Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Мироненко Вікторію Валеріївну (повноваження представника на а.с.27-28) звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 11 жовтня 2008 перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 06 вересня 2011 року. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 14 червня 2011 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень. Син з моменту розірвання шлюбу між сторонами проживає з матір`ю. Відповідач проживає окремо, участі у вихованні та житті сина не приймає, не цікавиться ним, його життям, здоров`ям, навчанням, таким чином, ухиляючись від своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з цим позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 23.05.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою до участі у справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей Вінницької міської ради та витребувано зі служби письмовий висновок щодо розв`язання спору в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Підготовче засідання призначено на 23.06.2025 року. 23.06.2025 року підготовче засідання за клопотанням представника позивача було відкладено на 16.07.2025 року. Ухвалою суду від 16.07.2025 у справі закрито підготовче провадження, а її призначено до судового розгляду по суті на 30.07.2025. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, шляхом направлення судової повістки за його зареєстрованим місцям проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», відзив на позов або заяву про розгляд справи у його відсутності не подав. Учасники справи, які приймають участь в судовому засіданні висловили позицію, що справу можна розглядати за відсутності відповідача і не заперечили щодо ухвалення у справі заочного рішення. З урахуванням положень ч. 4. ст. 128 та п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд на місці постановив ухвалу про розгляд справи за відсутності відповідача, а також, оскільки наявні всі умови, встановлені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - про ухвалення заочного рішення у справі. В судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснила, що батько дитини на протязі шістнадцяти років про дитину не піклується, його життям не цікавиться, матеріальної допомоги, крім примусової сплати аліментів в розмірі 600 гривень на місяць не надає. Тому просила позбавити його\~батьківських прав\~щодо сина\~ [PERSON] .\~ Представник позивача - адвокат Мироненко В.В. позов підтримала за обставин у ньому викладених. Просила його задоволити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служби у справах дітей Вінницької міської ради Томчук О.В. в судовому\~засіданні підтримала\~позовні вимоги\~та наданий\~органом опіки\~та піклування\~Вінницької міської\~ради висновок\~від 21.07.2025\~№01/00/011/45529\~«Про доцільність\~позбавлення батьківських\~прав [PERSON] ,\~щодо дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ».\~ Вислухавши учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Так, встановленим фактам відповідають правовідносини, які витікають з прав та обов`язків батьків та дітей, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Судом встановлено, що сторони з 11 жовтня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці №2-3022/11 від 06 вересня 2011 (рішення набрало законної сили 20.09.2011) (а.с.12). У шлюбі сторін [INFO] народився син [PERSON] . Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 липня 2015 року, його прізвище змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.10). [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.7,8). Рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 14.06.2011 року №2-2114/11 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 11.04.2011 року до досягнення сином повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як слідує з матеріалів справи відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина, не бере участі у його вихованні, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, дитина знаходяться на утриманні і вихованні матері. Свідоме ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо піклування та виховання дитини підтверджується довідкою Дошкільного навчального закладу №3 «Малятко» Бершадської міської ради Вінницької області №107 від 16.09.2015 року, згідно з якою батько дитини [PERSON] , 2009 р.н., у період перебування сина у дошкільному закладі вихованням дитини не займався, не цікавився його життям та успіхами (а.с.20); довідками Комунального закладу «Вінницький ліцей №16» від 25.02.2025 року №01-22/85 та від 11.03.2025 №01-22/369, відповідно до яких батько учня 10-Б класу [PERSON] , 2009 року народження, із закладом освіти не контактував з вересня 2019 року, батьківські збори не відвідував, із вчителями і класним керівником не спілкувався (а.с.18, 19). Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків також підтверджується актом №2651 від 29.04.2025 року, складеним комісією у складі інспектора ВВС ТОВ «ЖЕО» Леонтьєвої С.П., заступника директора ТОВ «ЖЕО» Пивоварової О.М., та мешканців будинку. Згідно з цим актом та усними поясненнями сусідів, які проживають в буд. [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 2009 року не проживає в будинку [ADDRESS] та не бере участі в вихованні сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.9). У судовому засіданні був опитаний неповнолітній [PERSON] , який пояснив, що батька не пам`ятає, останній ним взагалі не цікавиться, не спілкується, нічим не допомагає. Його вихованням займається лише мати. Висловив прохання позбавити [PERSON] батьківських прав щодо нього. Згідно висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 21.07.2025 №01/00/011/45529, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька [PERSON] , щодо дитини, [PERSON] , [INFO] (а.с.68-70). Крім того, нотаріально завіреною заявою від 10 березня 2025 року відповідач не заперечив щоб його було позбавлено батьківських прав щодо сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню до своєї дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від свого батьківського обов`язку по вихованню сина, не спілкується з ним, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться ним та не проявляє до нього належної турботи, не забезпечує належно матеріально, що негативно впливає на його розвиток як на складову виховання. Крім того, з часу перебування справи у суді з 21.05.2025 року жодних активних дій направлених на відновлення стосунків з дитиною не проявляв. Вищенаведені фактори суд розцінює як винну поведінку батька по відношенню до дитини, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі сина, тому [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, враховує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд відмічає, що в даному випадку суд не застосовує ч.3\~ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки уже існує рішення суду з цього приводу. При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог\~ст. 166 СК України\~особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог\~ст.169 СК України\~мати,\~батько,\~позбавлені батьківських\~прав,\~мають право\~на звернення\~до суду\~з позовом\~про поновлення батьківських прав. Відповідно до положень\~ ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача\~\~ [PERSON] на користь позивача\~ [PERSON] 1211 гривень 20 копійок судового збору.

Outcome: approved