Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 41\~917,50 грн., а також судового збору у розмірі 2\~422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн. У обґрунтуванні позову позивач зазначив, що між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] (відповідач) було укладено Договір про споживчий кредит № 101306442 від 30.10.2021р., відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 8 100,00 грн строком на 30 днів до 29.11.2021 зі сплатою 1,25% щоденно. 10 лютого 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 10-02/2022-50, відповідно умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило право грошової вимоги до позичальника [PERSON] - ТОВ «Вердикт Капітал» за Договором про споживчий кредит №101306442 від 30.10.2021р. 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальника [PERSON] - позивачу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за Договором про споживчий кредит № 101306442 від 30.10.2021р. Відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором № 101306442 від 30.10.2021р., внаслідок чого перед позивачем у нього існує заборгованість в сумі 41\~917,50 грн, з яких: 8 100,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 33 007,50 грн - заборгованість по процентам; 810,00 грн. заборгованість за комісією. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 02 липня 2025 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у встановленому\~ЦПК України\~порядку був належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду справи, про причини неявки суд не інформував, відзив на позов не подавав. На підставі\~ст.280 ЦПК України\~судом ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, дійшов наступних висновків. Між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] (відповідач) було укладено Договір про споживчий кредит № 101306442 від 30.10.2021р., відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 8 100,00 грн. строком на 30 днів до 29.11.2021р. зі сплатою 1,25% щоденно. Відповідно до п. 1-1 ч. 1\~Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 4 ч. 2\~ст. 2 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі, в тому числі, в порядку, передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] \~\~кредитний договір було укладено шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також суд установив, що всі зобов`язання, які були покладені на ТОВ «МІЛОАН» згідно істотних умов договору, виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі 8 100,00 грн, що встановлений договором. Зазначені відомості підтверджуються випискою по рахунку [PERSON] , що надана АТ КБ «ПриватБанк». 10 лютого 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 10-02/2022-50, відповідно умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило право грошової вимоги до позичальника [PERSON] - ТОВ «Вердикт Капітал» за Договором про споживчий кредит №101306442 від 30.10.2021р. 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальника [PERSON] - позивачу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за Договором про споживчий кредит № 101306442 від 30.10.2021р. Згідно\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Як убачається з матеріалів справи, відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за Кредитним договором №101306442 від 30.10.2021р., внаслідок чого перед позивачем за вказаним договором у нього існує заборгованість в сумі 41\~917,50 грн, з яких: 8 100,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 33 007,50 грн - заборгованість по процентам; 810,00 грн. заборгованість за комісією. Стосовно суми заборгованості по процентам у розмірі саме 33\~007,50 грн. суд звертає увагу на положення ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, відповідно до якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Положення п.2.3.1.2 договору №101306442 про те, що позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, і таке продовження відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але не більше 60 днів, при цьому застосовується стандартна процентна ставка (5 % у день), з огляду на вищезазначену правову позицію Великої Палати Верховного Суду застосовані бути не можуть. Суду не надано доказів на підтвердження здійснення у визначеному договором порядку пролонгації договору № 101306442 та надання позичальником згоди на продовження строку кредитування на таких умовах. Відтак, за встановлених судом обставин, наявність у договорі № 101306442 умови про продовження строку його дії після настання строку виконання позичальником [PERSON] грошового зобов`язання у разі його невиконання, не впливає на узгоджений сторонами у п.1.4 договору № 101306442 строк кредитування та не змінює його.\~ Відтак, виходячи з вищенаведених положень ст.ст.530,\~612,\~625,\~1048 ЦК України, а також вищенаведеної правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, суд не вбачає правових підстав для стягнення на користь ТОВ «Коллект Центр» нарахованих ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» позичальнику [PERSON] за умовами договору №101306442 процентів за користування кредитом за межами встановленого у договорі строку кредитування, а тому вбачає підстави для стягнення цих процентів у розмірі, встановленому вищезазначеним договором\~у розмірі 3\~037,50 грн., за період строку кредиту з 30.10.2021 по 29.11.2021. Отже, загальний визнаний судом обґрунтованим розмір боргу [PERSON] за договором №101306442 складає: 11 947,50 грн., з яких: 8\~100,00 грн. (тіло кредиту); 3\~037,50 грн. проценти за користування кредитом; 810,00 грн. комісія. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд убачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище заборгованість. Позивачем понесено витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. У підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду подано: договір № 01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс», Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» на послуги, Заявку на надання юридичної допомоги № 901 від 01.05.2025 щодо підготовки документів про стягнення боргу з [PERSON] , з наданням послуг усної та письмової консультацій з вивченням документів, складання позовної заяви на загальну суму 16 000,00 грн., Витяг з Акту № 10 від 30.05.2025 про надання юридичної допомоги за договором № 01-07/2024 від 01.07.2024, згідно з яким АО «Лігал Ассістанс» надано зазначену у заявці правничу допомогу на суму 16 000,00 грн. Згідно зі\~ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Оскільки обов`язок доведення неспівмірності заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу покладається на відповідача, від якого клопотань про зменшення розміру заявлених позивачем до відшкодування витрат на правничу допомогу не надходило, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу на підставі\~ст.141 ЦПК України\~слід присудити пропорційно до задоволеної частини позову, а саме: стягнути з [PERSON] на користь позивача 690,44 грн. судового збору та 4\~560,71 грн. витрат на надання професійної правничої допомоги, а всього 5 251,15 грн. понесених судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: partial