Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

28 травня 2025 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 19 травня 2018 року Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу мають спільну дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, втрату почуття взаємної любові та поваги один до одного. Подружні відносини між ними припинені, проживають окремо з серпня 2023 року, а тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 23 липня 2025 року представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без їх участі, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 24 липня 2025 року відповідач подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, визнає позовні вимоги та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що\~шлюб\~між\~сторонами\~зареєстровано\~19 травня 2018 року Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис № 726 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають спільну дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні характери та відсутність довіри. Ведення між ними спільного господарства припинено, проживають окремо з серпня 2023 року. Подружні відносини між ними припинені. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. Судом не вирішувалося питання щодо спільно нажитого майна та місця проживання дитини, оскільки таких вимог сторони не заявляли. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивачка не виявила бажання змінити шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, про бажання змінити прізвище не зазначила ні в позовній заяві, ні в заяві про розгляд справи у її відсутність, то суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ". Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просив стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1211,20 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved