Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

17.03.2025 року ТОВ «ФК«ПІНГ-ПОНГ» через систему «Електронний суд »подано до суду позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В поданій до суду позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пінг-Понг» заборгованість за кредитним договором № 1276435 від 18.05.2020 року у розмірі 37200,00 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17.04.2025 відкрито провадження в справі за даним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. 21.07.2025 року до суду надійшла заява директора ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» Євгена Ланового, в якій він просив при винесенні рішення замінити назву позивача з ТОВ «ФК«ПІНГ-ПОНГ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс». Позивач в судове засідання свого представника не направив, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за їх відсутності, щодо винесення заочного рішення не заперечують. В судове засідання [PERSON] не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися з постановленням по справі заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.05.2020 року за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» https://miloan.ua/, Вац С.В. було подано заявку на отримання кредиту № 1276435. Цього ж дня, між сторонами по справі будо укладено кредитний договір № 1276435, за умовами якого сума кредиту визначена в розмірі 8000 грн., строком 30 днів з 18.05.2020 року, з датою повернення 17.06.2020 року. Пунктом 1.5.2. договору його сторони передбачили сплату процентів за користування кредитом 3600,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,5 % від фактичного залишку. Встановлено та не заперечується відповідачем, що кредитодавець умови договору виконав, перерахувавши грошові кошти відповідачу. Отже, судом встановлено, що товариством виконано взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Також встановлено, що 10.07.2020 року згідно умов Договору факторингу №01/07, ТОВ «МІЛОАН» (ЄДРПОУ: 40484607) відступлено право вимоги за Кредитним договором № 1276435 від 18.05.2020 р. на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») (ЄДРПОУ: 42649746), а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до [PERSON] 24 січня 2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 1276435 від 18.05.2020року. Оскільки відповідач всупереч умов кредитного договору порушив умови кредитного договору, не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, не виконав в повному обсязі грошові зобов`язання перед позивачем за договором, суд приходить до висновку, що вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості заявлені обґрунтовано. При вирішенні питання про розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, судом враховується таке. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п. 1.3.-1.4.30 укладеного між договору, його сторони передбачили строк кредитування 30 днів. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі № 723/304/16-ц (провадження N 14-360цс19), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року по справі № 638/13683/15-ц (провадження N 14-680цс19), в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), тобто дана судова практика є сталою. Відповідач умов кредитного договору належним чином не виконує, в зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 37200 грн., що підтверджується додатком №1 до договору факторингу та складається з 8000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 27600,00 грн. заборгованості за відсотками та 1600 грн. заборгованості за комісією. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором від 07.02.2020 № 1543385 в розмірі 16000 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту в сумі 10000 грн. та відсотками за період користування кредитом 30 днів в сумі 6000 грн. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Твердження позивача про пролонгацію договору не підтверджено дослідженими судом доказами, як встановлено судом, відповідні угоди між сторонами кредитних зобов`язань укладені не були. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку частковим задоволенням позовних вимог понесенні позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та на правову допомогу в розмірі 6000 грн. підлягають йому відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved