Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

22.04.2025 представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» подав до суду позовну заяву, в якій просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 145994 від 09.07.2024 у розмірі 10492,63 грн. та судові витрати. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог посилається\~на те,\~що 09.07.2024 [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» уклали кредитний договір № 145994, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10589 грн. на 184 днів, з 09.07.2024 по 09.01.2025, а відповідачка зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити відсотки за його користування. Всупереч умов договору відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заюоргованість у розмірі 10492,63 грн. та складається: 10089,00 грн. - заборгованість по кредиту, 2,63 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 401,00 грн. - комісія. 10.10.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу №101022024, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 145994 від 09.07.2024. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 10492,63 грн. Відтак, відповідачка має невиконані зобов`язання з повернення коштів перед ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення позивачем до суду із вимогою про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 02.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не прибув, однак в поданій заяві просив суд розглядати справу без його участі, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явилась, причин неявки не повідомляла, відзиву на позовну заяву не подавала. 23.07.2025 суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 09.07.2024 [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» уклали кредитний договір № 145994, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10589 грн. на 184 днів, з 09.07.2024 по 09.01.2025, а відповідачка зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити відсотки за його користування (а.с.31-34). На підтвердження виконання зобов`язань по виплаті кредитних коштів, позивачем надано довідку №13 про успішність операцій (а.с.43). Всупереч умов договору відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заюоргованість у розмірі 10492,63 грн. та складається: 10089,00 грн. - заборгованість по кредиту, 2,63 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 401,00 грн. - комісія. 10.10.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» уклали договір факторингу №101022024, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 145994 від 09.07.2024. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 10492,63 грн., що підтверджується копією реєстру боржників. (а.с.14). Відтак, аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема Розділу І Книги п`ятої та Глави 71 Підрозділу 1 Розділу ІІІ ЦК України. Як зазначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. А згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання [PERSON] коштів за кредитним договором № 145994 від 09.07.2024 в розмірі 10\~589 грн. та факт їх неповернення відповідачкою у відповідності до умов вказаних у договорах та у строки визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотнього у суду відсутні. А враховуючи той факт, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» відступило право вимоги щодо відповідачки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» на підставі Договору факторингу і таке відступлення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 512 та 513 ЦК України, тому позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 2422, 40 грн.. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Вирішуючи таку вимогу позивача, суд з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема договорем про надання правової допомоги №04/02/25-01 від 04.02.2025 (а.с. 17-18), додатковою угоду №7 до договору №04/02/25-01 від 04.02.2025 (а.с.19), актом прийому-передачі наданих послуг від 04.02.2025 (а.с. 20). Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, та такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Відтак, з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача у розмірі 7000 гривень.

Outcome: approved