Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

У березні 2024 року ФОП [PERSON] в особі представника - адвоката Мироненка Станіслава Станіславовича звернулася до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа- Фізична особа-підприємець [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття приміщення, в обґрунтування якого зазначила, що 01.02.2023 орендувала у [PERSON] нежитлові приміщення, площею 31,8 кв.м., що розташовані на першому поверсі за адресою: [ADDRESS] . Вказане приміщення використовується ФОП [PERSON] в якості тематичного магазину « [INFO] », що спеціалізується на роздрібній торгівлі іграшками для дорослих. 13.10.2023 внаслідок пориву гнучкого шлангу під мийкою, нежитлового приміщення загальною площею 108,1 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , відбулось залиття, водою з верхнього вищевказаного нежитлового приміщення 2-го поверху, нежитлового приміщення 1-го поверху за адресою: [ADDRESS] , а саме безпосередньо - магазину « [INFO] » ФОП [PERSON] , разом із усіма товарно-матеріальними цінностями (товаром, меблями, вітринами), внаслідок чого майно ФОП [PERSON] було незворотно пошкоджено. З метою визначення переліку, вартості та обсягу пошкодженого майна, позивач 16.10.2023 видала Наказ №1 про проведення інвентаризації пошкоджених товарів та матеріально-побутових цінностей, на підставі якого складено інвентаризаційну відомість, згідно із якою встановлено повний перелік пошкодженого товару та інших матеріально-побутових цінностей. Сума загальних збитків, яку понесла ФОП [PERSON] , та яку встановлено в результаті проведеної інвентаризації складає 459329,00 грн. Крім того, 17.10.2023 КП «Жилкомсервіс» дільницею №6 було проведено комісійне обстеження нежитлового приміщення, під час якого встановлено місце прориву води, зафіксовано та зазначено, що причиною залиття 13.10.2023 вищевказаного приміщення є - порив гнучкого шлангу під мийкою нежитлового приміщення, загальною площею -108,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Актом обстеження від 17.10.2023 встановлено, що внаслідок залиття пошкоджено наступне майно: 1. Кімната - стеля підвісна «Армнстронг»-орієнтовно -30м2.; 2. \~ \~ \~ \~Стіна гіпсокартон-орієнтовно - 16м2.; 3. Стіна - водоемульсійна фарба - орієнтовно -15 м2.; 4. Підлога плитка - орієнтовно -32м2.; 5. Кімната- підлога плитка - орієнтовно - 6м2.; 6. \~ \~ \~ \~Частково пошкоджена електропроводка.; 7. Меблі та товарно-матеріальні цінності ФОП [PERSON] . З метою встановлення загальної суми матеріальних збитків понесених в результаті залиття, 29.01.2024 ФОП [PERSON] із судовим експертом ФОП [PERSON] укладено договір №29/01/2024/Е, на підставі якого, проведено судово-товарознавче дослідження. Відповідно висновку судової товарознавчої експертизи від 28.02.2024 №1177, складеного експертом Зєлєніною Є.В., розмір матеріальної шкоди спричиненої ФОП [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без урахування тих товарів, аналогів яких на ринку України не було знайдено та тих, для ідентифікації яких не було надано достатньо інформації, становить 468249,05 гривень. Співвласниками нежитлового приміщення 2-го поверху, №4-1,4-2,4- 3,4-4,4-5 в літ. «Б-3, В-2», загальною площею 108,1 м2, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] . З вини відповідачів (власників нежитлового приміщення), зокрема через їх бездіяльність, що полягала у невжитті належних і достатніх заходів для організації технічної експлуатації систем та каналізації нежитлового приміщення, яке перебуває у їх спільній частковій власності, виникла аварійна ситуація та залиття приміщення, яке орендує позивач, і як наслідок - пошкодження майна останньої та заподіяння їй збитків. Добровільно відшкодувати заподіяну шкоду відповідачі відмовились. З метою захисту майнових прав позивач просила суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ФОП [PERSON] заподіяну залиттям матеріальну шкоду в розмірі 468249,05 грн; покласти на відповідачів судові витрати у розмірі 11600 грн (залучення експерта), 4682,49 грн (судовий збір) та витрати на професійну правничу допомогу. У відзиві на позовну заяву [PERSON] , [PERSON] в особі представника [PERSON] у задоволенні позовних вимог просили відмовити з наступних підстав. По-перше, долучений до позовної заяви акт обстеження від 17.10.2023 року, складений за участі представників КП «Жилкомсервіс» (дільниця №6), не може бути доказом завдання шкоди зазначеної позивачем у позовній заяві за фактом залиття приміщення внаслідок викладених в ньому обставин. Зокрема членами комісії проводилось обстеження лише приміщення загальною площею 31.8 кв.м., власником якого є [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Приміщення загальною площею 108,8 кв.м., власником якого є [PERSON] та [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , комісією не обстежувалось. За яких обставин комісія визначила причину залиття порив гнучкого шлангу під мийкою відповідачам незрозуміло. Також під час обстеження не було залучено власника нібито затопленого 13.10.2023 року приміщення, ФОП [PERSON] або її представника, [PERSON] та [PERSON] або їх представника, також при обстеженні не був присутній орендар [PERSON] . Крім того, в акті жодним чином не заначено кількість меблів та товарно-матеріальних цінностей ФОП [PERSON] та ступінь їхнього пошкодження. Тобто в акт не є підтвердженням знищенням майна ФОП [PERSON] в кількості вказаної останньою в позовній заяві. Також акт не містить відмітки про ознайомлення власників (володільців) - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , ФОП [PERSON] , [PERSON] . По-друге, відповідно до висновку експерта вартість майна становить 468249,05 грн. Проте до позовної заяви не додано жодного доказу наявності такої кількості товару, як зазначено у висновку, у власності позивача станом на 13.10.2023 року. Будь яких документів, що підтверджують придбання позивачем товару та його вартості позивачем також до позовної заяви не додано. Відповідачі зазначили, що позивач використовує в своїй діяльності три магазини, що розташовані в різних містах України, а саме в Миколаєві, Херсоні та [ADDRESS] , тому навіть як що припустити, що дані товари дійсно було придбано позивачем, то це жодним чином не доводить факту знаходження відповідного майна та товару саме в затопленому приміщенні 13.10.2023 року. По-третє, продавці магазину (інші його представники) «Полуничка» тривалий час, не проводили дій для запобіганню зменшення або взагалі уникненню збитків. Крім того не допускали для проведення відповідних дій ані ФОП [PERSON] , а ні його представників. У зв`язку з цим представник відповідачів посилається на положення ч. 1 ст. 1193 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. У відповіді на відзив на позовну заяву ФОП [PERSON] в особі представника - адвоката Мироненка Станіслава Станіславовича зазначила, що акт є лише одним із доказів, що підтверджує факт заподіяння шкоди і зазначені в ньому обставини відповідачами не спростовані. Крім того, відповідачами не спростовується сам факт залиття приміщення за адресою: [ADDRESS] . Факт залиття та саму причину такого залиття, які зазначені в Акті обстеження від 17.10.2023, відповідачі у своєму відзиві підтвердили та викладені в акті обставини не спростовували. Щодо обов`язковості присутності зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін, то відсутність винуватця залиття не є перешкодою для складання акту. Позивач вжив всіх можливих заходів, для належного фіксування залиття, яке відбулось 13.10.2023, а посилання відповідачів у відзиві, що «даний акт не може бути доказом завдання шкоди зазначеної позивачем у позовній заяві за фактом залиття приміщення», враховуючи, що відповідачами підтверджено у відзиві сам факт пошкодження гнучкого шлангу (навіть зазначено всі його характеристики та місцезнаходження), а також підтверджено факт витікання холодної води у приміщені за адресою: [ADDRESS] , тобто на цій підставі не визнання Акту від 17.10.2023 є необґрунтованим. Щодо обґрунтованості висновку експерта №1177 від 28.02.2024 позивач зазначив, що на дослідження експерту надавались не твердження ФОП [PERSON] , а фото, відео докази, акти та інші документи, які у своїй сукупності надали експерту зробити експертний висновок №1177 від 28.02.2024. Також твердження відповідачів про те, що всі документи надані експерту для дослідження складені позивачем або її співробітникам (зацікавленими особами), також є необґрунтованим, оскільки АКТ ОБСТЕЖЕННЯ від 17.10.2023 був складений комісією КП "Жилкомсервіс", який також досліджувався експертом [PERSON] та був складений особами, які не перебувають у підпорядкуванні та навіть не є знайомими ФОП [PERSON] . Щодо зазначення у відзиві, що позивачем та його робітниками не було вжито належних заходів, щодо рятування майна, позивач зазначила, що працівниками магазину, було вжито всіх можливих заходів в обстановці, що склалася, для збереження майна та було перенесено його, у тому мокрому та пошкодженому стані, в якому воно знаходилось, до сухого підсобного приміщення. Залишити майно магазину, яке належить ФОП [PERSON] , у третьої особи (у приміщені кафе 2 поверху), працівники магазину не мали права, оскільки були матеріально відповідальними особами за товар, який перебував у магазині. Тобто, залишити майно ФОП [PERSON] без нагляду та охорони у стронньої, незнайомої їм раніше особи, вони не мали права. Крім того, враховуючи специфіку товару, навіть його просушування, після його залиття та внаслідок пошкодження, не призвело б до відновлення його товарного стану. Тому, з огляду на специфіку товару, пошкодження упаковки - підстава вважати, що даний товар не підлягає продажу і не має залишкової цінності як такої, а товарний стан визначено, як товар, негідний до застосування, у відношенні якого не має розумних перспектив на продаж. На спростування посилань відповідачів щодо відсутності доказів права власності на товари та меблі у ФОП [PERSON] , позивачем долучено письмові докази, якими підтверджується його право власності на пошкоджене майно. Щодо зазначених представником відповідачів причин залиття, а саме зміна динамічної сили води в системі водогону більше допустимого крайнього значення, то відповідачі не надали жодного доказу, який би підтверджував це твердження. Також відповідачами не надано жодного доказу, про те, що гнучкий резиновий шланг, обплетений металевою (нержавіючий метал) сіткою довжиною 40 см та мінімальним діаметром перерізу 6 мм перебував у справному стані та наслідком його пориву стала не недбала його експлуатація (несвоєчасна його заміна, внаслідок тривалої експлуатації, або неякісна його установка та інше). Ухвалою суду від 28 