Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить відновити його батьківські права, щодо дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обгрунтуваннгя своїх вимог покликається на те, що рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 05 жовтня 2021 року по справі № 453/976/21, що набрало законної сили 18 листопада 2021 року, він був позбавлений батьківських прав відносно малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підставою позбавлення батьківських прав як зазначено у вказаному рішенні суду було те, що він без поважних на те причин не виявляє щодо власних дітей батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню та добровільно погодився на позбавлення його батьківських прав. Зазначає, що на даний час він радикально змінив своє ставлення до дітей, фактично мешкає разом з ними, приймає активну участь в їх вихованні та утриманні, заборгованості по сплаті аліментів не має. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив такі задоволити з підстав наведенихї в позовній заяві. Відповідачка в судовому засідані позовні вимоги визнала та підтвердила наведене в позовній заяві. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Зважаючи на те, що відповідачка по справі визнала вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Рішення суду про поновлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Наведені в позовній заяві доводи та обставини підтверджуються зокрема актом обстеження житлових умов № 6 від 10.01.2025 року, згідно якого Позивач фактично мешкає разом з дітьми з липня 2024 року, належно виконую свої батьківські обов`язки відносно дітей, матеріально дбає про них. Згідно характеристики наданої Рава-Руською ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 2 від 20.01.2025 року, Позивач приймає активну постійну участь у вихованні доньки, спілкується з педагогічними працівниками, має стійкий позитивний психоемоційний контакт з дитиною. Відповідач проти поновлення батьківських прав Позивача не заперечує, що підтверджується її заявою від 17.01.2025 року. Заборгованості щодо сплати аліментів Позивач не має, оскільки така повністю погашена. Відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини). Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Крім цього, з висновку органу опіки та піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету Рава-Руської міської ради від 13.02.2025 р. № 25 вбачається, що такий вважає за доцільне поновлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зважаючи на те, що з моменту позбавлення Позивача батьківських прав, він кардинально змінив свою поведінку відносно дітей, переоцінив її та зробив відповідні висновки, а також з огляду на те, що на сьогоднішній день відпали підстави, які були причиною позбавлення Позивача батьківських прав, судщ прийшов до переконання, що існують всі підстави для поновлення батьківських прав за Позивачем, що також на глибоке переконання суду відповідає і інтересам дітей. При ухвалені рішення судом також враховано, що діти не були усиновлені іншою особою, на час розгляду справи судом діти не досягла повноліття. Враховуючи положення статей 169СК України та те, що відповідач беззаперечно визнала позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача [PERSON] .

Outcome: approved