Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» суму заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 21.01.2020 в розмірі 59 074,33 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що [PERSON] звернулася до АТ «Універсал банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 21.01.2020. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає між нею та АТ «Універсал банк» договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого ліміту на поточний рахунок, який був збільшений до 50 000,00 грн., спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. АТ «Універсал Банк» надав відповідачу [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. У зв`язку з зазначеним порушенням станом на 05.03.2025 у неї виникла заборгованість у розмірі 59 074,33 грн., що складає загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 50 000 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - 9074,33 грн.. Ухвалою від 26.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та надає згоду на заочний розгляд справи (а.с.55). Відповідач та її представник в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи відповідач повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає частково (а.с.129). 23.06.2025 [PERSON] подала відзив на позовну заяву АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», у якому частково визнала позовні вимоги та зазначила, що станом на 05.03.2025 року залишок заборгованості за тілом кредиту складав 59074,33 грн., з яких 50 000 грн. - кредитний ліміт, а 9 074,33 грн. - овердрафт (негативний залишок по картці). Окрім того, 18.04.2025 року з її карткового рахунку були списані судові витрати в розмірі 3028,00 грн., що збільшило суму боргу до 62102,33 грн. Водночас відповідач заперечує розмір заборгованості, обґрунтований позивачем, посилаючись на розрахунок руху коштів по картці з 21.01.2020 по 17.06.2025 , відповідно до якого загальні списання становили 397 541,16 грн., з яких 33 071,25 грн. - проценти та судові витрати, а загальна сума поповнень за весь період становить 335 438,83 грн. Без урахування процентів та судового збору сума заборгованості, на думку відповідача, становить 29 031,08 грн. Відповідач стверджує, що позивач не довів факту належного укладення договору про надання банківських послуг, а надані банком Умови, Правила обслуговування та тарифи набрали чинності лише 27.11.2021 , тобто після дати укладення договору - 21.01.2020, а тому не могли бути погодженими з відповідачем. Також відповідач посилається на приписи ст.ст. 202, 207, 626, 628, 634, 638, 1054, 1055, 526 ЦК України, а також норми Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до яких кредитний договір має укладатися у письмовій формі з фіксацією істотних умов, а до його укладення споживачу має бути надана повна та достовірна інформація. Крім того, відповідач зазначає, що вживала дій щодо врегулювання спору шляхом електронного листування з банком, зверталася з проханням надати офіційну виписку по кредиту, ініціювала перемовини щодо реструктуризації та перегляду умов договору, однак компромісу досягнуто не було. У зв`язку з викладеним відповідач просить суд врахувати її заперечення, задовольнити позов частково в межах 29 031,08 грн., визначити порядок погашення боргу шляхом його розподілу на 24 щомісячні платежі та судові витрати розподілити між сторонами пропорційно задоволеним вимогам. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 21.01.2020 між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] , яка встановила мобільний додаток monobank, шляхом підписання останньою анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, укладено договір про надання банківських послуг "Monobank", згідно з умовами якого вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалась виконувати його умови (а.с.25). Також, у п.6 анкети-заяви від 21.01.2020 [PERSON] засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (за цифрово-словесним шифром, зазначеним у заяві), що буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором та є рівнозначним аналогом її власноручного підпису. На підставі анкети-заяви до договору про надання банківських послуг №б/н від 21.01.2020 відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] та надано картку «Чорна» № [NUMBER] , активна до 07/24, що підтверджується довідкою про наявність рахунку від 05.03.2025 (а.с.23). Також на підставі анкети-заяви, 21.01.2020 відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмір 10 000 грн., який було поступово збільшено до 50 000,00 грн., що підтверджується довідкою про розмір встановленого ліміту (а.с.24). Отже, між позивачем та відповідачем виникли зобов`язальні кредитні правовідносини. Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Відповідно до п. 5.5 розділу ІІ Загальні умови випуску та обслуговування Платіжних карток в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів, форма надання кредиту: поновлюваний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги. Клієнт повинен здійснювати операції в межах кредитного ліміту з урахуванням вартості послуг банку відповідно до тарифів (п. 5.6 Умов). Згідно з п. 5.7 розділу ІІ Умов, банк надає інформацію про кредитний ліміт платіжної картки до дії активації за допомогою мобільного додатку та/або контактного центру банку. Відповідно до п. 5.9 розділу ІІ Умов, на суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в тарифах. Також, процентна ставка за кредитом на календарний місяць, наступний за звітним, вказується банком у мобільному додатку. Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами (п. 5.11 Умов). Згідно з тарифами: - пільговий період за карткою - до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); - пільгова відсоткова ставка - 0,00001% річних; - розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 4% від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості); - базова відсоткова ставка - 3,1% на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашений заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості); - збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості - 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості), а.с.37-38. Також п.п.5.15-5.19 п. 5 Розділу ІІ Умов визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання клієнтом за договором. У разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (Істотне порушення Клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами, але не більше 50% від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних (п.5.16 Умов). Відповідач взявши на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором розпочала активно користуватися кредитними коштами, в тому числі погашати заборгованість на умовах договору. Однак, як свідчить розрахунок заборгованості станом на 05.03.2025, загальний залишок заборгованості відповідача за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 59 074 грн. 33 коп. (а.с.6-14 на звороті). З виписки про рух коштів вбачається, що відповідачем було неодноразово здійснено банківські операції із використанням власної картки (переказ коштів, оплата товарів та інше (а.с.16-22 на звороті). Відповідно до вказаної виписки сума витрат по рахунку за період 21.01.2020 по 05.03.2025 склала 394 513 грн. 16 коп., сума зарахувань 335 438 грн. 83 коп., кредитний ліміт (станом на 05.03.2025) 50 000 грн., заборгованість (станом на 05.03.2025) 59 074 грн. 33 коп. зокрема: повністю використаний ліміт в сумі 50 000,00 грн. та 9 074,33 грн. - сума овердрафту. Овердрафт (мінус) 9 074,33 грн. виник наступним чином. Якщо на рахунку позичальника не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. Термін повернення овердфарту в повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту (а.с.15). Відповідно до детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.01.2020, укладеного між банком та відповідачем (а. с. 6-16), за період з 08.02.2020 по 05.03.2025, та банківської виписки про рух коштів (а. с. 16-22), станом на 05.03.2025 заборгованість відповідача за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 59 074,33 грн. Разом з тим, відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, АТ «Універсал Банк» здійснювалося нарахування та списання відсотків за рахунок коштів, внесених відповідачем у рахунок погашення заборгованості. Зокрема, за період з 01.11.2021 по 01.08.2023 АТ «Універсал Банк» нараховано та списано з рахунку відповідача відсотки за користування кредитними коштами на загальну суму 30 043,19 грн., зокрема: 01.11.2021 - 1 587,52 грн.; 01.12.2021 - 1 106,39 грн.; 01.01.2022 - 1 206,16 грн.; 01.02.2022 - 1 371,02 грн.; 01.03.2022 - 1 300,21 грн.; 01.04.2022 - 1 506,74 грн.; 01.05.2022 - 752,10 грн.; 01.06.2022 - 789,80 грн.; 01.07.2022 - 783,60 грн.; 01.08.2022 - 785,40 грн.; 01.09.2022 - 1 512,64 грн.; 01.10.2022 - 1 413,00 грн.; 01.11.2022 - 1 433,35 грн.; 01.12.2022 - 1 452,52 грн.; 01.01.2023 - 1 561,05 грн.; 01.02.2023 - 1 608,19 грн.; 01.03.2023 - 1 458,24 грн.; 01.04.2023 - 1 613,24 грн.; 01.05.2023 - 1 610,40 грн.; 01.06.2023 - 1 714,92 грн.; 01.07.2023 - 1 712,10 грн.; 01.08.2023 - 1 764,60 грн., які погашено з коштів, внесених відповідачем [PERSON] на погашення кредиту, що відображено у відповідній графі розрахунку заборгованості (а. с. 12 - 16). Тобто, відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, загальний залишок заборгованості у розмірі 59 074,33 грн. не є заборгованістю виключно за тілом кредиту, оскільки в цю суму включено також нараховані банком відсотки за користування кредитними коштами. Таким чином, суд доходить висновку, що фактично непогашена відповідачем сума основної заборгованості за тілом кредиту становить 29 031,14 грн. (59 074,33 грн. - 30 043,19 грн.), яка і підлягає стягненню з відповідача. Що стосується іншої частини нарахувань, зокрема сум списаних відсотків, суд вважає, що такі нарахування не є узгодженими сторонами в належному порядку в межах умов укладеного договору, а відтак не підтверджують фактичного отримання або використання відповідачем відповідних грошових коштів. Відповідно до ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання мають виконуватися належним чином і у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, включно з електронними засобами зв`язку, якими обмінювались сторони, або які надсилались до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовувалась сторонами. У розумінні статей 626, 628 ЦК України договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Істотними умовами договору, згідно зі ст. 638 ЦК України, є, зокрема, умови про предмет договору, а також інші умови, які визначені законом або необхідні для договорів цього виду. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом акцепту оферти однією стороною. Частина 12 цієї ж статті передбачає, що електронний договір, підписаний відповідно до вимог закону, прирівнюється за юридичною силою до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк надає грошові кошти позичальнику, який зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір підлягає укладенню в письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). У випадку з публічним договором (ст. 633 ЦК України), підприємець бере на себе зобов`язання укладати договори з кожним споживачем на однакових умовах. Договір приєднання (ст. 634 ЦК України) укладається шляхом повного приєднання однієї зі сторін до умов, запропонованих другою стороною, без можливості їх зміни. Таким чином, банк, як розробник умов договору приєднання, повинен довести, що умови, на які він посилається, дійсно діяли на момент укладення договору. В іншому випадку неможливо вважати, що споживач прийняв саме ці умови. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом повинна бути чітко визначена у договорі: як її розмір, так і тип (фіксована або змінювана) та порядок сплати. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позичальник сплачує проценти, якщо інше не передбачено договором, а їх розмір визначається або договором, або обліковою ставкою НБУ. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути отримані кошти у строки, передбачені договором, а у разі порушення - несе відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України (ч. 1 ст. 1050 ЦК України). На підставі ч. 1 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які відомості, що підтверджують обставини, на які посилаються сторони. Достовірними є ті, на основі яких можна встановити реальні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається (ст. 81 ЦПК України), а суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, сформованим на основі всебічного аналізу доказів у справі (ст. 89 ЦПК України). Суд встановив, що Умови і Правила обслуговування АТ «Універсал Банк», долучені до матеріалів справи, не підписані відповідачем та не містять посилань на конкретний кредитний договір, укладений 21.01.2020 шляхом підписання заяви-анкети. Таким чином, зазначені документи не можуть вважатись частиною кредитного договору. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що сторони не погодили у письмовій формі розмір процентної ставки та інші істотні умови договору, що стосуються ціни кредиту. Попри відсутність погодженого у письмовій формі розміру процентів, банк здійснював нарахування та списання відсотків у розмірі 30 043,19 грн. Однак сам факт користування кредитними коштами не підтверджує, що відповідач погоджувався з вказаним розміром процентної ставки. Позивач не звертався з вимогами про стягнення процентів або неустойки в розмірі, встановленому законом (зокрема, ст. 625 ЦК України), а отже підстав для їх стягнення немає. Кредитний договір у вигляді анкети-заяви також не містить визначеного строку повернення кредиту. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ознайомився з Умовами, Тарифами чи Паспортом споживчого кредиту шляхом накладення електронного підпису з фіксацією дати та часу. Правова позиція Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17 (постанова від 03.07.2019) підтверджує, що відсутність підпису під умовами обслуговування виключає їх включення до умов договору. У зв`язку з відсутністю погодження процентної ставки, суд вважає неправомірним списання банком частини коштів, внесених відповідачем у розмірі 30 043,19 грн. у рахунок сплати процентів. Водночас, факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджений та в добровільному порядку ці кошти не повернуті. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України та висновків Великої Палати ВС у справі №342/180/17, кредитор має право вимагати їх повернення в будь-який час після пред`явлення відповідної вимоги. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог у межах фактично отриманих, але не повернутих відповідачем кредитних коштів. До стягнення підлягає сума 29 031,14 грн., що становить залишок заборгованості за тілом кредиту після виключення із загального розміру боргу неправомірно списаних процентів (59 074,33 грн - 30 043,19 грн). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 49,14 % (29 031,14: 59 074,33 грн. х 100), з урахуванням пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 1 487,95 грн (3 028,00 х 49,14 %). Відповідач у прохальній частині відзиву просила розстрочити виплату боргу на 24 місяці. Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, про що зазначає в резолютивній частині рішенні (пункт 2 частини сьомої статті 265, частина перша статті 267 ЦПК України). Стаття 265 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення статті 435 цього Кодексу. Так, підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частина третя та четверта статті 435 ЦПК України). Розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (частина п`ята статті 435 ЦПК України). З аналізу викладених норм вбачається, що нормами ЦПК України не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення. Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим. Таким чином, відстрочка рішення суду може бути застосована судом лише у виключних випадках (у даному випадку з належним підтвердженням матеріального становища), оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строки і порядок, передбачений чинним законодавством. Ініціюючи відстрочення виконання рішення суду, відповідач не навів посилань та не надав доказів наявності виключних або особливих обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. За вказаних підстав, суд вважає, що у задоволенні клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю. Одночасно з цим суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що за наявності підстав та їх підтвердження, відповідач має право після ухвалення рішення звернутися, як до суду так і до державного виконавця із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду.

Outcome: partial