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09 жовтня 2024 року відмовлено відповідача у задоволенні клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи. За клопотанням відповідачів призначено судову інженерно-механічну експертизу, витрати на проведення якої в рівних частинах покладено на відповідачів. Викликано в судове засідання свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду від 18 листопада 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 17 квітня 2025 року до суду надійшов лист Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», в якому експертна установа повідомила, що у зв`язку з несплатою коштів судова інженерно-механічна та трасологічна експертизи знімаються з провадження без виконання. Ухвалою суду від 09 липня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідачів про призначення судової інженерно-механічної експертизи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідачів та третьої особи [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Заяв та клопотань від нього не надходило. Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також заслухавши пояснення свідків, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу №1667 від 06.06.2006 року [PERSON] є власником нежитлового приміщення № ІІ, ІІа, площею 31,8 кв.м. у нежитловій частині житлового будинку літ. «В-2», за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.03.2024 № 370440567. 01.02.2023 між ФОП [PERSON] (Орендар) та [PERSON] (Орендодавець) укладено Договір оренди нежитлового приміщення, площею 31,8 кв.м, що розташоване на першому поверсі за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, види діяльності: 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах (основний) 47.51 Роздрібна торгівля текстильними товарами в спеціалізованих магазинах 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах 46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами 46.45 Оптова торгівля парфумними та косметичними товарами 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет 47.75 Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах; що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Сторонами визнається, що у нежитлове приміщення, площею 31,8 кв.м., розташоване на першому поверсі за адресою: [ADDRESS] , використовувалося ФОП [PERSON] для розміщення в якості магазину інтимних товарів « [INFO] ». Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 350922235 від 18.10.2023, нежитлове приміщення 2-го поверху, №4-1,4-2,4-3,4-4,4-5 в літ. «Б-3, В-2», загальною площею 108,1 м2, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , належить: 1/4 частки [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , від 09.11.2020 на підставі договору дарування частки нежитлових приміщень №4823 від 09.11.2020; 1/4 частки [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , від 03.02.2020 - на підставі договору купівлі-продажу №1373 від 26.03.2003; рішення суду №638/9416/18 від 04.10.2019; заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про розподіл часток №259,260,261 від 30.01.2020; 1/2 частки [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , від 03.02.2020 - на підставі договору купівлі-продажу №1370 від 26.03.2003; договору дарування №751 від 24.03.2003; заяви про розподіл часток №259,260,261 від 30.01.2020. Таким чином, нежитлове приміщення 2-го поверху, №4-1,4-2,4- 3,4-4,4-5 в літ. «Б-3, В-2», загальною площею 108,1 м2, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності, по 1/2 частці у кожного співвласника, належить [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Договору № 1 від 01 жовтня 2023 року, укладеного між ФОП [PERSON] (Орендодавець) та ФОП [PERSON] , орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове користування для розміщення об`єкта громадського харчування у нежитловому приміщенні, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , літ. «Б-3, В-2», загальною площею 108,1 кв.м. (п.1.1 Договору). Право Орендаря на використання майна настає одночасно з підписанням сторонами Договору та Акту прийому-передачі вказаного майна (п.2.1. Договору оренди №1). Цей договір діє 2 роки та 11 місяців з моменту його підписання сторонами і до 01.09.2026 (п. 9.1 Договору). Згідно з п. 4.2, 4.4 Договору оренди № 1 від 10 жовтня 2023 року, орендар несе повну відповідальність за дотримання правопорядку, правил експлуатації інженерних мереж і будівельних споруд, правил і техніки безпеки, пожежної безпеки і санітарії в приміщенні і на території. Орендар несе відповідальність перед третіми особами за нанесення матеріального збитку з його вини в процесі використання приміщення, в т.ч. перед власниками сусідніх з приміщенням об`єктів. 01 жовтня 2023 року ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] підписали Акт прийому-передачі до договору оренди №1 від 01.10.2023, відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв нежитлове приміщення площею 108,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Сторони підтвердили, що приміщення знаходиться у задовільному стані і придатне до експлуатації. Орендар не має претензій до майна орендодавця. 17 жовтня 2023 року комісією у складі: начальник дільниці №6 КП «Жилкомсервіс» - Винник В.К., майстер дільниці №6 КП «Килкомсервіс» - Шляхова І.В., начальник дільниці Шевченківського району по ТО ВБМ комплекс «Харківводовідведення» - Кікнадзе С.Т., проведено обстеження нежитлового приміщення житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 31,8м2, власником якої є [PERSON] . Житловий будинок триповерховий, трипід`їздний, 1917р. побудови, покрівля шиферна, обладнаний системами електропостачання, газопостачання, центрального опалення, холодного водопостачання, водовідведення. Комісійним обстеженням встановлено, що 13.10.2023 року відбулося залиття нежитлового приміщення магазину « [INFO] », яке перебуває у користуванні ФОП [PERSON] . Було залито: 1. кімната стеля підвісна «Армистронг» орієнтовно - 30м2.; 2. стіна гіпсокартон - орієнтовно 16м2; 3. стіна водоемульсійна фарба орієнтовно -15м2; 4. підлога плитка орієнтовно 32 м2; 5. кімната підлога плитка - орієнтовно 6м2; 6. частково пошкоджена електропроводка; 7. меблі та товарно-матеріальні цінності ФОП [PERSON] . Причина залиття: порив гнучкого шлангу під мийкою нежитлового приміщення загальною площею S-108,1 м2, власником якого є [PERSON] та [PERSON] . за адресою [ADDRESS] . За вказаними обставинами комісією складено Акт обстеження від 17 жовтня 2023 року. 16 жовтня 2023 року ФОП [PERSON] видано Наказ №1 про проведення інвентаризації пошкоджених товарів та матеріально-побутових цінностей. 16 жовтня 2023 року комісією у складі: продавця-консультанта магазину « [INFO] » [PERSON] продавця-консультанта магазину « [INFO] » [PERSON] , у відповідності до Наказу №1 від 16.10.2023, складено інвентаризаційну відомість, відповідно до якої визначено перелік пошкодженого майна непридатного для реалізації або для подальшого використання кількістю 193 одиниці, загальною вартістю 459329 грн. 21 грудня 2023 року адвокатом Слупицьким В.С. в інтересах ФОП [PERSON] , на підставі укладеного із останньою договору про надання правової допомоги від 16.10.2023, направлено на поштові адреси [PERSON] та [PERSON] пропозиції, щодо досудового врегулювання спору та добровільного відшкодування збитків, завданих в результаті залиття приміщення магазину « [INFO] » ФОП [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 31,8 м2., у загальному розмірі 459329,00 грн. 29 січня 2024 між ФОП [PERSON] (Замовник) та ФОП [PERSON] , судовим експертом (Виконавець) укладено - договір №29/01/2024/Е, на підставі якого, [PERSON] зобов`язалася здійснити дослідження поставлених ФОП [PERSON] питань, а саме: Який розмір матеріальної шкоди заподіяно ФОП [PERSON] , в результаті затоплення нежитлового приміщення та пошкодження товару та інших матеріально-побутових цінностей, які постраждали внаслідок затоплення її магазину « [INFO] », за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 1177 від 28 лютого 2024 року, складеного судовим експертом Зєлєніною Євгенією Володимирівною, свідоцтво №1886, видане ЦЕКК при Міністерстві юстиції України 09.06.2017, за заявою ФОП [PERSON] від 29 січня 2025 року, розмір матеріальної шкоди спричиненої ФОП [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без урахування тих товарів, аналогів яких на ринку України не було знайдено та тих, для ідентифікації яких не було надано достатньо інформації, становить 468249,05 грн. Допитана в судовому засіданні як свідок ФОП [PERSON] повідомила суду, що 13.10.2023\~перебувала у\~відрядженні за\~кордоном.\~Вранці їй\~подзвонили дівчата,\~які працюють\~ продавцями\~в магазині\~«Полуничка».\~15.10.2023\~прибула в\~Україну,\~а 16\~жовтня \~у м.\~Харків.\~Свідок зазначила,\~що їй\~відомо,\~що дівчата\~вжили всіх\~невідкладних заходів,\~щоб ліквідувати\~наслідки затоплення.\~Залиття було\~дуже сильним,\~вода текла\~зі стелі,\~лилася по\~стінах,\~меблі були\~у воді.\~Воду вичерпували\~усіма підручними\~засобами.\~Більшість товару,\~що був\~в магазині,\~було пошкоджено\~внаслідок залиття.\~Продавці намагалися\~товар врятувати,\~проте оскільки\~товар перебував\~у паперових\~коробках,\~тому в\~більшості він\~непридатний для\~подальшого використання\~та реалізації,\~тим більше\~враховуючий специфіку\~товару,\~його інтимний\~характер.\~Зазначила,\~що деякий\~товар вдалося\~відновити -\~щось здали\~в хімчистку\~(наприклад,\~білизну),\~що щось\~не постраждало\~(наприклад,\~товари в\~пластиковій тарі).\~Також дуже\~постраждали дорогі\~меблі,\~які від\~впливу води\~розбухли.\~Після залиття\~проведено інвентаризацію,\~яка \~проводилася виключно\~щодо пошкодженого\~майна.\~Свідок була\~присутня при\~її проведенні.\~Інвентаризація тривала\~2-3\~дні.\~Щодо дати\~затвердження інвентаризації,\~то свідок\~зазначила,\~що це\~дата початку\~проведення інвентаризації,\~а саме\~дата створення\~документа в\~«1-С».\~Таке відображення\~дати зумовлене\~особливостями бухгалтерського\~обліку.\~Щодо подальшої\~можливості використовувати\~пошкоджений товар,\~свідок зазначила,\~що це\~неможливо,\~враховуючи його\~специфіку (інтимний\~характер).\~Зокрема,\~такий товар,\~який був\~затоплений брудною\~водою,\~ має\~пошкодження і\~не має\~пакування,\~може спричинити\~шкоду здоров`ю\~покупця.\~Крім того,\~через специфіку\~товару ,\~зокрема його\~покриття,\~на ньому\~відразу після\~потрапляння рідини\~відображаються сліди\~використання,\~тому цей\~товар уже\~перестає бути\~новим і\~вважається таким,\~що уже\~був у\~використанні.\~Щодо певних\~видів товарів\~(наручники,\~хлопавка тощо),\~то свідок\~зазначила,\~що їх\~подальше використання\~неможливе у\~зв`язку з\~пошкодженням матеріалу,\~з якого\~вони виготовлені\~(натуральна\~шкіра,\~лебединий пух,\~хутро тощо).\~Свідок зазначила,\~що цей\~товар об`єктивно\~неможливо реалізувати.\~Щодо переліку\~меблів,\~то в\~інвентаризаційну відомість\~вписані не\~всі меблі,\~які були\~в приміщенні,\~а \~лише ті,\~які об`єктивно\~постраждали.\~Офіційно на\~інвентаризацію відповідачів\~і третю\~особу не\~запрошували,\~проте вони\~мали фактичну\~можливість бути\~присутніми при\~інвентаризації.\~ Щодо\~заходів,\~які вживали\~працівники «Полунички»,\~свідок зазначила,\~що дівчата\~постійно прибирали\~магазин від самого виявлення затоплення, свідок була постійно на відеозв`язку з дівчатами, і була очевидцем наслідків потопу, давала вказівки дівчатам. Щодо пошкодженого майна, то як зазначила свідок, воно в наявності, зберігається в магазині, може бути надане для огляду. З 13 до 16 жовтня товар також перебував у магазині, проте дівчата переміщали його по магазину в менш затоплені частини магазину, на сухі скляні поверхні, щоб зменшити негативний вплив води та відвернути ще більшу шкоду. Товарно-транспортні накладні повністю відповідають переліку товарів в інвентаризаційній відомості. Допитана як свідок [PERSON] повідомила суду, що працює продавцем в магазині «Полуничка». 13.10.2023 прийшла на роботу, відчинила магазин і виявили його залиття. Води було по гомілку, вода текла зі стелі по стінах. Відразу подзвонила колезі, які невдовзі приїхала. Щоб виявити причину залиття, піднялися наверх в кафе. На той час в кафе було прибрано майже всю воду. Після цього свідок разом орендарем приміщення другого поверху [PERSON] , його дівчиною, двома хлопцями спустилися вниз, щоб прибирати наслідки затоплення, вичерпувати воду. [PERSON] , його дівчина і два хлопця допомагали в прибиранні води. Невдовзі на роботу прийшла колега свідка [PERSON] . Після того як було зібрано воду, свідок з колегою розпочали займатися магазином, а саме: всі товари, які можна було врятувати, зокрема в герметичних упаковках, виготовлені з певних матеріалів (замінник шкіри, тощо), вони зібрали, та перенесли в сухе приміщення, щоб не допустити їхнього псування. [PERSON] не пропонував перенести товар до їхнього приміщення. Ті товари, які були в негерметичних упаковках врятувати не вдалося, оскільки коробки з товарами були заповнені водою, товар був непридатний до використання, не підлягав відновленню та реалізації, враховуючи специфіку товару. Товар відразу був розсортований за принципом: підлягає не підлягає відновленню/реалізації. [PERSON] прибула не в день затоплення, а через декілька днів, уже після того, як продавці зібрали пошкоджений та знищений товари, який не підлягав відновленню і реалізації, для проведення інвентаризації. Свідок зазначила, що вона проводила інвентаризацію, підтвердила, що перелік товарів у відомості відповідає фактичному переліку товарів, пошкоджених внаслідок залиття. Скільки днів проводилася інвентаризація свідок не пам`ятає. Щодо зазначених в переліку товарів зазначила, що одним з критеріїв віднесення товарів до вказаного переліку є матеріал, з якого вони зроблені. Наприклад, наручники із замінника шкіри можна було відновити, тому їх немає в переліку. Проте наручники з натурального пуху, хутра, з металевими вставками, - відновленню та реалізації не підлягають, тому були включені у перелік. Те ж стосується товару в герметичній/негерметичній упаковці. Товар, зазначений в переліку, на теперішній час зберігається в коробках в магазині у спеціально відведеному місці. Щодо меблів, то на третій день вона почала розбухати, братися цвіллю тощо. В інвентаризаційній відомості зазначені не всі меблі, які були в магазині, а лише ті, які були суттєво пошкоджені. Ті меблі, які суттєво не постраждали, до відомості не занесено. Щодо пропозиції просушити приміщення, то свідок зазначила, що [PERSON] їм не пропонував цього. Допитана як свідок [PERSON] повідомила суду, що працює продавцем в магазині «Полуничка». 13 жовтня 2023 року їй подзвонила [PERSON] та сповістила про затоплення, попросила приїхати на роботу свідка, яка в той день була вихідна. Коли свідок прийшла, то бачила, що два хлопця з кафе поверхом вище, які допомагали прибирати воду в «Полуничці». Як відомо свідку зі слів колеги, до цього допомагало більше людей. Свідок бачила, що деякі плити впали, було дуже багато води, яка стікала по шафах, вітринах, особливо багато води було біля ресепшину та в іншому кутку, де також був товар. Під час прибирання наслідків затоплення було виявлено, що багато товару постраждало, паперові (картонні) коробки з товаром були заповнені водою. Під час прибирання іноді заходили сусіди зверху. Зважаючи на їх пропозиції, свідку здалося, що вони несерйозно віднеслися до затоплення. Спочатку працівники «Полунички» прибирали воду, потім прибирали в шафах. Після цього було була підготовка до інвентаризації непридатного для використання та реалізації товару, а саме продавці оглянули увесь товар та розсортували його: відібрали окремо товар, який зазнав незначних пошкоджень, який можна врятувати та реалізувати, а окремо той, що підлягав подальшому продажу. Щодо останнього товару в подальшому провели інвентаризацію. Пошкоджений товар зберігається в магазині. Багато меблів пошкоджені, деякі шафи розбухли і зовсім непридатні до використання. На ресепшині деякі меблі залишилися, проте більшість замінили. З [PERSON] контактували в день залиття, виходили з нею на відеозв`язок, робили фото та відео. Просушити приміщення ніхто не пропонував, єдине що зробили забрали два килимки і просушили їх. Зазначила, що як тільки підключили електроенергію (на наступний день), працівники «Полунички» відразу почали просушувати приміщення магазину включили кондиціонер, вентилятори. До підключення електроенергії також намагалися своїми сила прибрати наслідки затоплення. Свідок зазначила, що була присутня під час проведення огляду магазину представниками комунальних служб, під час якого візуально оглянула наслідки затоплення. Коли був проведений огляд точно не пам`ятає, на час огляду інвентаризація не була повністю проведена. [PERSON] приїхала невдовзі після затоплення, точний день не пам`ятає. Допитаний як свідок [PERSON] повідомив суду, що є орендарем приміщення, з якого відбулося затоплення приміщення позивача. 13.10.2023 приблизно о 9 год., відчинивши орендоване ним приміщення, побачив калюжу води та відразу зрозумів, що трапився прорив води. Відразу почав шукати причину прориву, якою виявився шланг 40 см., який знаходився у вбиральні для персоналу. Після цього перекрив водопостачання. Також подзвонив [PERSON] та повідомив про цю ситуацію. Після дзвінка почав прибирати орендоване ним приміщення. Хвилин через 35 на місце події прибула [PERSON] . Вона разом з іншими працівниками магазину приєдналася до ліквідації наслідків залиття. Через 15 хв. завітали інші підприємці і продачиня магазину «Полуничка». Свідок зазначає, що відразу пояснив, що стався прорив шланги та запропонував свою допомогу, щоб прибрати приміщення магазину «Полуничка». Запропонував прибрати спочатку своє приміщення, оскільки воно знаходиться вище, а потім приміщення «Полунички». Приблизно о 10 год. спустився до низу в магазин полуничка і побачив що працівники «Буфету» ліквідовують наслідки затоплення самостійно. У магазині «Получинка» було вимкнуто електропостачання з метою збереження життя і здоров`я осіб та недопущення короткого замикання. Команда працівників свідка приступила до прибирання в повній темряві, підсвічуючи товар телефонними спалахами. Продавчині «Полунички» в процесі прибирання участі не брали, постійно розмовляли по телефону. Таку вказівку отримали від позивачки. Також свідок зазначає, що ініціював підвіз обігрівача потужністю 2 кВт., щоб просушити приміщення «Полунички». Процес прибирання тривав безперервно. Свідок запропонував провести інвентаризацію, на що продавці «Полунички» відмовилися у зв`язку з відсутністю електроенергії. Свідок пропонував провести підручними матеріалами провести електроенергію в магазин позивача зі свого приміщення, на що продавці «Полунички» також відмовилися. Свідок зазначає, що з метою збереження товару від наслідків залиття, запропонував перенести увесь товар з магазину полуничка в його приміщення, включити вентилятори та обігрівачі щоб його просушити, на що отримав відмову. Того ж дня [PERSON] пропонувала свідку укласти нотаріальну угоду щодо відшкодування шкоди в повному обсязі, розмір якої буде встановлено пізніше. Проте, на такі умови свідок не погодився. Було домовлено зустрітися 18.10.2023. Також було досягнуто усної угоди про проведення інвентаризації 14 жовтня , починаючи з 10 год., для реалізації чого свідок взяв на себе зобов`язання щодо прибуття електрика та підключення електромережі, понесення усіх супутніх витрат. Вранці 14 жовтня, до визначеного часу свідок привіз до магазину більш потужний пристрій для просушування приміщення та товару. О 10 год спустився в «Полуничку», але двері були зачинені. Магазин «Полуничка» відчинився лише близько 13 год. Зайшовши в магазин виявив, що електроенергія в магазині відновлена, та запропонував провести інвентаризацію, на що отримав відмову, яку продавці пояснили тим, що будуть чекати [PERSON] , яка повідомила, що буде 17 жовтня. 17 жовтня о 19 год. зателефонувала [PERSON] та запропонувала зустрітися. Під час зустрічі позивач надала свідку чотири аркуші, на яких зазначено назву товару, артикул, кількість і загальну суму 279329 грн. Позивач повідомила свідку, що ця сума підлягає компенсації. Свідок зазначає, що пояснив позивачу, що це для нього дуже велика сума, запропонував провести інвентаризацію, подивитися бухгалтерські, первинні документи тощо, на що позивач зазначила, що сума не досить велика та запропонувала сплатити гроші протягом тижня, для чого взяти кредит на ці витрати. На це свідок не погодився. Було домовлено зустрітися 19 жовтня. Під час зустрічі свідок висловив незгоду із сумою збитку, після чого позивач зменшила суму компенсації до 140 тисяч грн. Свідок зазначає, що щодо меблів позивач претензій йому не заявляла. Повідомив, що комісійне обстеження проводилося та акт складався за його відсутністю. Йому взагалі ніхто не запропонувала взяти участь в обстеженні. Допитана як\~свідок [PERSON] \~повідомила суду,\~що працює в кафе ФОП [PERSON] 13 жовтня 2023 року подзвонив [PERSON] і сказав, що сталося залиття. Свідок разом з батьками відразу виїхала до кафе. По приїзду побачила, що [PERSON] і [PERSON] прибрали воду в приміщенні кафе. В цей час завітали працівники «Буфету» та «Полунички». [PERSON] сказав, що їх приміщення вони приберуть. Коли прибрали в кафе - розпочали прибирати «Полуничку», прибирали в темряві. Продавчині були на вулиці і розмовляли по телефону. В цей час були привезені великі вентилятори. [PERSON] запропонував просушити приміщення за допомогою вентиляторів та подовжувачів, які підключили в кафе, а також перенести товар, на що продавці відмовили. На пропозицію встановити прожектор також відмовилися. Після цього продавці зачинили магазин. 14 жовтня 2023 року свідок також була в кафе, хлопці весь час ходили в полуничку з самого ранку, і лише після обіду [PERSON] зайшов до магазину. Допитаний як свідок [PERSON] повідомив суду, що є студентом, приятелює з [PERSON] , допомагає в його підприємницькій діяльності. 13 жовтня 2023 року о 9 ранку прийшов на місце події, зустрівся з [PERSON] . Коли зайшли в кафе, то побачили потом, воду, швидко знайшли причину та ліквідували причину. Розпочали прибирати зал. Коли закінчували прибирання, то прийшла продавець «Полунички» і повідомила, що в них також потоп. Після цього вони разом з [PERSON] і [PERSON] спустилися вниз та почали прибирання. [PERSON] питав чи можна включити світло, на що отримав відмову від продавців «Полунички». Продавець «Полунички» весь час була на телефоні, прибирати не допомагала. [PERSON] запропонував просушити приміщення та перенести товар наверх, в чому було відмовлено. [PERSON] запропонував провести інвентаризацію, та що також було відмовлено та повідомлено що інвентаризацію зроблять пізніше. Прийшовши в кафе вранці наступного дня, разом з [PERSON] спускалися вниз в « [PERSON] », щоб допомогти [PERSON] провести інвентаризацію, проте там було зачинено. Спускалися декілька разів, але весь час було зачинено. Потім [PERSON] спускався сам, свідок залишився наверху. Допитаний як свідок [PERSON] повідомив суду, що є батьком [PERSON] 13 жовтня 2023 року він разом з дочкою приїхали до кафе, де в цей час хлопці вже прибрали, а потім пішли прибирати в «Полуничку». Продавець «Полунички» не брала участі в прибиранні. Свідок запропонував протягнути подовжувач, щоб провести світло в «Полуничку» та просушити приміщення, оскільки приміщення закритого типу, немає вікон і дверей, на що продавець відмовилася. Продавці « [PERSON] » були на вулиці біля дверей, розмовляли по телефону. [PERSON] пропонував продавцю перенести товар наверх, просушити його, провести інвентаризацію, на що продавець відмовила і сказала, що наступного дня буде інвентаризація, після того як прийде їх електрик і запустить електроенергію. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Пунктами 8, 9 частини другої статті 19 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано шкоду, має право на її відшкодування. Однак, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи, шкідливий результат такої поведінки (шкода), причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 776 ЦК України, поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, ч. 1 ст. 776 ЦК України звільняє власника від обов`язку утримувати майно, що йому належить, у разі передання такого майна у найм (оренду). За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України). Згідно зі ст. 767 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню. Наймодавець зобов`язаний попередити наймача про особливі властивості та недоліки речі, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров`я, майна наймача або інших осіб або призвести до пошкодження самої речі під час володіння та/або користування нею. Наймач зобов`язаний у присутності наймодавця перевірити справність речі. Якщо наймач у момент передання речі в його володіння не переконається у її справності, річ вважається такою, що передана йому в належному стані. Частиною 1 статті 780 ЦК України передбачено, що шкода, завдана третім особам у зв`язку з володінням та/або користуванням річчю, переданою у найм, відшкодовується наймачем на загальних підставах. Згідно з ч. 2 ст. 780 ЦК України шкода, завдана у зв`язку з володінням та/або користуванням річчю, відшкодовується наймодавцем, якщо буде встановлено, що це сталося внаслідок особливих властивостей або недоліків речі, про наявність яких наймач не був попереджений наймодавцем і про які він не знав і не міг знати. Умова договору найму про звільнення наймодавця від відповідальності за шкоду, завдану внаслідок особливих властивостей чи недоліків речі, про наявність яких наймач не був попереджений наймодавцем і про які він не знав і не міг знати, є нікчемною. Судовим розглядом встановлено, що на час спричинення позивачці шкоди залиттям нежитлового приміщення на першому поверсі за адресою: [ADDRESS] , з нежитлового приміщення на другому поверсі за адресою: [ADDRESS] , це нежитлове приміщення знаходилося у користуванні ФОП [PERSON] на відповідній правовій підставі Договору оренди нежитлового приміщення №1 від 01 жовтня 2023 року зі строком дії до 01 вересня 2026 року. За умовами вказаного договору, зокрема згідно з п. 4.2, 4.4, орендар несе повну відповідальність за дотримання правопорядку, правил експлуатації інженерних мереж і будівельних споруд, правил і техніки безпеки, пожежної безпеки і санітарії в приміщенні і на території. Орендар несе відповідальність перед третіми особами за нанесення матеріального збитку з його вини в процесі використання приміщення, в т.ч. перед власниками сусідніх з приміщенням об`єктів. У зв`язку перебування нежитлового приміщення відповідачів на час спричинення шкоди в оренді, до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення ст. 322 ЦК України. Таким чином, за відсутності обставин, передбачених ч. 2 ст. 780 ЦК України, відповідальність за шкоду, завдана у зв`язку з володінням та/або користуванням річчю, переданою у найм, покладається на наймача. Судовим розглядом встановлено, що при передачі наймачу ФОП Камінському нежитлового приміщення згідно з Актом прийому-передачі майна від 01.10.2023 були відсутні особливі властивості або недоліки майна, про наявність яких наймач не був попереджений наймодавцем і про які він не знав і не міг знати, що підтверджується змістом зазначеного Акту, а саме: «Приміщення знаходиться у задовільному стані і придатне до експлуатації. Орендар не має претензій до майна Орендодавця». Враховуючи відсутність обставин, передбачених ч. 2 ст. 780 ЦК України, відповідальність за шкоду, заподіяну ФОП [PERSON] залиттям нежитлового приміщення, покладається на наймача нежитлового приміщення другого поверху за адресою: [ADDRESS] , - ФОП [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Однією із засад цивільного судочинства є диспозитивність, змість якої полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18, пункт 41). Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 70), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18, пункт 66), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19, пункт 27), від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17 (провадження № 14-46цс20, пункт 33.2). Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (див. пункт 8.10. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 910/15792/20 (провадження № 12-31гс22)). Визначення в позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) повинно відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі № 686/20282/21 (провадження № 14-102цс22). З огляду на положення ст. 1166 ЦК України, належним відповідачем у вказаній категорії справ є особа неправомірними діями чи бездіяльністю якої завдано майнової шкоди позивачу. Звертаючись до суду з цим позовом, ФОП [PERSON] визначила співвідповідачами співвласників нежитлового приміщення 2 поверху за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно з частинами першою-другою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. На час пред`явлення позову ФОП [PERSON] була обізнана про наявність вказаного договору, оскільки мала у своєму розпорядженні його копію. Правом витребувати оригінал вказаного договору у відповідачів чи третьої особи в порядку ст. 84 ЦПК України, з метою підтвердження або спростування його змісту, позивач не скористалася. Під час підготовчого судового засідання, своїм правом замінити первісного відповідача належними під час підготовчого судового засідання позивач не скористалася, у зв`язку з чим згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України несе ризик настання негативних наслідків, пов`язаних із невчиненням цієї процесуальної дії. Доводи позивача про те, що саме співвласники нежитлового приміщення другого поверху, а саме [PERSON] та [PERSON] відповідальні за шкоду, спричинену позивачу, оскільки допустили бездіяльність, що полягала у невжитті належних і достатніх заходів, для організації технічної експлуатації систем та каналізації нежитлового приміщення, яке перебуває у їх спільній частковій власності, що призвело до виникнення аварійної ситуації та залиття приміщення, яке орендує позивач, суд відхиляє, оскільки як встановлено судом, на час завдання шкоди належне відповідачам приміщення перебувало в правомірному користуванні третьої особи на підставі договору оренди, за умовами якого саме на наймача покладався обов`язок та відповідальність за дотримання правил експлуатації інженерних мереж і будівельних споруд, правил і техніки безпеки; саме на третю особу покладалася відповідальність за шкоду перед третіми особами за нанесення матеріального збитку з його вини в процесі використання приміщення, в т.ч. перед власниками сусідніх з приміщенням об`єктів, зокрема перед ФОП [PERSON] . При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. При цьому, суд враховує, що незалучення належного відповідача до участі у справі має наслідком неможливість вирішення судом питання про обґрунтованість або необґрунтованість позовних вимог, які можуть бути вирішені за належного суб`єктного складу учасників справи, оскільки належний відповідач позбавлений можливості вчинення процесуальних дій, які передбачені законом, зокрема, подання відзиву на позовну заяву, зустрічного позову, заяви про застосування позовної давності тощо. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 травня 2023 року у справі № 711/1344/21 (провадження № 61-28св23). З урахуванням викладеного, суд відмовляє ФОП [PERSON] в особі представника - адвоката Мироненка Станіслава Станіславовича у задоволенні позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] , третя особа- Фізична особа-підприємець [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття приміщення - у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача. Разом з тим, наведені обставини не перешкоджають позивачу звернутись із новим позовом, визначившись із належним суб`єктним складом відповідачів. У зв`язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивача згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed