Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Майстренка М. О. звернувся до суду із позовом до ТОВ "Райз-схід" про стягнення заборгованості за договором оренди землі в сумі 13\~854,15 грн. На обґрунтування поданого позову зазначив, що позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером 7125486500:01:000:1063, загальною площею 2,2845 га, розташованої в адміністративних межах Тіньківської сільської ради Черкаського району Черкаської області. 09.12.2015 між позивачем та ТОВ «Агрофірма «Тіньки» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого [PERSON] надав у строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір укладений сторонами строком на 7 років зі сплатою орендної плати у розмірі 7 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договору складало 4\~190,20 грн за рік, виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 59\~860,00 грн. Умовами укладеного договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачується через касу орендаря, та/або засобами поштового зв`язку шляхом надіслання поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами. 01.01.2018 між [PERSON] , ТОВ «Агрофірма «Тіньки» та ТОВ «Райз-схід» укладена додаткова угода № 2 про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі від 09.12.2015. Вказаною додатковою угодою право оренди належної позивачеві земельної ділянки набуло ТОВ «Райз-схід», а також були внесені зміни до умов договору щодо розміру орендної плати та змінено порядок її визначення на 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 7\~183,20 грн при нормативній грошовій оцінці земельної ділянки в сумі 71\~832,00 грн. 14.02.2025 договір оренди був припинений у зв`язку із закінченням строку, на який він був укладений, про що внесені відповідні відомості до реєстру речових прав. Натомість, в порушення умов укладеного договору відповідач не здійснив виплату орендної плати за 2024 рік. Крім того, з порушенням умов укладеного договору відповідач за період користування орендованою земельною ділянкою порушував обов`язок у частині сплати орендних платежів, а саме виплачував її не у повному обсязі, без нарахування та виплати індексації орендної плати. Вказані обставини стали підставою звернення до суду, тому просить суд стягнути з ТОВ «Райз-схід» на користь [PERSON] заборгованість за договором оренди землі в розмірі 13\~482,15 грн, інфляційні втрати за час затримки розрахунку в сумі 284,73 грн, 3 % річних в сумі 87,27 грн, а також відшкодувати понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1\~211,20 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 5\~000,00 грн. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 14.05.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, справа призначена до підготовчого засідання. Подане представником позивача клопотання про витребування у відповідача доказів проведення платежів на виконання умов договору оренди судом задоволено. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.06.2025 у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку проведений повторний автоматизований розподіл справи та визначений головуючий суддя Попельнюх А. О. Ухвалою суду від 23.06.2025 справа прийнята до свого провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 24.06.2025 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. У визначений судом день та час розгляду справи учасники не з`явились. Представник позивача адвокат Майстренко М. О. до початку судового розгляду надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач ТОВ «Райзсхід», будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, участь уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, жодних заяв та/або клопотань суду не надав. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, витребувані ухвалою суду документи надав частково. У поданій суду заяві відповідач зазначив, що орендарем належної позивачеві земельної ділянки є з 01.01.2018, відповідно документи за попередній період оренди у ТОВ «Райзсхід» відсутні. До 2020 року відповідач здійснював виплату орендної плати через касу, проте у зв`язку із закінченням строків зберігання наразі докази такої виплати відсутні. Також зазначив, що договір оренди, укладений між «Райзсхід» та [PERSON] , діяв до 17.07.2023, відповідно у товариства відсутні правові підстави для виплати орендної плати за 2024 рік. За таких обставин суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Загальні положення про договір, його поняття та умови, порядок укладення, зміни і розірвання, врегульовані Розділом ІІІ Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). На підставі статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Спеціальним законом до спірних правовідносин є Закону України «Про оренду землі» (Закон № 161-XIV). Надане у статті першій Закону № 161-XIV визначення оренди землі передбачає, що це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону № 161-XIV). Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону № 161-XIV). До істотних умов договору оренди землі у статті 15 Закону № 161-XIV законодавцем віднесена у тому числі орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Іншими нормами вказаного Закону орендодавцеві надано право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку та покладено на орендаря обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (ст. ст. 24, 25 Закону № 161-XIV). Зі змісту статті 21 Закону № 161-XIV вбачається, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Під час розгляду справи судом установлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 7125486500:01:000:1063 загальною площею 2,2845 га, яка розташована в адміністративних межах Тіньківської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Відомості про належність вказаної земельної ділянки позивачеві внесені до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно. 09.12.2015 між [PERSON] (орендодавцем) та ТОВ «Агрофірма «Тіньки» укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого позивач передав у строкове платне володіння і користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 7 років. Відповідно до п. 2.6. вказаного договору нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки становить 59\~860,00 грн. Окремо сторони договору узгодили розмір орендної плати та порядок її обчислення і виплати, зокрема орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 7 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 4 190,20 грн за рік оренди (п. 4.1. договору), обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). При цьому коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше) (п. 4.4. договору). На підставі пункту 4.5 договору орендна плата вноситься орендарем у строк до 31 грудня кожного року шляхом перерахування грошових коштів орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря, та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами. Вказаний договір та пов`язані із його укладенням речові права були зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.07.2017, на підтвердження чого суду наданий відповідний витяг. Додатковою угодою № 2 від 01.01.2018 до договору оренди землі від 09.12.2015, укладеною між орендодавцем [PERSON] , орендарем ТОВ «Агрофірма «Тіньки» та новим орендарем ТОВ «Райзсхід» сторони узгодили, що орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені договором оренди (п. 1 додаткової угоди). Вказане відступлення прав та обов`язків орендарем на користь нового орендаря відбувається безоплатно (п. 2). Крім того, підписанням вказаної додаткової угоди сторони додатково узгодили внести зміни до договору оренди від 09.12.2015, зокрема викласти пункт 4.1. договору у новій редакції та визначити новий розмір орендної плати 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 7 183,20 грн за рік оренди. Інші умови договору змінені не були та залишилися дійсними і обов`язковими для виконання сторонами (п. 6 додаткової угоди № 2). Аналізуючи укладену додаткову угоду суд констатує, що вона за своєю правовою природою є правочином, за наслідком вчинення якого відбулася заміна сторони орендаря у зобов`язанні. У свою чергу, враховуючи вимоги статей 510, 520, 521 Цивільного кодексу України, вказаний правочин є підставою для нового орендаря ТОВ «Райзсхід», нести відповідальність перед орендодавцем щодо можливих порушень умов договору оренди попереднім орендарем, зокрема у частині повноти та своєчасності нарахування та виплати орендної плати. \~ \~ \~ \~Оцінюючи твердження позивача та його представника щодо наявності заборгованості з орендної плати, яка складається з недоплати індексації орендної плати за період з 2016 до 2023 року та заборгованості зі сплати оренди за 2024 рік суд ураховує таке. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що регламентовано статтею 599 Цивільного кодексу України. \~ \~ \~ \~Порядок виконання відповідачем зобов`язання з виплати орендної плати урегульовано сторонами у пункті 4.5. договору, зі змісту якого вбачається, що вказане зобов`язання відповідача може бути припинено лише після його виконання належним чином, зокрема перерахуванням грошових коштів на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплатою через касу орендаря, та/або здійсненням виплати засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами договору. Відповідно до п. 7.1 договору від 09.12.2015 після припинення дії договору орендар повертає за актом повернення орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно із тим, у якому він одержав її в оренду. Якщо орендодавець не повернув акт повернення протягом 3 (трьох) днів з моменту його надання орендарем, акт повернення, підписаний лише орендарем, по спливу цього строку вважається повністю погодженим обома сторонами і засвідчує