовився від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з доньками, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, показує поганий приклад дітям. На аліменти позивачка його не подавала, а відповідач добровільно не бажає забезпечувати хоча б мінімальні потреби дітей. Відповідач навіть не намагається зустрічатися та спілкуватися з дітьми, не бере будь-якої участі в забезпеченні необхідного харчування, медичного догляду та лікування. Представник позивача зазначила, що відповідач ніяким чином не піклується про доньок, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами доньок, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, навчанням, зокрема не забезпечує необхідного харчування, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, що свідчить про те, що відповідач свідомо самоусунувся від піклування, виховання та забезпечення належних умов для дітей. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Балтської міської ради Одеської області в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та підтримала висновок про не доцільність позбавлення батьківських прав відповідача з огляду на те, що з його слів він останній рік фінансово підтримував родину, а коли було засідання комісії мати не привела дітей для з`ясування їх думки щодо батька, що в свою чергу поставило під сумнів наявність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідачу неодноразово надсилалися судові повістки про виклик до суду на його зареєстровану адресу, а також адресу проживання, зазначену в позовній заяві. Однак, на адресу суду повернулися поштові конверти із зазначеними документами з відмітками «Адресат відсутній за вказаною адресою». Оскільки іншими належними даними про зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача суд не володіє, тому про дату, час і місце проведення судового засідання він повідомлявся шляхом розміщення на офіційному веб-порталі судової влади України, а саме на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області, оголошення про виклик його як відповідача в судові засідання на 09.06.2025 року, 03.07.2025 року та 04.08.2025 року. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав, про поважність причин своєї неявки в судове засідання суду не повідомив. Суд, дослідивши докази, надані позивачем, письмові пояснення, викладені у позовній заяві, заслухавши покази свідків, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засідання свідок [PERSON] пояснила, що вона жила по сусідству із позивачкою, і їй відомо, що позивач проживала з відповідачем з 2013 року. Позивач говорила їй про те, що чоловік вживає наркотичні засоби, від чого у нього були приступи. Часто позивачка з дітьми ночували в неї, у зв`язку із перебування відповідача в стані наркотичного сп`яніння. Він не займався вихованням доньок, не працював, виносив речі з хати, не забезпечував фінансово сім`ю, систематично перебував у стані наркотичного сп`яніння, виготовляв наркотичні засоби вдома та вживав їх з своїми знайомими, незважаючи на те, що діти були в вдома, чим наражав на небезпеку дітей. Відповідач систематично вживав наркотичні засоби і тому він нормально не виховував своїх дітей, а їх забезпеченням та вихованням займалася позивачка. Вона їй помагала чим могла, і це все бачила. В 2018 році позивач вигнала відповідача з дому, через те, що відповідач вживав наркотичні засоби та постійно вчиняв сварки в присутності дітей. В 2023 році він виїхав за кордон. Чи спілкується зараз з дітьми їй не відомо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона живе по сусідству з позивачкою і часто бувала в гостях у позивачки. По відповідачу було видно, що він перебував часто у нетверезому стані, не займався вихованням дітей, не працював, вживав ненормативну лексику в присутності дітей, не допомагав у побуті, не забезпечував сім`ю, не водив дітей у садочок та школу, погано висловлювався про позивачку при дітях, влаштовував вдома сварки, після яких позивачка з дітьми ночували у неї. З 2018 року жив окремо по сусідству з позивачкою, але часто приходив до неї і забирав продукти, оскільки сам не працював і не мав, що їсти. Під час війни відповідач виїхав за кордон. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач проживала разом з відповідачем з 2012 року до 2018 року в будинку її бабусі в [ADDRESS] . Позивач працювала і піклувалася про дітей. Вона, як голова мікрорайону, помагала їй, чим могла: часто забирала дітей зі школи та садочку до себе, бо мати в цей час працювала і не часто не могла сама їх забрати. Відповідач не працював, не цікавився та не займався вихованням дітей, виготовляв наркотичні засоби та вживав їх, перебував в неадекватному стані, мав багато боргів. Вона допомагала позивачці продуктами та речами. З 2018 року відповідач жив в іншому будинку по сусідству від позивачки, але часто приходив до позивачки та вимагав гроші, забирав продукти, які придбавала позивачка для себе і для дітей. В 2022 році вона, як голова мікрорайону, за допомогою працівників поліції остаточно вигнали відповідача з будинку позивачки, так як він їй погрожував та принижував, і він більше до неї не приходив. З досліджених доказів судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.05.2014 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.05.2025 року. З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №420 від 04.03.2025 року, виданої відділом ЦНАП Балтської міської ради, вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , та до складу сім`ї/зареєстрованих входять співмешканець [PERSON] та доньки [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до характеристики учениці 5-А класу, виданої Директором Балтського ліцею №1 імені Олеся Гончара Балтської міської ради, [PERSON] навчається у даному ліцеї з 1-го класу та за час навчання зарекомендувала себе як старанна, здібна, відповідальна учениця. [PERSON] завжди має охайний вигляд, забезпечена всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання в школі. Батько [PERSON] не приймає участь у вихованні та навчанні. Він не відвідує батьківські збори та не цікавиться успіхами доньки в школі. Мама [PERSON] максимально цікавиться навчанням та відповідально ставляться до виховання доньки, відкликається на прохання класного керівника, регулярно відвідує школу. Відповідно до характеристики учениці 5-А класу, виданої Директором Балтського ліцею №1 імені Олеся Гончара Балтської міської ради, [PERSON] навчається у даному ліцеї з 1-го класу та зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована учениця; має навчальні досягнення достатнього рівня. [PERSON] завжди має охайний вигляд, забезпечена всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання в школі. Батько [PERSON] не приймає участь у навчанні та вихованні доньки, не відвідує батьківські збори та не цікавиться успіхами доньки в школі. Мама [PERSON] приділяє належну увагу вихованню та навчанню доньки. Відкликається на прохання класного керівника, регулярно відвідує школу. З характеристики на відповідача [PERSON] , [INFO] , виданої Головою мікрорайону Н.Гашок вбачається що [PERSON] проживав з 2011 року по 2018 рік в будинку [ADDRESS] з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Від цих відносин вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з народження разом із матір`ю. 3 2018 року він спільно з дітьми не проживає. За період проживання за вказаною адресою [PERSON] ніде не працював. Жив в своє задоволення. Вів аморальний спосіб життя, вживав наркотичні препарати, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Утриманням і вихованням дітей належним чином не займався. А з 2018 року взагалі, як батько забув про свій батьківський обов`язок перед дітьми. Батько власних доньок [PERSON] та [PERSON] матеріально не підтримує та не виховує. Не цікавиться їх життям, здоров`ям та навчанням. За місцем проживання дітей з того часу, як його вигнала позивачка, [PERSON] жодного разу не бачили. З характеристики на [PERSON] , [INFO] , виданої Головою мікрорайону Н.Гашок, вбачається що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Спільно з нею проживають дві неповнолітні доньки. 3 батьком дітей, [PERSON] мешкала без реєстрації шлюбу у власному будинку. Від цих відносин мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 2018 року самостійно утримує і виховує неповнолітніх доньок. До виконання батьківських обов`язків вона відноситься відповідально. Діти завжди чисті, охайні та доглянуті, навчаються в школі добре. [PERSON] піклується про стан здоров`я дітей. Систематично здійснює медичний огляд, старається забезпечити дітей усім необхідним. До позовної заяви як додатки позивачем долучено отримані з Єдиного державного реєстру судових рішень копію рішення Балтського районного суду Одеської області від 11.08.2015 року у справі № 493/1309/15-ц, копію заочного рішення Балтського районного суду Одеської області від 12.06.2015 року у справі №493/858/15-ц та копію постанови Балтського районного суду Одеської області від 23.10.2017 року у справі №493/2044/17, однак зазначені копії судових рішень належним чином не засвідчені, оскільки не містить необхідних реквізитів судового рішення, учасники по даних справах в долучених копіях судових рішень знеособлені. З дослідженого судом висновку, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Балтської міської ради Одеської області від 27.05.2025 року №110, вбачається, що [PERSON] недоцільно позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що недостатньо надано інформації та документів, що підтверджують ухилення батька від виконання батьківських обов`язків. Однак, з матеріалів справи вбачається, що неналежна поведінка відповідача щодо участі у вихованні, утриманні, забезпеченні належних та безпечних умов життя своїх дітей мала місце на протязі тривалого періоду часу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Він не приймає участі в утриманні, вихованні та розвитку своїх дочок, взагалі не цікавиться їх життям, здоров`ям, не виявляє будь-якого інтересу до них. Характер поведінки відповідача, дані про його особу та інші конкретні обставини вимагають позбавлення батьківських прав і не свідчать про наявність підстав збереження батьківських прав з відмовою в позові і попередженням відповідача про необхідність зміни його ставлення до виховання дітей, оскільки він без вагомих на те підстав добровільно не виявляє бажання спілкуватися з дочками, не цікавиться станом їх здоров`я, уподобаннями, навчанням. Головною метою позбавлення батьківських прав при вирішенні цієї справи суд вважає захист саме інтересів дітей і стимулювання батька належно виконувати свої обов`язки, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини і водночас санкція за протиправну винну поведінку. При цьому судом не встановлено, що відповідачу перешкоджали будь яким чином виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно ст.ст.12, 15 вказаного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні. Відповідно до ч.ч.2 та 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Нормами ст.155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Положеннями п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З абз. 2 п. 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного суду України вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 311/563/20. При вирішенні даної справи, суд враховує також і практику ЄСПЛ, зокрема у справі "М.С. проти України" від 11.07.2017 року, вказано на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16.07.2015 року у справі "Мамчур проти України"). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і при дотриманні такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дітьми, водночас ухилення від виконання батьківських обов`язків є в силу закону підставою для позбавлення батьківських прав. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України). Суд вважає висновок виконавчого комітету Балтської міської ради Одеської області, як органу опіки та піклування, про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача, щодо його малолітніх дітей необґрунтованим та таким, що суперечить показам свідків, допитаних в судовому засіданні, та дослідженими судом доказами, в ньому не наведено достатньо підстав та аргументів, які вказують на недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а також позитивного впливу такого рішення на інтереси дітей. Висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, який носить рекомендаційний характер, є немотивованим і необгрунтованим та не містить однозначних обставин, які б вказували на відсутність підстав для застосування відносно відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, а тому відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд з таким висновком не погоджується. Отже судом встановлено, що відповідач тривалий час не цікавиться життям дітей, не приймає участі в їх вихованні, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з доньками в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, що суд розцінює як свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та вбачає вину в діях батька. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач без поважних причин свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст.150 СК України, за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей [PERSON] та [PERSON] , без поважних причин залишив їх без батьківської уваги та турботи, при цьому наявна відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми, а отже поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. Тому після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин даної справи, встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його малолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] ,отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє осіб, які позбавлені батьківських прав, на спілкування з дітьми і побачення з ними, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Тому, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що за приписами ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved