Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

У лютому 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» в особі представника Городніщевої Єлизавети Олегівни, звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, представник позивача посилається на те, що 30.11.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна» було укладено електронний договір №4182636 про надання споживчого кредиту. Згідно з умовами кредитного договору позивач надав позичальникові кредит у розмірі 10400 грн строком на 350 днів, з 30.11.2023 по 14.11.2024 року. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті: https://credit7.ua. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку. Відповідно до п. 1.4.1. кредитного договору стандартна процентна ставка становить 2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 договору, та знижена відсоткова ставка в розмірі 0,02 % на день та застосовується у разі, якщо клієнт сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного графіком платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Враховуючи, зазначені вище умови договору, 05.12.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено додатковий договір до договору № 4182636 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.11.2023 року. Сума кредиту, яка була надана згідно з додатковим договором складає 2000 грн. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку. 25 жовтня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» і позивачем було укладено договір факторингу № 24/10/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги, у тому числі за договором позики №4182636 від 30.11.2023 року, про що було повідомлено відповідача шляхом направлення в особистий кабінет, а також тестового повідомлення на номер мобільного оператора відповідача, відповідного повідомлення. [PERSON] свої зобов`язання перед кредитором не виконала, надалі оплату за кредитним договором не здійснив. Станом на 25.10.2024 року заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена. Враховуючи наведене, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання, визначені укладеним кредитним договором, не виконав, у передбачені в договорах строки грошові кошти та нараховані відсотки за користування кредитом не повернув, заборгованість не погашена, що стало підставою для звернення ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до суду із вказаним позовом. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість кредитним договором №4182636 в сумі 75141 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 12399,96 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором - 57781,67 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 20 календарних днів 4960 грн, а також стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Ухвалою судді від 21.02.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 21.02.2025 року за клопотанням представника позивача витребувано в Акціонерного товариства «Універсал Банк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] та факту зарахування 30.11.2023 року на дану платіжну картку, банком-емітентом якої є АТ « Універсал Банк», коштів у сумі 10400 грн за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Пейтек Україна», а також щодо факту зарахування 05.12.2023 року на вказану платіжну картку, банком-емітентом якої є АТ « Універсал Банк», коштів у сумі 2000 грн за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». 07.03.2025 року на виконання ухвали суду від АТ «Універсал Банк» на адресу суду надійшла відповідь, з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] банком було іметовано платіжну картку [NUMBER] . 30 листопада 2023 року було зарахування коштів в сумі 10400 грн на платіжну картку [NUMBER] від Р2Р_LI_CR. 05.12.2023 року було зарахування коштів в сумі 2000 грн на платіжну картку [NUMBER] від IPAY_CREDIT_MCI. Кошти зараховувались не по реквізитам, а через платіжну систему, тому у Банку відсутня інформація щодо призначення та рахунки відправників. Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд цивільної справи без участі представника позивача. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, однак у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не подав, будь-яких заяв від нього не надходило, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.11.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна», яке є фінансовою установою та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна» було укладено електронний договір №4182636 про надання споживчого кредиту (а.с.33-42). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, затверджених наказом № 101-ОД від 20.11.2023 року (а.с. 122-130), в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», розміщених на офіційному сайті https://credit7.ua. Відповідно до умов Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 10400 грн, строк кредиту 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - 25 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (13.11.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору (а.с.46). Відповідно до п. 1.4.1. Договору стандартна процентна ставка становить 2,00 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору. Відповідно до п.1.4.2 Договору знижена процентна ставка становить 1,40% в день та застосовується на таких умовах. Якщо Клієнт до 24.12.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Відповідно до п. 2.1. Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Згідно з п. 3.1. Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 10400 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача №[NUMBER] . 05.12.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна» було укладено електроннийдодатковий договір до договору № 4182636 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.11.2023 року. Сума кредиту, яка була надана згідно з додатковим договором складає 2000 грн. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача №[NUMBER] . Сума кредиту (загальний розмір) склав 12400 грн (а.с.43). За кредитним договором №4182636 від 30.11.2023 року у період з 30.11.2023 року по 25.10.2024 року включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 80056,94 грн. У зазначений період відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту розмірі 0.04 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 22275,27 грн (а.с.67-73). 25 жовтня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 25/10/2024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набула право грошової вимоги за кредитним договором №4182636від 30.11.2023 року, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» і [PERSON] (а.с. 78-82). Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с. 132-134). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Лінеура Україна» повідомило відповідача, шляхом направлення відповідного повідомлення на телефонний номер, зазначений останньою при укладенні кредитного договору (а.с.62-63). Отже, до ТОВ «ФК» Фінтраст Капітал» відповідно до укладеного Договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №4182636 від 30.11.2023 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №4182636 у загальній сумі 70181,63 грн, з яких: 12399,96 грн - основна сума боргу; 57781,67 грн - сума заборгованості по відсоткам (а.с.77). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Отже, судом встановлено факти укладення між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] вищевказаного кредитного договору та невиконання відповідачем належним чином зобов`язань з повернення кредитних коштів, а також те, що до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшли права первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» за договором №4182636 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.11.2023 року. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Таким чином, оскільки відповідачем умови договору №4182636 від 30.11.2023 року належним чином не виконано, суд доходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №4182636 від 30.11.2023 року в загальній сумі 75141,63 грн, з яких: 12399,96 грн сума тіла кредиту, 57781,67 грн нараховані первісним кредитором проценти, 4960,00 грн нараховані позивачем проценти за 20 к.д., підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: заявку №6211 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року (а.с.64-66), копію ордеру на надання правничої допомоги серії АІ №1791806 від 14.01.2025 року (а.с.49); договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року; акт № 6211 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року (а.с.75-76); свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/3145 від 18.05.2023 року (а.с.171); копію рахунку на оплату №6211/01-2025 від 14 січня 2025 на загальну суму 10000,00 грн. З акту № 6211 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року встановлено, що адвокатом Городніщевою Є.О. було витрачено 12 годин на збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви, складення позовної заяви та її подання до суду, підготовку до судових засідань, участь в судових засіданнях. Вартість виконаних робіт оцінено 10000,00 грн. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24.01.2022 по справі № 757/36628/16-ц, відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.06.2022 у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28.09.2022 по справі № 529/201/20. Суд зазначає, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див.mutatis mutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268). Враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, враховуючи, що справа є незначної складності, є типовою, в даній категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, фактичну участь представника позивача при розгляді даної справи, ціну позову, невеликий обсяг досліджених доказів, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають частковому задоволенню, в розмірі 6000,00 грн, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Outcome: approved