Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

04 листопада 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну способу та розміру стягнення аліментів, в якій позивач просить суд змінити визначений рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 березня 2023 року в справі № 148/358/23 спосіб присудження аліментів у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) з батька дитини, а саме стягувати із [PERSON] , [INFO] на її, - [PERSON] , [INFO] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ), - користь, аліменти, на утримання, дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04.10.2009 року, між [PERSON] , [INFO] та відповідачем по справі - [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано 24.06.2022 року, повторно, виконкомом Тульчинської міської ради, Тульчинського району, Вінницької області. Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області №148/962/22 від 16.08.2022 року шлюб розірвано. За період проживання з відповідачем народилися дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , яка народилася [INFO] . Позивач вказує, що рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 березня 2023 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.02.2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Її неповнолітні діти проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач хоча і сплачує визначений судом розмір аліментів (2000 гривень на кожну дитину), але цих коштів вкрай не вистачає. Більше того, дочки навчаються у школі, відвідують різноманітні гуртки, що потребує ще додаткових коштів на підручники, одяг, індивідуальні заняття, тощо. Однак, на сьогоднішній день відповідач окрім сплати аліментів в розмірі 4000 грн. на двох дочок, будь якої допомоги у матеріальному забезпеченні не надає та вихованні дітей участі не приймає. Вважає, що розмір аліментів на утримання дітей повинен бути збільшений до обґрунтованого на сьогоднішній день рівня. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 листопада 2024 року, зазначену справу було передано на розгляд судді Нестеруку В.В. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 05 листопада 2024 року було направлено запит до Шпиківської селищної ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 12 грудня 2024 року на адресу суду від Шпиківської селищної ради Вінницької області надійшла відповідь за № 99/23-12 від 12 грудня 2024 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в с.Юрківка Тульчинського району Вінницької області. Ухвалою суду від 13 грудня 2024 року в даній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 10 січня 2025 року на 14 годину 00 хвилин. 10 січня 2025 року у зв`язку з відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи судове засідання було відкладено на 09 годину 00 хвилин 11 лютого 2025 року. 11 лютого 2025 року за клопотанням представника відповідача судове засідання було відкладено на 09 годину 00 хвилин 13 березня 2025 року. 13 березня 2025 року в судовому засідання по даній цивільній справі було оголошено перерву за клопотання позивача для надання додатковх доказів до 13 годин 00 хвилин 11 квітня 2025 року. 27 березня 2025 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить долучити до матеріалів справи копію довідки про мобілізацію відповідача [PERSON] , довідки про навчання дітей в КЗ "Дитяча музична школа ім. П. Муравського" та внесення позивачем плати за навчання дітей, копії виписки із медичної картки. Ухвалою суду\~від 11\~квітня 2025\~року було\~задоволено частково\~клопотання представника\~відповідача [PERSON] \~ адвоката\~Мовчана Володимира\~Васильовича про\~витребування доказів,\~витребувано укомандира військової частини [NUMBER] відомості про перебування на військовій службі у даній військовій частині [PERSON] , 1988 року народження, по теперішній час,\~в судовому засіданні в даній цивільній справі оголошено перерву до 14 години 00 хвилин 14 травня 2025 року. 14 травня 2025 року у зв`язку з ненадходженням на адресу суду витребуваних судом документів, судове засідання було відкладено на 10 годину 00 хвилин 11 червня 2025 року. 14 травня 2025 року після судового засідання на адресу суду від військової частини [NUMBER] надійшов лист № 1/12/394 від 06 травня 2025 року, в якому повідомляється, що солдат [PERSON] дійсно проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] . Ухвалою суду від 11 червня 2025 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Мовчана Володимира Васильовича про зупинення провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу та розміру стягнення аліментів, наступне судове засідання призначено на 09 годину 00 хвилин 18 липня 2025 року. 17 липня 2025 року на адресу суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої вона просить суд долучити до матеріалів копію розписки про отримання документів для вступу її дочки [PERSON] , [INFO] до ВСП «Вінницький торговельно-економічний фаховий коледж ДТЕУ» 18 липня 2025 року в судовому засідання по даній цивільній справі було оголошено перерву до 11 години 30 хвилин 31 липня 2025 року за клопотання позивача. 18 липня 2025 року після судового засідання позивачем на адресу суду було подано заяву, в якій вона просить долучити до справи копію рішень Тульчинського районного суду Вінницької області про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 31 липня 2025 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їхньому задоволенні. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання по даній цивільній справі не з`явився, відповідно до отриманих судом відомостей з 26 лютого 2025 року мобілізований та проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] . Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву з викладенням своїх заперечень проти позовних вимог та зазначенням доказів на їх спростування, відповідач не скористався. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Мовчан В. В., який був присутній в судовому засіданні 31 липня 2025 року проти позовних вимог [PERSON] заперечував, просив суд відмовити в їх задоволенні. Зазначив, що під час судового розгляду позивачем не було доведено наявність підстав для зміни розміру аліментів, які передбачені в ст. 192 СК України, зокрема, зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я позивача чи відповідача та не надано доказів про їхню наявність. А перебування відповідача на військовій службі не вважає тією обставино, що підтверджує наявність в нього грошового забезпечення як військовослужбовця. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Під час судового розгляду на підставі наданих доказів судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 04 жовтня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 16 серпня 2022 року (а.с.89-90) Також судом встановлено, що сторонни по справі [PERSON] та [PERSON] , являються батьками [PERSON] , [INFO] , що підвтерджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7,8) З копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 березня 2023 року встановлено, що з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~проживаючого за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~РНОКПП \~ [NUMBER] ,\~ на\~користь \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~ стягуються\~аліменти на\~утримання дочок:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в твердій\~ \~грошовій сумі\~в розмірі\~ 4000\~(чотири\~тисячі)\~гривень,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~ мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~ щомісячно, починаючи з 23 березня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.91) З копії витягу з реєстру теритоіральної громади № 2024/013294084, сформованого ДП «Дія» 04 листопада 2024 року на підставі відомостей Піщанської територіальної громади, встановлено, що місце проживання позивача [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.9) З копії витягу з реєстру теритоіральної громади № 2024/007060121, сформованого Піщанською селищною радою 17 червня 2024 року на підставі відомостей Шпиківської територіальної громади, вбачається, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.10) З копії витягу з реєстру теритоіральної громади № 2024/007060011, сформованого Піщанською селищною радою 17 червня 2024 року на підставі відомостей Шпиківської територіальної громади, вбачається, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.11) Довідкою Піщанської селищної ради Вінницької області № 1488 від 04 листопада 2024 року, копія якої надана позивачем підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою [ADDRESS] , та до складу її сім`ї входять дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.15) Також на підставі наданих позивачем документів, а саме з копії довідки КЗ «Дитяча музична школа ім.. П. Муравського» Піщанської селищної ради Вінницької області № 09 від 20 березня 2025 року, встановлено, що [PERSON] навчається на відділі вокалу та класі баяна, а [PERSON] , навчається на класі баяна та класі хореографія, та щомісячна плата за навчання обох дітей вноситься матір`ю [PERSON] регулярно і без запізнень (а.с. 44) Відповідно до копії довідки Комунальної установи « Центр фінансово-господарського обслуговування закладів та установ Піщанської селищної ради» № 35 від 20 березня 2025 року, [PERSON] було внесено батьківську плату в ДМШ ім.. Муравського за [PERSON] та за [PERSON] з вересня 2023 року по травень 2024 року в розмірі 4500,00 грн, та з вересня 2024 року по травень 2025 року в розмірі 3300,00 грн (а.с.44) Крім того, з копії виписки із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] вбачається, що вона часто хворіє на ГРВІ та має хронічний бронхіт (а.с.45) Відповідно до копії розписки в отриманні документів, наданої ВСП «Вінницький торговельно-економічний фаховий коледж ДТЕУ» 03 липня 2025 року в особовій справі № 11-ФБС, встановлено, що від [PERSON] отримано документи для вступу на спеціальність «D2, фінанси, банківська справа» (а.с.81) Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 51 Конституції України\~передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батьків та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.1991\~та набула чинності для України 27.09.1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями\~150,\~180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Як передбачено\~статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів може тягнути і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. У зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення їх розміру. При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст. 192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів. Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених\~ст.182 - 184 СК України. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст.\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими\~ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. При цьому суд повинен враховувати встановлені ч. 2\~ст. 182 СК України\~гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не лише норми\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей, зокрема: ст. 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі». Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їхнє утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини є загальновідомими та не потребують доказування. Із урахуванням цього, доведеним є факт, що потреба в коштах для утримання і розвитку дітей істотно зросла, тому виникли підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру шляхом зміни способу їх стягнення. Суд наголошує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дітей таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного. В обгрунтування заперечень проти позовних вимог відповідачем та його представником жодних доказів суду не надано. Як встановлено судом та не за перечувалося під час судового розгляду, відповідач сплачує аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що, зокрема, станом на день звернення позивача до суду з даним позовом з урахуванням віку дітей, яким виповнилося п`ятнадцять та дев`ять років, складає 1598 грн 00 коп, з урахуванням положень ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2025 рік», яким передбачено, що з 1\~січня 2025\~року прожитковий\~мінімум для дітей віком від 6 до 18 років установлено в розмірі 3196 гривень. Обґрунтовуючи вимоги про зміну розміру стягнення аліментів з твердої грошової суми, визначеної рішенням суду у розмірі 4000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мініміму для дитини відповідного віку, на двох дітей, на 1/3 частку, позивач зазначила, що визначений судом розмір аліментів не забезпечує нормального розвитку дітей та їхнього належного матеріального утримання, яке зросло з їхнім віком та новими потребами, і тому позивач вважає, що для забезпечення потреб дітей доцільним є змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. Таким чином, діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом та визначила спосіб стягнення аліментів шляхом їх присудження у частці від доходу батька. Крім того,\~закон\~не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Відповідно до частини першої та другої\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»\~визначено, що прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 грн. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54). Беручи до уваги, що з моменту присудження аліментів в твердій грошовій сумі діти сторін підросли і витрати на їхнє утримання зросли, враховуючи, що спільні діти сторін проживають разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по їхньому утриманню та вихованню, а також те, що спосіб стягнення аліментів,\~визначений рішенням\~суду,\~змінюється за\~рішенням суду\~за позовом\~одержувача аліментів,\~ суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від доходу відповідача підлягають задоволенню, а спосіб стягнення аліментів визначений в рішенні Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 березня 2023 року підлягає зміні з твердої грошової суми на частку від заробітку відповідача. Визначаючи аліменти в частці від заробітку суд враховує те, що відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, оскільки зворотнього під час судового розгляду доведено не було, доказів незадовільного майнового стану, а також розміру щомісячного доходу, наявності в нього на утриманні інших дітей тощо відповідач суду не недав, а тому приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на 1/3 частку від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Така зміна способу стягнення аліментів не порушить прав платника аліментів та відповідатиме інтересам як стягувача, якій законом надано право вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, \~так і інтересам спільних дітей, а визначений розмір аліментів є необхідним для забезпечення життєдіяльності неповнолітніх дітей сторін та збереження того рівня життя, який діти мають тоді, коли утримуються обома батьками та отримують надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька, у сім`ї, \~є розумним, співмірним, не суперечить нормам матеріального права, та відповідатиме засадам справедливості та добросовісності. Сплата аліментів при визначеному новому способі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п.23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. А тому, враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом повністю, враховуючи, що позивач звільненна від сплати судового збору при зверненні до суду із вказаними позовними вимогами, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі, що складає 1211 грн 20 коп. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: approved