Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

У червні 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.03.2020 у розмірі 112 229,72 грн, що складається з 90\~753,57 грн заборгованість за тілом кредиту, 21\~476,15 грн заборгованість за простроченими відсотками; судові витрати в сумі 2 422,40 грн. Позов обґрунтований тим, що 12.03.2020 відповідач [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. 12.03.2020 відповідач власноручно на планшеті підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, погодивши тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 50 000 грн; тип кредитної карти "Універсальна"; строк кредитування: 20 років; процентну ставку відсотків річних: 43,2%; що в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8%; кількість та розмір платежів, періодичність: сплата максимального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну карту, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00%. Відповідач отримав кредитну картку [NUMBER] , строк дії 02/24, тип "Универсальна". Відповідачем також додатково отримана картка 5363542018117730, строк дії 07/25, тип картка "Універсальна" Gold. Відповідач користувався кредитним лімітом, але припинив своєчасно надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображеня у розрахунку заборгованості. Станом на 19.05.2025 відповідач має заборгованість в розмірі 112 229,72 грн, що складається з 90\~753,57 грн заборгованість за тілом кредиту, 21\~476,15 грн заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою суду від 10.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 23.06.2025 судом закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд спави за його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засдіання, не з`явився, відзив не подав. Відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1-3 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що 12.03.2020 відповідач [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. 12.03.2020 відповідач власноручно на планшеті підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, погодивши тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 50 000 грн; тип кредитної карти "Універсальна"; строк кредитування: 20 років; процентну ставку відсотків річних: 43,2%; що в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8%; кількість та розмір платежів, періодичність: сплата максимального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну карту, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00%. Відповідач отримав кредитну картку [NUMBER] , строк дії 02/24, тип "Универсальна". Відповідачем також додатково отримана картка 5363542018117730, строк дії 07/25, тип: картка "Універсальна" Gold. Відповідач користувався кредитним лімітом, але припинив своєчасно надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображеня у розрахунку заборгованості. Згідно з п. 2.1.1.3.5 договору сторни узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180 днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України терміном повернення кредиту встановлюється 180 день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180 день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, поценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договормо в повному обсязі. Відповідно до п. 1.5 та п. 2.1.1.2.12 договору, починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домоволеністю сторні у процентах від простроченої суми заборгованості. Станом на 19.05.2025 відповідач має заборгованість в розмірі 112 229,72 грн, що складається з наступного: 90\~753,57 грн заборгованість за тілом кредиту, 21\~476,15 грн заборгованість за простроченими відсотками. У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, вважає, що вони підлягають задоволенню в повному обсязі, та з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.03.2020 в розмірі 112\~229,72 грн. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved