Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

До Ширяївського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до Долинського відділу Державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Дучко Вероніка Миколаївна Березівського районного нотаріального округу Одеської області про зобов`язання зняти арешт з нерухомого майна. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те що, після смерті її баби [PERSON] , відкрилася спадщина, що складається, зокрема, з земельної ділянки площею 6,4344 га, кадастровий номер 5125483600:01:002:0021, що розташована на території Знам`янської (раніше Новоєлізаветівської) сільської ради Березівського (раніше Ширяївського) району Одеської області. 18.04.2022 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Дучко В.М. з метою оформлення спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину їй не видано, оскільки на спадкове майно накладено арешт на підставі постанови відділу Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції №б/н від 28.07.2011 року. Листом №31249 від 06.08.2024 Долинський відділ Державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), наданий приватному нотаріусу Дучко В.М., повідомив про знищення виконавчого провадження. Посилаючись на наявність перешкод у оформленні прав на спадщину, відсутність підстав для обтяження нерухомого майна [PERSON] , неможливість врегулювати питання про зняття арешту з нерухомого майна в досудовому порядку, звернулася до суду. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 20.01.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального провадження та призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні. У встановлений строк відповідач подав відзив від 28.02.2025 року на позовну заяву, за змістом якого вказав, що саме на земельну ділянку площею 6,4344 га, кадастровий номер 5125483600:01:002:0021 арешт не накладався, а наявність обтяження №11999764 від 22.12.2011 року не є перешкодою для здійснення правочинів, де однією зі сторін є [PERSON] , просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Також, відповідач подав заяву від 03.03.2025 року про розгляд справи за відсутності представника, в якій просив вирішити питання на розсуд суду відповідно до наявних матеріалів. Приватний нотаріус Дучко В.М. пояснення на позовну заяву не подавала. Підготовче судове засідання за заявою позивача, відкладалося для реалізації права позивача на отримання правової допомоги, у тому числі безоплатної вторинної правничої допомоги, а також внаслідок зміни почергово трьох представників. Ухвалою Ширяївського районного суду від 30.05.2025 року прийнято до розгляду заяву представника позивача про зміну предмета позову в такій редакції: «Зняти арешт та заборону відчуження з земельної ділянки площею 6.4344 га, кадастровий номер 5125483600:01:002:0021, яка розташована на території Знам`янської (раніше Новоєлізаветівська) сільської ради Березівського (раніше Ширяївського) району Одеської області, яка належить [PERSON] , яка померла [INFO] , який було накладено відділом державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції (код 34753676) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н від 28.07.2011 року, реєстраційний номер обтяження: 11999764 від 22.12.2011 року. Встановити спосіб виконання рішення суду, зазначивши що рішення суду є підставою для скасування запису в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, тип обтяження: арешт нерухомого майна; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н від 28.07.2011 року; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції (код 34753676); власник [PERSON] ; зареєстровано: 22.12.2011 року; реєстраційний номер обтяження: 11999764; майно з якого підлягає скасування арешту та заборони відчуження: земельна ділянка площею 6.4344 га, кадастровий номер 5125483600:01:002:0021, яка розташована на території Знам`янської (раніше Новоєлізаветівська) сільської ради Березівського (раніше Ширяївського) району Одеської області; орган уповноважений на виконання рішення суду про зняття арешту майна та оголошення заборони на його відчуження: територіальні органи Міністерства юстиції України, що забезпечують реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідач відзив на позовну заяву зі зміненим предметом позову не подавав. Приватний нотаріус Дучко В.М. пояснення на позовну заяву зі зміненим предметом позову не подавала. Ухвалою Ширяївського районного суду від 25.06.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. У судове засідання позивач, представник відповідача та третя особа не прибули. Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволені позовних вимог. На підставі абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України судом відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 30.07.2025 року. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Останнім місцем проживання [PERSON] та відкриттям спадщини є село Новоєлизаветівка, Березівського (раніше Ширяївського) району, Одеської області, що підтверджується довідкою Знам`янської сільської ради Одеської області від 11 вересня 2024 року №450 та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №68819590 від 18.04.2022 року. До спадкового майна померлої увійшла земельна ділянка площею 6,4344 га, кадастровий номер 5125483600:01:002:0021, що розташована на території Знам`янської (раніше Новоєлизаветівська) сільської ради Березівського (раніше Ширяївського) району Одеської області, право власності на яку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії та номер Р1 №464870, виданий 23.06.2003 року Ширяївською районною державною адміністрацією Одеської області та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. 18.04.2022 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Дучко В.М. Березівського районного нотаріального округу Одеської області з метою оформлення спадщин після смерті її баби [PERSON] . Згідно з листом №417/02-14 від 06.09.2025 року приватного нотаріуса Дучко В.М., оформити спадкове майно в нотаріальному порядку не є можливим, оскільки на нерухоме майно, що входить до складу спадщини, 22.12.2011 року накладено арешт № обтяження 11999764 на підставі постанови відділу Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції №б/н від 28.07.2011 року. Долинський відділ Державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса лист від 06.08.2024 року №31249, повідомив нотаріуса, що надати інформацію стосовно боржника не має можливості у зв`язку із знищенням виконавчого провадження. З інформаційної довідки №400528993 від 23.10.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, що за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] (спадкодавець) відсутні відомості щодо обтяжень нерухомого майна. Водночас, з інформаційної довідки від 23.10.2024 року, вбачається, що щонайменше у 91 відмінних випадках (за об`єктом речових прав, типом об`єкта, адресою розташування об`єкта тощо) за фізичною особою [PERSON] (пошук за частковим співпадінням, без зазначення РНОКПП) наявне обтяження, реєстраційний номер обтяження 11999764 на нерухоме майно на підставі постанови виданої відділом Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції №б/н від 28.07.2011 року. Обтяження зареєстровано 22.12.2011 року, з об`єктом обтяження: невизначене майно, все майно; власник: [PERSON] , причина відсутності коду інша причина відсутності., у тому числі й земельна ділянка площею 6,4344 га, кадастровий номер 5125483600:01:002:0021. Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до вимог ч. ч. 1 , 2 ст. 56 Закону України «При виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Отже, звернення стягнення на майно можливо лише у випадках та у спосіб, передбачений законами та лише на те майно, що належить боржникові. Суд дійшов до переконання про помилкове накладення державним виконавцем, арешту на земельну ділянку площею 6,4344 га, кадастровий номер 5125483600:01:002:0021, яка розташована на території Знам`янської (раніше Новоєлизаветівська) сільської ради Березівського (раніше Ширяївського) району Одеської області, оскільки особа відносно, якої застосоване обтяження та баба позивачки є різними люди. Наявність зазначеного арешту, накладеного державним виконавцем у 2011 році, тобто майже чотирнадцять років тому, порушується право позивачки, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі оформити право на спадкове майно. Утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, суд дійшов до висновку про необхідність захисту права позивача шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги в цій частині засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду. Водночас, щодо вимоги про встановлення способу виконання судового рішення, суд зазначає таке. Верховний Суд у постанові від 24.04.2024 року у справі №522/9384/19, зазначив, що відповідно до абзаців першого, другого частини третьої статті 26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» (у редакції, чинній на момент ухвалення судового рішення) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої\~статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Зміст зазначеної правової норми свідчить про те, що, на відміну від частини другої статті 26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, зазначена редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав. У постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 922/2589/19 викладено висновок про те, що з 16 січня 2020 року законодавець вже виключив такий спосіб захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права, а отже, відсутня необхідність застосування позивачем такого способу судового захисту, який в практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати позивачу відновлення порушеного права, а значить - не спроможний надати особі ефективний захист її прав. У постанові Верховного Суду від 06 липня 2023 року у справі № 462/4050/19-ц (провадження № 61-4818св23) зазначено, що згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності 16 січня 2020 року,\~статтю 26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» викладено у новій редакції. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої\~статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для встановлення заявленого представником позивача способу виконання рішення. Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до приписів ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати зі сплати судового збору.

Outcome: partial