Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

У квітні 2025 року позивач в особі свого представника адвоката Єлісєєва Д.О. відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 підсудність справ Петровського районного суду міста Донецька була передана Краснолиманському міському суду Донецької області, підсудність якого, в свою чергу, розпорядженням Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 передано Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська, звернувся з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 липня 2013 року між ним і [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 183. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та довіри, постійні конфлікти та непорозуміння. Шлюбні відносини припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення та збереження шлюбу є неможливим. За цих підстав позивач просить шлюб між ним і відповідачем розірвати. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 01 травня 2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. В позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. В свою\~чергу,\~відповідач повідомлялася про розгляд справи шляхом\~розміщення оголошення\~на офіційному веб-порталі «Судова влада України», відзив на позов чи інші заперечення проти розірвання шлюбу не надала, у зв`язку з чим судом проведений заочний розгляд у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 13 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у місті Донецьку був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складений актовий запис № 183 та видано свідоцтво про шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно з матеріалами справи сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , який народився [INFO] . Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Позивач примиритися з відповідачем не бажає. Відповідно до\~статті 51 Конституції України, а також\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~статтею 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Позивач не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем та в своєму позові наполягає на розірванні шлюбу, а тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Приймаючи до уваги взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, зокрема припинення ними шлюбних відносин і небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач питання про відновлення її дошлюбного прізвища не ставила, тому прізвище позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити « [PERSON] », що не позбавляє її права змінити прізвище у позасудовому порядку. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. Оскільки позов задоволено, відповідно до статті 141 ЦПК України вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved