Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

24 лютого 2025 року до Солом`янського районного суду міста Києва за ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 січня 2025 року за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04.06.2018 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір -№Р29.13029.003996582. Відповідно до розділу 1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику Кредит у розмірі 39 999,00 грн., а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами і платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно із Графіком платежів. Кредит надається строком на 36 місяці (-ів), Кредитним договором встановлено розмір процентної ставки 15,5% річних. Додатково зазначає, що підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку. На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», копію нотаріально посвідченого рішення єдиного учасника про зміну назви як доказ надає, надалі - «Позивач», «Фактор») було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23. Відповідно до розділу 2 згаданого Договору Факторингу AT «Ідея Банк» відступило свої Права Вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло Право Вимоги за Первинними Договорами, в розмірі Заборгованостей Боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі Боржників. В тому числі за даним Договором Факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед AT «Ідея Банк» за договором №Р29.13029.003996582 від 04.06.2018 р. Варто зазначити, що до договору факторингу №01.02-31/23 було складено 3 (три) Реєстри боржників: Реєстр Боржників №1, Реєстр Боржників №2 і Реєстр Боржників №3, які є дуже об`ємними документами загальним об`ємом 502 (п`ятсот дві) сторінки або 251 двісті п`ятдесят однин ) аркуш і стосуються прав вимог за 11 794 (одинадцятьма тисячами сімсот дев`яносто чотирма) кредитними договорами. Таким чином на підтвердження вищезазначеної інформації надає до заяви копії першої і останньої сторінки відповідних Реєстрів Боржників і сформований Витяг з реєстру боржників, який стосується саме заборгованості [PERSON] за договором № Р29.13029.003996582. При цьому також зазначають, про наявність оригіналу Відповідних Реєстрів Боржників у Позивача в повному обсязі. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору №Р29.13029.003996582 від 04.06.2018 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») станом на дату подачі позову, складає: 1) Заборгованість за основним боргом, грн - 27 619,17 грн.; 2) Заборгованість за відсотками, грн. - 13 724,34 грн.; 3) Заборгованість за іншими процентними платежами, грн - 60151,57 грн.; 4) Всього заборгованість - 101 495,08 грн. З врахуванням вищевикладеного просили стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «СВЕА Ф1НАНС» заборгованість за Кредитним договором №Р29.13029.003996582 від 04.06.2018 року у розмірі 101 495,08 грн., судові витрати, пов`язані з розглядом цієї Позовної заяви, у встановленому законодавством порядку покласти на Відповідача, та стягнути їх з нього в повному обсязі - на користь Позивача. 25 лютого 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 27 лютого 2025 року. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 28 лютого 2025 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у позовній заяві міститься клопотання в якому просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за його зареєстрованим місцем проживання, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України; повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Заяв та / або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З урахуванням викладеного, ст. ст. 128 - 131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства. Судом встановлено, що 04 червня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Р29.13029.003996582 (а.с. 11 - 14). Відповідно до умов кредитного договору, банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 39999,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (п. 1.1 Договору), строк кредиту - 36 місяців, датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку (п. 1.2 Договору), за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 6% (маржу банку). Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становить 9,5%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 15,5% (п. 1.3, п. 1.4 договору). Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 36 щомісячних внесках включно до 04 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів (п. 2.1 Договору). Позичальник зобов`язується повернути кредит, проценти, плату за обслуговування кредитної заборгованості достроково на вимогу банку у випадках, передбачених п. 4.2.3 цього договору (п. 3.1.3 Договору). За невиконання чи неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором банк має право нараховувати пеню за кожен день прострочки, на прострочену суму в розмірі 0,15 % в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів і 0,65% в період прострочення з 61 календарного дня (п. 3.3.1 Договору). Одночасно з укладенням кредитного договору позичальник підписав заяву приєднання №Р29.13029.003996582 до договору добровільного страхування життя позичальника АТ «Ідея Банк» № [NUMBER] від 25.08.2015 року. Вигодонабувачем за даним договором є АТ «Ідея Банк», страховий платіж за договором становить 7948 грн. 52 коп., страховий тариф 24,80% від загальної страхової суми (а.с. 16). 04.06.2018 року відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого сума кредиту/ліміт - 39999,00 грн., строк кредитування - 36 міс., процента ставка відсотків річних - 15,5%, сума загальних витрат за кредитом - 82484,05 грн., реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 198,55384828% (а.с. 17-19). 04.06.2018 року відповідачем підписано заяву №Р29.13029.003996582 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку згідно якої відповідач виявив бажання акцептувати публічну оферту ПАТ «Ідея Банк» на укладення Договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку від 16.09.2015 року яка розміщена на сайті банку за електронною адресою www.ideabank.ua (а.с. 24). АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 39999 грн. 00 коп., що підтверджується ордером-розпорядженням від 04.06.2018 та випискою по рахунку з 04.06.2018 року по 25.07.2023 року (а.с. 15, 26 - 28). 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до п. 2.1 якого клієнт передає (відступає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених договором (а.с. 29-33). Відповідно до Витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу від 25.07.2023 №01.02-31/23, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №Р29.13029.003996582 від 04.06.2018 року у сумі 101 495 грн. 08 коп., з яких: заборгованість по основному боргу - 27 619 грн. 17 коп., заборгованість по відсоткам - 13 724 грн. 34 коп., заборгованість за комісіями - 60 151 грн. 57 коп. (а.с. 40). Згідно до копії рішення Свеа Економі Кіпрі Лімітед (єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна») від 25.03.2024 №1, змінено назву ТОВ «Росвен Інвест Україна» на ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (а.с. 41). Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №Р29.13029.003996582 від 04.06.2018 року, станом на 25.07.2023 заборгованість складає 101 495 грн. 08 коп., з яких: заборгованість за основним боргом - 27 619 грн. 17 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 13 724 грн. 34 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями - 60 151 грн. 57 коп. (а.с. 25). Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із статтями 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 цього кодексу). Судом було встановлено, що між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №Р29.13029.003996582 від 04 червня 2018 ркоу, погоджено його істотні умови. Також, судом встановлено, що АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало в розпорядження відповідача грошові кошти в сумі 39999,00 грн. Відповідно до положень статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно до статті 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконав, у передбачений в договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із заборгованості за основним боргом - 27 619 грн. 17 коп. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 13 724 грн. 34 коп. Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України). Відповідно до правил статті 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнт) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно з частиною 1 статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Таким чином до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача від АТ «Ідея Банк» на підставі укладеного договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.08.2023 року. Враховуючи наведене, а також те, що отримані відповідачем грошові кошти за кредитним договором №Р29.13029.003996582 від 04 червня 2018 року добровільно відповідачем позивачу повернуті не були, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення з відповідача заборгованості, яка складається з основної суми боргу в розмірі 27 619 грн. 17 коп. та нарахованих, але несплачених відсотків у розмірі 13 724 грн. 34 коп., що разом становить 41 343 грн. 51 коп. Щодо вимог про стягнення інших процентних платежів в сумі 60 151 грн. 57 коп., які в довідці-розрахунку заборгованості вказані як заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями, суд дійшов наступного висновку. Згідно з пунктом 1.10 кредитного договору №Р29.13029.003996582 від 04.06.2018 року за обслуговування кредиту банком, що включає в себе: надання інформації за рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення sms-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII, загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини 1 статті 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит, Банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин 1 та 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 роз`яснено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами 1 та 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, позовна вимога про стягнення заборгованості за іншими процентними платежами (комісіями) в розмірі 60 151 грн. 57 коп., задоволенню не підлягає. Враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а поданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оскаржений та не спростований належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №Р29.13029.003996582 від 04.06.2018 року у наступному розмірі: основний борг - у розмірі 27 619 грн 17 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - у розмірі 13 724 грн 34 коп., що разом становить 41 343 грн 51 коп. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З врахуванням того, що позов ТОВ «СВЕА ФІНАНС» задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у якості відшкодування витрат по сплаті судового збору 986,75 грн., виходячи з розрахунку: 41 343,51 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 101495,08 грн. (розмір заявлених позовних вимог). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial