Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД», в особі директора Тітаренка І.А., звернулось до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В обґрунтування позову вказує, що відповідачка [PERSON] приєдналась до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам шляхом підписання заяви-приєднання від 07.10.2021р. та їй, як суб`єкту ринку природного газу, присвоєно ЕІС-код 56ХМ38A154990151 (особовий рахунок № [NUMBER] ). Пунктом 2.1 розділу ІІ Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2500 від 30.09.2015р., визначено, що постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» здійснило постачання природного газу боржнику за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 339, для використання в побуті. У порушення умови Типового договору та Правил постачання відповідачка оплату за послуги з газопостачання здійснювала не у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за поставлений природний газ, за період 01.01.2019р. до 30.04.2022р., в сумі 40 350,49, яка станом на день подачі позовної заяви, відповідачкою лишається несплаченою. 05 липня 2024 року між ТзОВ «Черкасигаз Збут» та ТзОВ «ХОЛД ЛІМІТЕД» укладено договір про відступлення права вимоги №05/07-24, відповідно до умов якого, Первісний кредитор (ТОВ «Черкасигаз Збут») відступив, а Новий кредитор (ТОВ «ХОЛД ЛІМІТЕД») прийняв право вимоги заборгованостей, строк оплат яких настав (Право вимоги), які виникли за договорами постачання природного газу, які були укладені між ТзОВ «Черкасигаз Збут» та побутовими споживачами за переліком та у сумах, які зазначені у додатку №1 до цього Договору. Відповідно до Акту та Реєстру боржників Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги, ТзОВ «ХОЛД ЛІМІТЕД» набув права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] у розмірі 40 350,49 грн. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачці нараховані 3% річних від простроченої суми боргу 1 754,42 грн. та інфляційна складова боргу, яка становить 7 373,42 грн. А тому, просить суд стягнути з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» заборгованість за спожитий природний газ в загальному розмірі 40 350,49 грн., 3% річних в сумі 1 754,42 грн. та інфляційну складову боргу в сумі 7 373,42 грн., а також судовий збір в розмірі 3 028 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.06.2025 року відкрито провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому, 22.07.2025 року керівником ТзОВ «ХОЛД ЛІМІТЕД» - Тітаренком І.А. до суду подано заяву, в якій останній вказує, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ він підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки за адресою, за якою рахується борг, яка також є її зареєстрованим місцем проживання. Натомість судова повістка-повідомлення на ім`я відповідачки [PERSON] повернулась до суду без вручення відповідачці з причин відсутності останньої за вказаною адресою. Відтак, в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК відповідачка є належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідачки шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду. Відтак, справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачки, яка повідомлялась у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, однак, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, та зі згоди представника позивача щодо такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що у грудні 2019 року ТзОВ «ХОЛД ЛІМІТЕД» зареєстровано як юридична особа, код ЄДРПУО: 43421864, основним видом економічної діяльності якої є діяльність у сфері права, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.07.2024р. /а.с. 16/. Суд також дослідив типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2500 (далі Типовий договір) /а.с. 6-7/. Згідно з п. 1.2. Типового договору визначено, що умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2496, та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Відповідно до п. 1.3. Типового договору визначено, що цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Пунктом 2.1 розділу II Типового договору, визначено, що постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені типовим договором. Згідно з положеннями п. 4.3, 4.6 Типового договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць, крім випадків зміни постачальника природного газу. При здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. При здійсненні постачання природного газу в рамках комерційної пропозиції постачальника строк оплати рахунка постачальника визначається комерційною пропозицією постачальника. Пунктом п. 5.2 розділу V Типового договору, визначено, що споживач зобов`язується: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи, забезпечувати своєчасну та повну оплачу послуг Постачальника (вартість природного газу) згідно з умовами цього Договору. Згідно з положеннями п. 8.1 розділ VIII Типового договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену Типовим Договором та чинним законодавством. Як вбачається із заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТзОВ «Черкасигаз Збут» від 07.10.2021р., відповідачка [PERSON] приєдналась до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТзОВ «Черкасигаз Збут» для постачання останнім природного газу до об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] /а.с. 5/. Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що відповідачка має заборгованість за спожитий природний газ, за період із 01.01.2019 року по 30.04.2025 року включно, в загальній сумі 40\~359,49 грн. Зазначена заборгованість виникла станом на кінець квітня 2022 року, із того часу залишилася незмінною та складає 40 359,49 грн. Окрім того, із зазначеного розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка [PERSON] частково сплачувала борг за спожитий природний газ, зокрема: у жовтні 2021 року 10 000 грн., грудні 2021 року 8 000 грн., у лютому 2022 року 10 000 грн., що позивачем враховано під час визначення кінцевої суми боргу /а.с. 9/. 05 липня 2024 року між ТзОВ «Черкасигаз Збут» та ТзОВ «ХОЛД ЛІМІТЕД» був укладений договір про відступлення права вимоги №05/07-24, відповідно до умов якого Первісний кредитор (ТзОВ «Черкасигаз Збут») відступив, а Новий кредитор (ТзОВ «ХОЛД ЛІМІТЕД») набув право вимоги заборгованостей, строк оплат яких настав (Право вимоги), які виникли за договорами постачання природного газу, які були укладені між ТОВ «Черкасигаз Збут» та побутовими споживачами за переліком та у сумах, які зазначені у додатку 1 до цього Договору /а.с. 11-12/. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 17.12.2024р. до акту приймання-передачі Права вимоги від 17.12.2024р. до договору про відступлення права вимоги №05/07-24 від 05 липня 2024 року, ТзОВ «ХОЛД ЛІМІТЕД» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] у розмірі 40 350,49 грн. /а.с. 14/. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VIII (далі Закон №2189), до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2189 передбачено, що виконавцями послуги з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» № 329-VIII від 09.04.2015р. (далі Закон №329), постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону №329, споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Взаємовідносини між постачальниками та споживачами природного газу регулюються також Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2496 від 30 вересня 2015 року (далі Правила №2496). Абзацами 1, 2 п. 3 Розділу І Правил №2496, у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, передбачено, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Абзацом 5 п. 5 Розділу І Правил №2496 у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, встановлено, що заява-приєднання - письмова заява-приєднання споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, складена відповідно до вимог цих Правил. Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил №2496 у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Особливості здійснення постачання природного газу побутовому споживачу постачальником «останньої надії» визначені розділом VI цих Правил. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 633 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, із досліджених у судовому засіданні матеріалів цивільної справи, вбачається, що відповідачка є споживачем послуг з постачання природного газу, в розумінні положень Законів №2189 та №329, які їй надавало ТзОВ «Черкасигаз Збут», за адресою: м. Черкаси, вул. Надпільна, 339. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно зі статтею 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. З вищевикладеного слідує, що позивач, як Новий кредитор, на підставі договору про відступлення права вимоги №05/0724 від 05.07.2024р., набув право грошової вимоги до відповідачки за договором постачання природного газу побутовим споживачам, до умов якого відповідачка приєдналась шляхом підписання заяви-приєднання від 07.10.2021р. Оскільки відповідачка [PERSON] будучи споживачем комунальної послуги, яка надавалася ТзОВ «Черкасигаз Збут» до будинку [ADDRESS] , однак, своєчасно та у повному обсязі не вносила плату за надані їй послуги з постачання природного газу, за нею станом на 01.05.2025р. обліковується заборгованість, яка виникла за період із 01.01.2019р. по 30.04.2022р. включно, розмір якої не змінився та становить 40\~350,49 грн. Зазначене стверджується розрахунком заборгованості, складеним ТзОВ «Черкасигаз Збут», який узгоджується із відповідним розрахунком, складеним позивачем, як Новим кредитором. Вказаний розрахунок є зрозумілим, чітким та об`єктивним, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом існування заборгованості відповідачки перед позивачем як Новим кредитором у розмірі, що становить 40 350,49 грн. Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачкою надані їй послуги з постачання природного газу протягом спірного періоду оплачувалися лише періодично, в зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість за отримані послуги в загальній сумі 40 359,49 грн., що підтверджується листом-розрахунком по о/р [NUMBER] , а також враховуючи, що лист-претензія за підписом директора ТзОВ «Черкасигаз Збут» від 18.12.2024р. вих. №7200012885 на ім`я відповідачки [PERSON] з повідомленням про наявність заборгованості за спожитий природний газ і проханням сплатити суму боргу /а.с. 15/, останньою була залишена без відповідного реагування, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення вказаної вище заборгованості з відповідачки на користь позивача. Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що 3% річних за період прострочення платежів становить 1 754,42 грн. та інфляційна складова боргу 7 373,42 грн., які на підставі ст. 625 ЦПК України, також підлягають до стягнення з відповідачки на користь позивача. При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачкою не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідачки на його користь судового збору, то суд приходить до висновку, що вони також підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в сумі 2\~725,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1959 від 11.06.2025 року та 302,80грн. при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу у справі №711/6782/24, що стверджується платіжною інструкцією №3503 від 28.08.2024 року /а.с. 1-18/. Частиною 2 ст. 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.08.2024 року у справі №711/4214/25 було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» у видачі судового наказу про стягнення із [PERSON] боргу за спожитий природний газ /а.с. 17/. Таким чином, оскільки позивачем при зверненні до суду з даним позовом був сплачений судовий збір в загальному розмірі 3 028 грн., що стверджується відповідними платіжними інструкціями, і позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку, що вказана сума судового збору підлягає до стягнення із відповідачки на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного вище та,

Outcome: approved