Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому просить \~ \~ \~ \~ визнати автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, білого кольору, 2007 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] та в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на частину вказаного автомобіля. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 23.08.2007 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб\~у Міському\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Львівського міського\~управління юстиції.\~Однак спільне\~подружнє життя\~у неї\~з відповідачем\~ не\~склалося,\~відповідач залишив\~родину та\~планує створити\~новусім`ю. 26.12.2024 [PERSON] подано до Залізничного районного суду м. Львів позов про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. У період перебування у шлюбі, а саме 30.06.2022 року, сторони придбали транспортний засіб HYUNDAI SANTA FE, білого кольору, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] . Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] видано на ім`я [PERSON] . Відповідач, залишивши родину, ухиляється\~від виконання\~своїх батьківських\~обов`язків\~по відношенню\~до двох\~неповнолітніх дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ \~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Виховання та\~утримання дітей\~повністю лягло\~на плечі\~позивачки,\~яка відповідно\~до довідки\~до акта\~огляду медико-соціальною\~експертною комісією\~серії 12\~ААД №\~006951\~від 03.12.2024\~року визнана\~інвалідом ІІ\~групи.\~Належне врегулювання\~майнового спору\~щодо такого\~блага як\~засіб пересування\~є вкрай\~важливим,\~як для\~позивачки,\~особи з\~інвалідністю,\~так і\~з урахуванням\~потреб неповнолітніх\~дітей.\~На момент\~подачі позову\~транспортний засіб\~перебуває у\~позивачки.За наведеного просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 24 січня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28 березня 2025 року призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, однак представник позивачки подав заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без участі позивачки та її представника, що суд вважає за можливе. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~хоча належним\~чином повідомлявся\~про час\~та місце\~розгляду справи,\~причини неявки\~не повідомив, відтак, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи та ухвалення заочного рішення на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. За змістом ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог\~або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За приписами ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2007 до 26.08.2016 і від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 27.01.2025 у справі №462/8937/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, білого кольору, 2007 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований на праві власності за [PERSON] 30.06.2022. Як зазначає позивачка у позовній заяві, автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE реєстраційний номер [NUMBER] , фактично знаходиться у неї. Норми статей\~57,\~60 СК України\~встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них. Конструкція\~статті 60 СК України\~свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17, постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження №14-325цс18). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно із ч.1\~ст. 61 СК України, може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Між тим, відповідач не оспорює поширення правового режиму спільного сумісного майна подружжя на автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE реєстраційний номер [NUMBER] . В свою чергу, суд звертає увагу, що дружина і чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 Сімейного Кодексу України). Розірвання шлюбу, відповідно до\~ст. 68 СК України, не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте під час шлюбу. Згідно зі статтями\~69,\~70 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Неподільні речі, яким є автомобіль, не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток. Відповідно до положень\~статті 71 СК України\~майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~ЦК України. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц та від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17. Проаналізувавши наявні у справі докази, суд акцентує увагу на тому, що автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, білого кольору, 2007 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] набутий фактично відповідачем в період шлюбу, відтак є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки інших умов, окрім, що відповідне майно має бути придбане в шлюбі для надання йому статусу спільного сумісного, законодавець, згідно із\~ст. 60 СК України\~не вимагає. Враховуючи те, що спірний автомобіль фактично знаходиться у позивачки, вона не заявляє на присудження їй в порядку поділу майна подружжя грошової компенсації вартості 1/2 частки спірного майна, з врахуванням того, що автомобіль, як неподільна річ не може бути реально розподілена між сторонами, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно довідки до акта МСЕК від 07.11.2024, [PERSON] встановлено другу групу інвалідності загального захворювання. Враховуючи, що позивачки звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1960 гривень 96 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved