Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся у суд з позовом про стягнення недоотриманої заробітної плати за час відпусток. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що він знаходиться у трудових відносинах з Українським науково-дослідним інститутом продуктивності агропромислового комплексу з 02 вересня 2017 року на підстав наказу №14-к від 01 березня 2017 року. Згідно наказу №162/к від 07 червня 2024 року позивач з 10 червня 2024 року займає посаду завідувача відділу наукового та методичного забезпечення. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року задоволено позов [PERSON] . Постановлено стягнути з Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу на користь [PERSON] 4 303,68 грн. середнього заробітку за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач у квітні 2024 року на 6 днів затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Загальний розмір недоотриманої позивачем заробітної плати за 85 календарних днів відпусток, яка недоотримана позивачем з вини відповідача, складає 1 069,48 грн. За таких підстав, позивач просить стягнути з Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу 1 069,48 грн. недоотриманої заробітної плати за час відпусток. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. (а.с. 20) Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року зобов`язано посадових осіб Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу надати суду засвідчену належним чином копію наказів про надання [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) частин щорічних відпусток у вересні 2024 року №244/к від 19.09.2024 року, в жовтні 2024 року №252/к від 24 вересня 2024 року, в листопаді 2024 року №274/к від 29 жовтня 2024 року та в грудні 2024 року №333/к від 06 грудня 2024 року. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 02 березня 2017 року тимчасово, до проведення конкурсу, був прийнятий на посаду завідувача відділу соціально-трудових відносин, розвитку та аналітики статистичної звітності сільських територій Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу. Наказом Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу від 29 грудня 2021 року № 194/к , [PERSON] звільнено із займаної ним посади з 31 грудня 2021 року, у зв`язку зі зміною організаційної структури, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Постановою Київського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року частково задоволено позов [PERSON] . Постановлено визнати незаконним наказ Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу № 194/к від 29 грудня 2021 року «Про звільнення [PERSON] ». Поновити [PERSON] на роботі в Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу з дати звільнення на посаді завідувача науково-дослідного відділу соціально-трудових відносин, розвитку та аналітики статистичної звітності сільських територій. Згідно наказу №162/к від 07 червня 2024 року позивач з 10 червня 2024 року займає посаду завідувача відділу наукового та методичного забезпечення. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року задоволено позов [PERSON] . Постановлено стягнути з Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу на користь [PERSON] 4 303,68 грн. середнього заробітку за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач у квітні 2024 року на 6 днів затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] зазначає, що під час судового розгляду вищевказаної цивільної справи за його позовом встановлено, що відповідач у квітні 2024 року на 6 днів затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Загальний розмір недоотриманої позивачем заробітної плати за 85 календарних днів відпусток, яка недоотримана позивачем з вини відповідача, складає 1 069,48 грн. Згідно з ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпустки проводиться відповідно до Порядку обчислення сеедньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лтого 1995 року №100. Відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати для опати часу відпусток проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки. З матеріалів справи вбачається, що наказом №244/к від 19 веесня 2024 року позивачу надана частина щорічної відпустки тривалістю 15 календарних днів з 26.09.2024 року. 28 вересня 2024 року на підставі вказаного наказу позивач отримав заробітну плату за 15 календарних днів відпустки. Відповідно при розрахунку середньої заробітної плати позивача за час відпустки до заробітної плати в розрахунковий період з вини відповідача нарахована недоотримана заробітна плата позивача за 6 днів квітня 2024 року в розмірі 4 303,68 грн. Середньоденна заробітна плата для розрахунку середньої заробітної плати для оплати відпустки збільшується на 11,76 грн. (4 303,68:366=11,76). Відповідно розмір заробітної плати за 15 календарних днів відпустки збільшується на 176,40 грн. (11,76 х 15) Наказом №252/к від 24 вересня 2024 року позивача надана частина щорічної відпустки тривалістю 25 календарних днів з 15 жовтня 2024 року. 28 вересня 2024 року відповідно до вказаного наказу позивач отримав заробітну плату за 25 календарних днів відпустки. Відповідно до розрахунку середньої заробітної плати позивача за час відпустки до заробітної плати в розрахунковий період з вини відповідача неврахована недоотримана заробітна плата позивача за 6 днів квітня 2024 року в розмірі 4 303,68 грн. та недоотримана заробітна плата за 5 календарних днів відпустки у вересні 2024 року в розмірі 58,80 грн. (11,76х5) Середньоденна заробітна плата для розрахунку середньої заробітної плати для оплати відпустки збільшується на 11,92 грн. Відповідно розмір заробітної плати за 25 календарних днів відпустки збільшується на 298 грн. (11,92х25) Сума заробітної плати за 25 календарних днів відпустки, яка недоотримана позивачем з вини відповідача, складає 298,00 грн. Наказом №274/к від 20 жовтня 2024 року позивачу надана частина щорічної відпустки тривалістю 24 календарні дні з 12 листопада 2024 року. 14 листопада 2024 року відповідно до вказаного наказу позивач отримав заробітну плату за 24 календарних дня відпустки. Відповідно до розрахунку середньої заробітної плати позивача за час відпустки до заробітної плати в розрахунковий період з вини відповідача неврахована недоотримана заробітна плата позивача за 6 днів квітня 2024 року в розмірі 4 303,68 грн. та недоотримана заробітна плата за 5 календарних днів відпустки в вересні 2024 року в розмірі 58,80 грн. та недоотримана заробітна плата за 27 (10+17) календарних днів відпустки в жовтні 2024 року в розмірі 320,24 грн. Середньоденна заробітна плата для розрахунку середньої заробітної плати для оплати відпустки збільшується на 12,79 грн. Сума заробітної плати за 24 календарних днів відпустки, яка недоотримана позивачем з вини відповідача, складає 306,96 грн. Наказом № 333/к від 06 грудня 2024 року позивачу надана частина щорічної відпустки тривалістю 21 календарний день з 09 грудня 2024 року. 13 грудня 2024 року відповідно до вказаного наказу позивач отримав заробітну плату за 21 каленларний день відпустки. Відповідно до розрахунку середньої заробітної плати позивача за час відпустки до заробітної плати в розрахунковий період з вини відповідача неврахована недоотримана заробітна плата позивача за 6 днів квітня 2024 року в розмірі 4 303,68 грн. та недоотримана заробітна плата за 5 календарних днів відпустки в вересні 2024 року в розмірі 58,80 грн., недоотримана заробітна плата за 27 (10+17) календарних днів відпустки в жовтні 2024 року в розмірі 320,24 грн. та недоотримана заробітна плата за 27 (8+19) календарних днів відпустки в листопаді 2024 року в розмірі 338,37 грн. Середньоденна заробітна плата для розрахунку середньої заробітної плати для оплати відпустки збільшується на 13,72 грн. Сума заробітної плати за 21 календарний день відпустки, яка недоотримана позивачем з вини відповідача, складає 288,12 грн. Таким чином, загальний розмір недоотриманої позивачем заробітної плати за 85 календарних днів відпусток, яка недоотримана позивачем з вини відповідача, складає 1 069,48 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі т. 141 ЦПК України, оскільки позивач на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення заробітної плати, стягнути з відповідача в дохід дежави 1 211,20 грн. судового збору.

Outcome: approved