Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що з метою отримання кредиту відповідач звернувся до фінансової установи ТОВ «Авентус Україна» та між ними був укладений електронний договір №6515431 від 30.03.2023 на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого сума кредиту становить 15000 грн., строк повернення 24.03.2024. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за укладеним договором виконало та надало відповідачу кошти шляхом зарахування на його кредитну карту № [NUMBER] . 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача за договором №6515431 від 30.03.2023. Станом на 29.08.2024 заборгованість відповідача становить 14950 грн. - тіло кредиту, 26765 грн. - сума процентів за користування кредитом та 17850,60 грн. - сума процентів, нараховані позивачем за 60 днів, що загалом становить 59565,60 грн. Позивач поніс судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 59565,60 грн. та судові витрати. 20.09.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та витребувано докази. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 30.03.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №6515431, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Відповідно до п. 1.3.,1.4., 1.5.1. вищезазначеного договору сума кредиту складає 15000 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день. Відповідно до п. 2.1. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до паспорту кредиту ТОВ «Авентус Україна» надало кредит у сумі 15000 грн., перерахованих у безготівковій формі на картковий рахунок, без забезпечення у вигляді застави, з процентною ставкою 1,99% в день (726,35 % річних) зі строком дії 360 днів відповідачу, який зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користуванням ним. Відповідно до листа ТОВ «Унівсерсальні платіжні рішення» №485 від 27.05.2024 на картку № [NUMBER] було перераховано 15000 грн. 31.10.2023 відповідач здійснив часткову оплату процентів у розмірі 50 грн. 07.01.2023 відповідач здійснив часткову оплату процентів у розмірі 50 грн. 13.11.2023 відповідач здійснив часткову оплату основного боргу у розмірі 50 грн. 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінтраст Україна» був укладений договір факторингу №27.05/24-Ф, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 є невід`ємною частиною договору. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 ТОВ «Фінтраст Україна» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №6515431, заборгованість за основною сумою кредиту - 14950 грн. та заборгованість за відсотками - 26765 грн., що загалом становить 41715 грн. 27.05.2024 ТОВ «Фінтраст Україна» направило повідомлення про відступлення прав вимог на електрону адресу: [INFO]. Відповідно до розрахунку заборгованості (картки обліку) за кредитним договором від 30.03.2023 №6515431 заборгованість відповідача становить 41715 грн., з яких основний борг - 14950 грн. та заборгованість за процентами - 26765 грн. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. В порядку визначеному ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Положеннями ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з положеннями статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 30.03.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №6515431, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15000 грн., строк кредитування 360 днів, тобто до 24.03.2024, стандартна процентна ставка 1,99% в день. 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінтраст Україна» був укладений договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з яким клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Станом на час пред`явлення позову заборгованість відповідача складала 14950 грн. - тіло кредиту, 26765 грн. - нараховані проценти ТОВ «Авентус Україна», 17850,60 грн. - нараховані ТОВ «Фінтраст Україна» проценти за 60 календарних днів, що разом склало 59565,60 грн. Відповідно до п. 1.1. договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 позивач (фактор) зобов`язувався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна» за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить первинному кредитору. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно з п.1.2 договору факторингу перехід від ТОВ «Авентус Україна» до позивача вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. В договорі факторингу визначено перелік термінів, що використовуються в ньому. З огляду на відповідні терміни заборгованість - це грошові зобов`язання боржників перед клієнтом, що містяться у реєстрі боржників, які належать до сплати клієнту боржниками у зв`язку з наданими кредитами. До заборгованості включається сума основного зобов`язання (повернення кредиту), плата за кредитом (плата за процентною ставкою), відповідальність за порушення грошових зобов`язань та інші платежі згідно кредитних договорів. Разом з тим, право вимоги - це права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів. Тобто в розумінні договору факторингу позивач отримав право грошової вимоги до боржника саме в розмірі, який чітко визначений у реєстрі боржників. Судом встановлено, що позикодавець свої зобов`язання за укладеним договором виконав, на відміну від позичальника, який своєчасно до встановленого графіку не повертав грошові кошти в строк та розмірі, визначених умовами кредитних договорів, тобто не виконував свої зобов`язання належним чином, що призвело до виникнення заборгованості. Позивач просив стягнути з відповідача, крім заборгованості, за якою набув право вимоги за договором факторингу, проценти, нараховані за період з 29.06.2023 по 27.08.2023, в розмірі 17850,60 грн. Суд зауважує, що відповідачу було надано кредит у розмірі 15000 грн. строком на 360 днів, тобто до 24.03.2024. ТОВ «Авентус Україна» було нараховано відповідачу проценти за користування кредитом у розмірі 26765 грн., в межах погодженого строку кредитування, що підтверджується карткою обліку договору (розрахунком заборгованості). 27.05.2024, тобто після закінчення строку кредитування, між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінтраст Україна» був укладений договір факторингу №27.05/24-Ф, відповідно до якого останнє набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №6515431, заборгованість за основною сумою кредиту - 14950 грн. та заборгованість за відсотками - 26765 грн., що загалом становить 41715 грн. Отже, до ТОВ «Фінтраст Україна» перейшло права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існувало на момент переходу цих прав, а саме у розмірі 41715 грн., з яких 14950 грн. - тіло кредиту та 26765 грн. - заборгованість за відсотками, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача, нарахованих ним процентів у період з 29.06.2023 по 27.08.2023, тобто до моменту набуття права вимоги (27.05.2024) є неправомірними. Посилання позивача на те, що такі нарахування здійснено у межах строку дії договору є помилковими, оскільки ці нарахування здійснені поза межами строку кредитування. За таких обставин, суд вважає, що позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 30.03.2023 №6515431, розмір якої становить 41715 грн., з яких 14950 грн. - тіло кредиту, 26765 грн. - відсотки за користування кредитом. Решта вимог є необгрунтованою. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (70,03%) в сумі 1696,40 грн. та витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 7003 грн. Загалом сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 8699,40 грн. (7003 грн. + 1696,40 грн.= 8699,40 грн.).

Outcome: partial