факт повернення земельної ділянки. \~ \~ \~ \~Ураховуючи наведене та відображені відомості у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору щодо доходів позивача за період з 1 кварталу 2015 року до 3 кварталу 2024 року суд дійшов висновку, що такі відомості підтверджують обґрунтування позивача щодо допущених відповідачем порушень умов договору оренди землі в частині нарахувань та виплати орендної плати, оскільки подання відомостей податковому органу та сплата податку з доходів фізичних осіб, а також військового збору не є підтвердженням належного виконання зобов`язань орендарем та не може ототожнюватися із фактичною виплатою орендної плати у визначеному умовами договору розмірі позивачеві [PERSON] . Вказані відомості лише можуть підтверджувати виконання ТОВ «Райзсхід» покладених на нього обов`язків податковим законодавством як на податкового агента. Одночасно суд ураховує, що подання звітності та сплата податків не може ототожнюватися із виплатою визначених умовами договору платежів. Крім того, відомості про нарахування доходу та сплату податків у 2024 році взагалі відсутні. \~ \~ \~ \~Такі висновки суду обґрунтовані положеннями пункту 168.1.1 статті 168 Податкового кодексу України, відповідно до якого податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Інших доказів, якими б могли бути спростовані твердження позивачки в частині повноти нарахувань та фактичної виплати орендної плати за землю, суду не надано. Додатково суд ураховує, що законодавцем до основних засад (принципів) цивільного судочинства віднесено принцип змагальності, який визначає обов`язок кожної сторони доведення обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 2, 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги наведене суд ураховує, що за клопотанням представника позивача ухвалою від 14.05.2025 у відповідача суд витребував докази проведення розрахунків із позивачем, які у випадку їх надання могли б підтвердити або спростувати обґрунтованість заявлених позовних вимог. На виконання ухвали суду відповідач ТОВ «Райзсхід» надав суду на підтвердження виплати позивачеві орендної плати платіжні інструкції за 2021-2023 роки. Щодо сплати орендної плати за 2024 рік зауважив, що договір оренди землі діяв до 17.07.2023, відтак у товариства відсутні правові підстави для виплати орендної плати позивачеві за 2024 рік. Суд не погоджується з твердженням відповідача про закінчення строку дії договору оренди землі 17.07.2023 з огляду на таке. Відповідно до п. 4.3 додаткової угоди № 2 від 01.01.2018 сторонами погоджено строк дії договору оренди землі до 17.07.2023, а судячи з Витягу з Державного реєстру речових прав речове право припинено 14.02.2025 року. Водночас, як передбачено п. 7.1 договору оренди землі, після припинення дії договору орендар повертає за актом повернення орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він її одержав в оренду. Відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження факту передачі позивачеві земельної ділянки після 17.07.2023, як це передбачено договором оренди, відтак його посилання на закінчення строку дії договору оренди саме 17.07.2023 є безпідставними і підстави звільнення від сплати відповідачем орендної плати позивачеві за 2024 рік відсутні. Твердження про відсутність у 2024 році орендних правовідносин суд оцінює критично, оскільки укладеним сторонами договором визначені обов`язки сторін, відповідно у випадку припинення дії договору саме орендар є зобов`язаною стороною ініціювати повернення земельної ділянки за актом приймання-передачі, а у випадку відсутності згоди на підвисання такого акту з боку орендодавця зобов`язаний внести відомості про припинення такого речового права до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. Такий обов`язок відповідача на переконання суду обумовлений наявним у орендаря правом використовувати земельну ділянку до моменту збирання врожаю, не зважаючи на визначений строк дії договору. Відповідно за фактичне користування земельною ділянкою поза межами строку дії договору ТОВ «Райзсхід» зобов`язаний сплачувати орендну плату на визначених договором умовах. Аналізуючи розрахунки позивача у частині індексації орендних платежів, суд констатує, що вони не відповідають умовам укладеного договору оренди землі. Зокрема пунктом 4.4. договору оренди землі від 09.12.2015 визначено, що коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка з подій сталась раніше). Тобто при проведенні розрахунків орендної плати з урахуванням її індексації до уваги має братися індекс інфляції за попередній рік. Натомість у наданих розрахунках під час їх проведення застосовано індекс інфляції за поточний рік. Ураховуючи наведену невідповідність під час розгляду справи суд проводить власний розрахунок індексації наступним чином. Зокрема для визначення розміру орендної плати за 2023 рік сума орендної плати визначена умовами договору (7\~183,20 грн) підлягає множенню на індекс інфляції станом на 01.01.2023, тобто за 2022 рік (126,6 %). Таким чином визначена судом орендна плата за 2023 рік з урахуванням індексації становить 9\~093,93 грн (7\~183,20 грн х 126,6 % / 100 % = 9\~093,93 грн). Згідно з наданими відповідачем платіжними інструкціями позивачеві сплачено за 2023 рік орендну плату в розмірі 7 688,97 грн. тобто, недоплачена сума становить 1 404,96 грн, в той час як позивач просить стягнути недоплачену суму орендної плати в розмірі 365,18 грн. А визначена судом орендна плата за 2024 рік з урахуванням індексації становить 8\~045,19 грн (7\~183,20 грн х 112,0 % / 100 % = 8\~045,19 грн), натомість визначений позивач розмір заборгованості за цей період становить 8 043,76 грн. Водночас, притаманні цивільному процесу принцип змагальності та диспозитивності виключають можливість задоволення позовних вимог за наслідками розгляду справи у більшому розмірі, ніж вони були заявлені позивачем, оскільки такі дії з боку суду можуть бути розцінені як вихід за межі позовних вимог. За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати за 2024 рік з урахуванням індексу інфляції у межах заявлених позовних вимог у сумі 8 043,76 грн підлягають до задоволення. За аналогією суд провів власний розрахунок індексації орендної плати за період з 2016 до 2023 року. Період платежуРозмір орендної плати за договоромІндекс інфляції за попередній рікРозмір індексації 2016 рік4\~190,20 грн143,3 %1\~814,36 грн 2017 рік4\~190,20 грн112,4 %712,57 грн 2018 рік7\~183,20 грн113,7 %984,10 грн 2019 рік 7\~183,20 грн109,8 %703,95 грн 2020 рік 7\~183,20 грн104,1 %294,51 грн 2021 рік7\~183,20 грн105,0 %359,16 грн 2022 рік7\~183,20 грн110,0 %718,32 грн 2023 рік7\~183,20 грн126,6 %1 910,73 грн Загалом: 7 497,70 грн Таким чином, загальний розмір недоплаченої відповідачем орендної плати за період з 2016 до 2023 року становить 7 497,70 грн. Відповідно позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню у визначеному позивачем розмірі в сумі 5\~438,39 грн. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати, розраховані на прострочене грошове зобов`язання за період січень березень 2025 року в сумі 284,73 грн, та 3 % річних в сумі 87,27 грн, розраховані за період з 01.01.2025 до 12.05.2025, відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають стягненню. Аналізуючи наведене суд дійшов висновку, що після укладення договору оренди земельної ділянки первісний орендар порушував умови вказаного договору в частині повноти нарахування та виплати орендної плати. Після заміни сторони договору обов`язок відповідати за порушення його умов покладено на відповідача по справі ТОВ «Райз-схід», який також за час існування спірних правовідносин вказані умови договору систематично порушував, а орендну плату за 2023 рік взагалі не сплатив позивачеві. Наведені висновки суду підтверджують наявність порушеного права позивачки, яке підлягає судовому захисту шляхом стягнення наявної заборгованості з відповідача. Обраний позивачкою спосіб захисту порушеного цивільного права відповідає положенням статті 16 Цивільного кодексу України, відповідно позов підлягає задоволенню. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд керується нормами чинного цивільного процесуального законодавства, якими урегульовано наведене питання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення про задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 1\~211,20 грн. Щодо витрат на професійну правову допомогу суд ураховує таке. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). При зверненні до суду із даною позовною заявою позивачкою наданий попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, відповідно до якого витрати на професійну правничу допомогу адвоката визначені у загальному розмірі 5 000 грн. На підтвердження реальності вказаних витрат до матеріалів справи долучена копія договору про надання правової допомоги № 01/02/25-3 від 01.02.2025, укладеного між [PERSON] та адвокатом Майстренком М.О.; копія специфікації № 1 від 01.02.2025, якою визначений порядок її оплати послуг адвоката протягом 3 банківських днів з дати ухвалення рішення суду першої інстанції; копія замовлення № 1 від 01.02.2025; копія акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 12.05.2025, яким сторони підтвердили надання правової допомоги на загальну суму 5\~000,00 грн та відсутність у позивача претензій щодо її об`єму, якості та строків надання; копію звіту про надання правової допомоги № 1 від 12.05.2025. Указані докази у своїй сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу, а також їх необхідність для звернення до суду. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вони також підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] в розмірі 5\~000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved