Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника - адвоката Куліша Б.М., звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 23 березня 2005 року по 06 березня 2013 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від вказаного шлюбу мають спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25 травня 2009 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на доньку [PERSON] в розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 06 травня 2009 року і до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 19 квітня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на сина [PERSON] у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів відмовлено, яке в подальшому постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року скасовано, та постановлено зменшити розмір аліментів, які стягуються на доньку [PERSON] та сина [PERSON] судовими рішеннями з частки до 1/6 частини на кожну дитину від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час на утриманні позивача знаходяться двоє неповнолітніх дітей, коштів призначених вищезазначеною постановою суду не вистачає для забезпечення повноцінного життя та розвитку дітей, стан здоров`я яких погіршився. Крім того, у [PERSON] змінився матеріальний та сімейний стан, остання проживає та на постійній основі доглядає за своєю матір`ю [PERSON] , 1943 року народження, що унеможливлює працевлаштування позивача. [PERSON] з дітьми не спілкується, життям, навчанням та здоров`ям не цікавиться. Відповідач працює в управлінні справами Апарату Верховної Ради України, має офіційний дохід, який за останній час збільшився. З огляду на зазначене, позивач вважає, що слід збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання сина [PERSON] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначивши аліменти на двох дітей в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків - два дні з дня тримання копії даної ухвали. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 травня 2025 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 06 червня 2025 року (вхід. від 09 червня 2025 року № 33010) через систему «Електронний суд» від представника [PERSON] - адвоката Падалко О.Ю., надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позову, вважає позов безпідставним та необґрунтованим. Вказано, що відповідач довгий час сплачував аліменти на двох дітей в розмірі 50 % від всіх видів свого заробітку, надалі постановою Київського апеляційного суду вказаний розмір аліментів було зменшено до розміру передбаченого законодавством на двох дітей - в розмірі 33 %. Крім того, зазначені позивачем в даному позові підстави для збільшення розміру аліментів існували на момент ухвалення постанови Київського апеляційного суду та були враховані судом апеляційної інстанції. Додатково зазначає, що відповідач має ряд захворювань, про що свідчать копії виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] . Відповідач просить врахувати зазначене у відзиві при ухваленні рішення по справі. 07 липня 2025 року (вхід. від 08 липня 2025 року № 39170) через систему «Електронний суд» від представника [PERSON] - адвоката Куліша Б.М., надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач не погоджується з позицією відповідача та наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав зазначених в позові. Крім того, до відповіді на відзив на позовну заяву долучено довідку про отримання позивачем державної соціальної допомоги, копії результатів медичного обстеження [PERSON] , копію висновку лікарської комісії відносно [PERSON] та копію довідки виданої [PERSON] . Відповідач [PERSON] правом подання заперечень не скористався. 26 липня 2025 року (вхід. від 28 липня 2025 року № 43525) через систему «Електронний суд» від представника [PERSON] - адвоката Падалко О.Ю., надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] 29 липня 2025 року представник [PERSON] - адвокат Куліша Б.М., подав до суду заяву про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: копії результатів аудіометрії [PERSON] , копії рахунку на оплату медичних досліджень [PERSON] . В судовому засіданні 29 липня 2025 року позивач [PERSON] та її представник - адвокат Куліш Б.М., позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві. Додатково зазначили, що спільні діти сторін проживають з позивачем, перебувають на її утриманні, а розмір аліментів, що визначений постановою Київського апеляційного суду, є недостатнім для забезпечення дітям рівня життя, необхідного для їх фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Окрім двох неповнолітніх дітей, на утриманні позивача перебуває також матір останньої, яка є особою з інвалідністю І групи та потребує постійного стороннього догляду, що в свою чергу унеможливлює працевлаштування [PERSON] . Відповідач працює головним науковим консультантом в Апараті Верховної Ради України, має стабільний високий дохід, інших осіб на утриманні не має, а тому може сплачувати аліменти на дітей в більшому розмірі. На підставі викладеного просили позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні 29 липня 2025 року, представник відповідача [PERSON] - адвокат Падалко О.Ю., щодо задоволення позовних вимог заперечувала з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначила, що відповідач сплачує аліменти на двох дітей в передбаченому законом розмірі, бажає допомагати своїм дітям матеріально, однак останній не зобов`язаний утримувати свою колишню дружину - позивача [PERSON] , яка, серед іншого, створює перешкоди у спілкуванні батька з дітьми, а також колишню тещу. Зазначені позивачем підстави для збільшення розміру аліментів вже були дослідженні та враховані судом апеляційної інстанції під час розгляду справи про зменшення розміру аліментів, а тому позов задоволенню не підлягає. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представників сторін, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 23 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 412 між сторонами зареєстровано шлюб. Під час шлюбу у сторін народились діти - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2423, та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 27. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25 травня 2009 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 06 травня 2009 року і до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (справа № 2-1838/09). Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2013 року шлюб між сторонами розірвано (справа № 755/2828/13-ц). Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 19 квітня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (справа № 755/3153/13-ц). Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року позов [PERSON] про зменшення розміру аліментів залишено без задоволення (справа № 755/10352/23). Постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року скасовано, постановлено зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25 травня 2009 року, по цивільній справі № 2-1838/09, яким присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі з усіх видів заробітку щомісячно, до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; зменшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 19 квітня 2013 року, по цивільній справі № 755/3153/13, яким присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (справа № 755/10352/23). Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно із довідкою від 17 грудня 2024 року № 1133, [PERSON] навчається на денному відділенні Київського фахового коледжу архітектури, будівництва та управління на 2 курсі, спеціальності «Архітектура», термін закінчення навчання 30 червня 2027 року. Відповідно до довідки від 23 січня 2025 року № 02-24/04, [PERSON] навчається на очній формі навчання в Гімназії № 258 Дніпровського району м. Києва в 9-А класі. Згідно наявних в матеріалах справи копії довідки до акта огляду медико-соціальної експертною комісією від 19 січня 2023 року та копії висновку лікарської комісії від 04 грудня 2024 року, матір позивача [PERSON] - [PERSON] , 1943 року народження є особою з інвалідністю І-А групи внаслідок психічного розладу безстроково, обмежена до здатності самообслуговування, спілкування та контролю своєї поведінки, проживає разом з [PERSON] . Відповідно до довідки від 12 вересня 2024 року [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та отримує допомогу на догляд за інвалідом І або ІІ групи, яка за період з квітня 2024 року по вересень 2024 року склала 14 600,00 грн. [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціальної та ветеранської політики Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, з 01 березня 2025 року по 31 серпня 2025 року, про що свідчить довідка від 24 червня 2025 року № 6083. З копії договору дарування від 20 серпня 1998 року, вбачається, що позивач [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] . В матеріалах справи також містяться копії медичних довідок, консультативних висновків та аудіограм відносно [PERSON] , 2007 року народження та [PERSON] , 2009 року народження, квитанції, платіжні інструкції та фіскальні чеки на купівлю товарів в аптеках, квитанції про сплату навчання [PERSON] . Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно із статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21 тощо. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. Як уже зазначалось раніше, [PERSON] звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на доньку [PERSON] , 2007 року народження та сина [PERSON] , 2009 року народження, оскільки присуджених аліментів в розмірі 1/6 на кожну дитину не вистачає, а позивач в силу зміни свого матеріального стану не здатна самостійно задовольнити всі потреби дітей та забезпечити їм належний рівень життя. Згідно із частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із статтею 7 Закону України «Про державний бюджет» прожитковий мінімум у 2025 році складає: для дітей віком від 6 до 18 років - 3 196 гривень. Відповідно до статті 8 Закону України «Про державний бюджет» мінімальний розмір заробітної плати з 01 січня 2025 року - 8 000 гривень. Згідно із наданої позивачем копії звіту про здійснення відрахування та виплат Управлінням Верховної Ради України за виконавчим документом № 755/3153/13-ц від 26 червня 2013 року щодо [PERSON] , за січень 2025 року останньому нараховано зарплату в розмірі 64 444,89 грн, утримано податків та інших обов`язкових платежів в розмірі 14 822,31 грн, відсоток (частка) стягнення становить 16, 67 %, а утримана сума - 1 598,00 грн. Крім того, станом на 01 лютого 2025 року сума переплати аліментів становить 36 918,25 грн. Проте, позивач не надала суду жодних документально підтверджених доказів щодо зміни розміру доходів відповідача, чи дійсно у відповідача збільшився розмір заробітної плати або інших доходів. Позивачка не довела, що відповідач отримує дохід, який значно покращив його матеріальне становище з моменту прийняття постанови Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року про зменшення розміру аліментів, що надає [PERSON] можливість сплачувати аліменти у новому, більшому розмірі. Клопотання про витребування доказів від відповідного податкового органу щодо доходів відповідача позивач до суду не подала. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків і в даному випадку зазначає, що позивачем не надано належних доказів розміру матеріального забезпечення спільних дітей сторін самою [PERSON] . Водночас, здійснення [PERSON] догляду за своєю матір`ю [PERSON] , 1943 року народження не звільняє позивача від обов`язку матеріально забезпечувати своїх дітей, та не має покладати на відповідача додатковий майновий тягар по забезпеченню та утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] . Більше того, самі по собі хвороби дітей та здійснення витрат на лікування та навчання дітей, збільшення витрат позивача на утримання дітей не є обставинами у розумінні статті 192 СК України, які самі по собі надають право просити збільшення розміру аліментів. Суд звертає увагу, що позивач, посилаючись на понесення додаткових витрат у зв`язку із лікуванням та проходженням обстежень дітей не позбавлена можливості звернутись з позовом щодо стягнення додаткових витрат, понесених на такі лікування та обстеження, які стягуються одноразово, лише у разі не вирішення батьками в добровільному порядку зазначеного питання. Такі обставини не дають правових підстав для збільшення розміру аліментів, а тому доводи позивача не є обґрунтованими. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, враховуючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку що [PERSON] не надала достатніх та обґрунтованих доказів на підтвердження обставин, передбачених статтею 192 СК України, які б давали підстави для збільшення розміру аліментів, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed