Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

20.06.2025 до суду надійшла позовна заява Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області до [PERSON] , третя особа Комунальне некомерційне підприємство Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльська міська центральна лікарня» про стягнення витрат на лікування потерпілого внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Свої позовні\~вимоги позивач\~обґрунтовує тим,\~що відповідно\~до ухвали\~Ізмаїльського міськрайонного\~суду Одеської\~області від\~08.02.2024\~у справі\~№ 946/9399/23\~(провадження\~№ 1-кп/946/273/24)\~ [PERSON] ,\~обвинуваченого у\~вчиненні кримінального\~правопорушення,\~передбаченого ч.\~1\~ст.\~286\~КК України,\~на підставі\~ ст.\~46\~КК України\~звільнено з\~нереабілітуючих підстав\~від кримінальної\~відповідальності у\~зв`язку з\~примиренням винного\~з потерпілим.\~Кримінальне провадження\~№ 946/9399/23\~за обвинуваченням\~ [PERSON] \~за ч.\~1\~ст.\~286\~КК України\~закрито. Судом установлено,\~що 03.09.2023\~о 13:06\~годині в\~м.\~Ізмаїлі Одеської\~області водій\~ [PERSON] ,\~керуючи технічно\~справним автомобілем\~марки «Kia»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~і рухаючись\~по вул.\~Авраамівська з\~боку \~вул.\~Євгена Коновальця\~в напрямку\~вул.Княгині\~Ольги та\~в порушення\~вимог Правил\~дорожнього руху,\~а саме:\~п.2.3-б,\~ п.16.11,\~не надав\~перевагу у\~русі велосипеду\~червоного кольору\~під керуванням\~велосипедиста [PERSON] ,\~в результаті\~чого на\~перехресті скоїв\~з нею\~зіткнення,\~та в\~подальшому велосипедист\~ [PERSON] \~в результаті\~зіткнення не\~втримала рівновагу\~та контактувала\~із рухаючимся\~в попутному\~з нею\~напрямку вантажним\~автопоїздом у\~складі тягача\~марки «DAF»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~з напівпричепом\~«Fruehauf»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] .\~В результаті\~дорожньо-транспортної\~пригоди велосипедисту\~ [PERSON] \~спричинено тілесні\~ушкодження у\~вигляді відкритого\~багато уламкового\~черезнадвиросткового перелому\~лівої стегнової\~кістки зі\~зміщенням уламків,\~рваної рани\~лівого стегна,\~відкритого багато\~уламкового перелому\~обох кісток\~лівої гомілки\~нижньої третини\~зі зміщенням\~уламків,\~відкритого уламкового\~перелому лівої\~п`яткової\~кістки зі\~зміщенням уламків,\~рвано-розчавленої\~скальпованої рани\~лівої гомілки\~та стопи,\~які не\~викликали небезпечні\~для життя\~явища та\~відноситься до\~тілесних ушкоджень\~середньої тяжкості\~за ознакою\~тривалого розладу\~здоров`я\~строком понад\~3\~тижні (більш\~ніж 21\~день). На запит Ізмаїльської окружної прокуратури Комунальним некомерційним підприємством Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльська міська центральна лікарня» своїм листом № 01/06-402 від 30.04.2025 повідомлено, що потерпіла [PERSON] , [INFO] , була госпіталізована до КНП ІМР ІРОО «ІМЦЛ», де проходила стаціонарне лікування в період часу з 03.09.2023 по 16.11.2023. Медична допомога [PERSON] надавалась відповідно до Договору № 1792-Е123-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій «Спеціалізована медична допомога», відповідно до якого кошти за її лікування в сумі 19 179,00 грн. сплачено НСЗУ у повному обсязі. Крім того, на лікування [PERSON] витрачено кошти у розмірі 3 022,77 грн. з бюджету Ізмаїльської міської територіальної громади (вартість комунальних послуг відповідно до розрахунку вартості ліжко-днів у відділенні анестезіології і інтенсивної терапії та травматологічному відділенні КНП ІМР ІРОО «ІМЦЛ»). Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілої в межах вказаного кримінального провадження не заявлявся, в добровільному порядку вказані кошти не відшкодовано. 27 червня 2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Укрпоштою надіслано відповідачу ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позову з додатком, які відповідач отримав 15.07.2025, про що свідчить його особистий підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення Укрпошти. Відповідач 28.07.2025 року надав клопотання про долучення до матеріалі справи квитанції №ПН543 від 25.12.2023 про переказ 18650 грн. за набір металоконструкції для остеосинтезу кістки (комплект) за [PERSON] . У клопотанні відповідач зазначив, що з позовними вимогами не згодний повністю. Він з моменту ДТП повністю сплачував витрати, пов`язанні з лікуванням [PERSON] , забезпеченням її медикаментами та перебуванням у лікарні. Не ухилявся від допомоги потерпілій. Всього він на потерпілу потратив 90000 грн. та окремо 38тис.грн моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.02.2024 у справі № 946/9399/23 (провадження № 1-кп/946/273/24) [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України звільнено з нереабілітуючих підстав від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Кримінальне провадження № 946/9399/23 за обвинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України закрито. Під час\~розгляду справи\~№ 946/9399/23 від 08.02.2024, судом було встановлено, що 03.09.2023 о 13:06 годині в м. Ізмаїлі Одеської області водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «Kia», реєстраційний номер [NUMBER] , і рухаючись по вул. Авраамівська з боку вул. Євгена Коновальця в напрямку вул. Княгині Ольги та в порушення вимог Правил дорожнього руху, а саме: - п.2.3-б, згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі: - п.16.11 згідно з яким на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перетину проїжджих частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, водій [PERSON] , при виїзді на перехрестя вул. Січових стрільців, яка по відношенню до вул. Авраамівська є головною дорогою та перед яким встановлено дорожній знак 2.1 «дати дорогу», передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розраховував на їх відвернення, не надав перевагу у русі велосипеду червоного кольору під керуванням велосипедиста [PERSON] , яка наближалась до вказаного перехрестя по вул. Січових стрільців по головній дорозі з боку вул. Українського фронту, в результаті чого на перехресті скоїв з нею зіткнення, та в подальшому велосипедист [PERSON] в результаті зіткнення не втримала рівновагу та контактувала із рухаючимся в попутному з нею напрямку вантажним автопоїздом у складі тягача марки «DAF», реєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом «Fruehauf», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедисту [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритого багато уламкового черезнадвиросткового перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, рваної рани лівого стегна, відкритого багато уламкового перелому обох кісток лівої гомілки нижньої третини зі зміщенням уламків, відкритого уламкового перелому лівої п`яткової кістки зі зміщенням уламків, рвано-розчавленої скальпованої рани лівої гомілки та стопи, які не викликали небезпечні для життя явища та відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більш ніж 21 день). На запит Ізмаїльської окружної прокуратури Комунальним некомерційним підприємством Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльська міська центральна лікарня» своїм листом № 01/06-402 від 30.04.2025 повідомлено, що потерпіла [PERSON] , [INFO] , була госпіталізована до КНП ІМР ІРОО «ІМЦЛ», де проходила стаціонарне лікування в період часу з 03.09.2023 по 16.11.2023. Медична допомога [PERSON] надавалась відповідно до Договору № 1792-Е123-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій «Спеціалізована медична допомога», відповідно до якого кошти за її лікування в сумі 19179грн. сплачено НСЗУ у повному обсязі. Крім того, на лікування [PERSON] витрачено кошти у розмірі 3022,77грн. з бюджету Ізмаїльської міської територіальної громади (вартість комунальних послуг відповідно до розрахунку вартості ліжко-днів у відділенні анестезіології і інтенсивної терапії та травматологічному відділенні КНП ІМР ІРОО «ІМЦЛ»). Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілої в межах вказаного кримінального провадження не заявлявся, в добровільному порядку вказані кошти до державного та місцевого бюджетів не відшкодовано. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. За змістом ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Частиною 1 статті 167 Цивільного кодексу України встановлено, що Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Статтею 170 Цивільного кодексу України передбачено, що Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Згідно зі ст.18 Закону України «Основ законодавства про охорону здоров`я», фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері. Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства. Відповідно до ст.89 Бюджетного кодексу України, видатки на фінансування лікарні широкого профілю, оплату комунальних послуг та енергоносіїв комунальних закладів охорони здоров`я, які належать відповідним територіальним громадам, для забезпечення надання медичних послуг за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, а тому несплата коштів відповідачем суттєво зачіпає інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладів охорони здоров`я. Держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування. З урахуванням наведеного, спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів. Частиною 4 статті 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Таким чином, відповідно до положень Конституції України право комунальної власності територіальної громади захищається державою на рівних умовах з правом власності інших суб`єктів. Відповідно до положень ч. ч. 5, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином обставини, визначені ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.02.2024 у справі № 946/9399/23 є встановленими та не підлягають доказуванню. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Таким чином, шкода, завдана [PERSON] , у даному випадку має причинно-наслідковий зв`язок з протиправною винною поведінкою відповідача, а саме недотримання правил дорожнього руху України, що встановлено в ухвалі Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.02.2024 у справі № 946/9399/23. Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Згідно ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Листом від 30.04.2025 № 01/06-402 КНП ІМР ІРОО «ІМЦЛ» надано розрахунок вартості лікування [PERSON] , відповідно до якого з Державного бюджету України (кошти НСЗУ) витрачено 19 179грн., з місцевого бюджету 3022,77 грн. Таким чином, на підставі ст. 1206 ЦК України вартість лікування в сумі 19179грн., сплачена НСЗУ на підставі Закону України «Про медичні гарантії» та згідно договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, підлягає стягненню до Державного бюджету України, а витрати лікарні, що залишилися непокриті згідно укладеного договору в сумі 3022,77грн., підлягають стягненню до місцевого бюджету Ізмаїльської міської територіальної громади. Наразі механізм фінансування КНП ІМР ІРОО «ІМЦЛ» змінено і воно здійснюється НСЗУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КНП ІМР ІРОО «ІМЦЛ» та НСЗУ Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні. При цьому, вартість комунальних послуг КНП ІМР ІРОО «ІМЦЛ» сплачується за рахунок коштів бюджету Ізмаїльської міської територіальної громади. Відповідно до ст. 89 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад належать у тому числі видатки на охорону здоров`я. Відповідно до статті 3 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації. Відповідно до статуту, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 420 від 15.07.2022, Комунальне некомерційне підприємство Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльська міська центральна лікарня» є закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам у порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом (п. 1.1. Статуту). Засновником Підприємства є Ізмаїльська міська рада Ізмаїльського району Одеської області, яка є вищим органом управління (п. 1.3. Статуту). Підприємство провадить господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку (1.6. Статуту). Згідно з п. 5.3. джерелами формування майна та коштів Підприємства, зокрема, є: комунальне майно, передане Підприємству Засновником або в порядку, визначеному Засновником; кошти, отримані за договорами про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеними Підприємством з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення; кошти міського бюджету (бюджетні кошти), отримані в установленому порядку. Ненадходження коштів до відповідного бюджету призводить до порушень діяльності зазначеного лікувального закладу щодо безоплатного надання медичних послуг населенню та порушує інтереси держави, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення до суду з позовом для їх захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Тобто, послуги КНП ІМР ІРОО «ІМЦЛ», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено «Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086. НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми, зокрема й на 2023 рік. В той же час, оскільки НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілої, яка перебувала на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] - на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП ІМР ІРОО «ІМЦЛ», кошти в сумі 19179грн. необхідно стягнути з [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету України, а кошти в сумі 3022,77грн. до місцевого бюджету Ізмаїльської міської територіальної громади. Невідшкодування витрат, здійснених КНП ІМР ІРОО «ІМЦЛ» за рахунок державного та місцевого бюджетів, на стаціонарне лікування потерпілої від злочину негативно впливає на фінансування лікування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 та п.8 ч.2\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України. Той факт,\~що відповідач\~примирився із\~потерпілою та\~передавав їй\~певні кошти\~на лікування\~та за\~моральну шкоду\~не звільняє\~його від\~обов`язку відшкодувати\~кошти,\~що були\~сплачені з\~Державного бюджету\~та з\~місцевого бюджету\~на лікування\~ [PERSON] .\~Доказів відшкодування\~цих витрат\~саме до Державного та місцевого бюджету суду відповідачем не надано та про їх існування не повідомлено. За таких\~обставин,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~обґрунтований та\~підлягає задоволенню,\~а отже,\~на користь\~держави в\~особі Національної\~служби здоров`я\~України підлягає стягненню з [PERSON] витрати на лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON] у сумі 19179грн., а також в частині стягнення з відповідача до бюджету Ізмаїльської міської територіальної громади в особі Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області витрати на лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON] в сумі 3022,77грн. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Outcome: approved