Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», на виконання своїх зобов`язань надає відповідачу послуги з постачання теплової енергії, але вона неналежно виконує свої зобов`язання щодо здійснення оплати за них, має заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за\~спожиту послугу\~з постачання\~теплової енергії\~та плату\~за абонентське\~обслуговування за\~адресою:\~ [ADDRESS] у загальному розмірі 41\~484,67 грн, а також сплачений ним судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Процесуальні дії у справі. 13 травня 2025 року позовна заява надійшла до суду. 22 травня 2025 року судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 23\~травня 2025\~року позовна\~заява прийнята\~до розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками направлялась судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Заяв та клопотань від сторін не надходило. В зв`язку з ненаданням відповідачами відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом. Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» надає послуги з постачання теплової енергії. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №424485139 від 29 квітня 2025 року, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі виданих державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитною Н. В. свідоцтв про право на спадщину: реєстровий номер 1001, від 18 жовтня 2021 року, на 1/2\~частку квартириза вищевказаною адресою та реєстровий номер 1017 від 25 жовтня 2021 року, на 1/2\~часткуцієї ж квартири. Отже, судом встановлено, що відповідач є власником квартири, і відповідно є споживачем послуг, які надає позивач, але оплату за надані послуги здійснює не в повному обсязі, у зв`язку з чим має заборгованість. За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за послугу з постачання теплової енергії за період з 01 грудня 2017 року по 01 березня 2025 року складає 41\~276,37 грн, за абонентське обслуговування за період з 05 листопада 2021 року по 01 березня 2025 року 208,30грн. Правильність нарахування підтверджується відповідним розрахунком, який відповідачем не спростовано. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань з оплати наданих послуг. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК, договір є обов`язковим для виконання сторонами, приписами ст.525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п.1 ч.3 ст.20 вищевказаного Закону). 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. З часу набрання чинності цим Законом, споживачам встановлено плату за абонентське обслуговування, згідно з п.11 ч.1 ст.1 якого - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 1, 5 ч.2 ст.7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (норма ч.1 ст.1218 ЦК). Згідно з нормою ч.4ст.319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК). Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд дійшов наступного висновку. Відповідач прийняла у спадщину квартиру за адресою: [ADDRESS] , а отже прийняла обов`язки спадкодавців щодо утримання вказаного спадкового майна, які не є такими, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, в розумінні норми, встановленої статтею 1219 ЦК України. Після переходу житла у власність відповідача, послуги, що надаються позивачем, не оплачуються, що свідчить про те, що новий власник не виконує належним чином покладені на нього законом обов`язки з утримання житла, тому право позивача є порушеним і підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача на його користь загальної суми заборгованості. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved