Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилався на ту обставину, що 18.10.2019 Відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. На підставі укладеного Договору Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 07/23, тип Універсальна GOLD. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 27.03.2025 має заборгованість 88701.94 грн., яка складається з наступного: -75585.25 грн - заборгованість за тілом кредиту; -13116.69 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.10.2019 у розмірі 88701.94 грн та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (надіслання судового виклику, у тому числі смс-повідомлення, та розміщення оголошення на сайті Судова влада України), причини неявки суду не повідомив, клопотань, відзив на позовну заяву не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами: АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] виникли кредитні правовідносини, оскільки відповідач 18.10.2019 Відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: 1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 75 000 грн. (п.1.2. Договору); 2. Тип кредитної карти: Картка «Універсальна» GOLD; 3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); 4. Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 Договору), в процесі користування рахунком процентна ставка змінилася до 40,8% річних; 5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4.Договору); 6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 84,00% (п.1.5. та п.2.1.1.2.12. Договору). Згідно п. 2.1.1.3.5. Договору Сторони узгодили, що в разі порушення Відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Тобто Сторони згідно до ст. 212 ЦКУ передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості (а. с. 69-77). Указані умови також відображені інформація та контактні дані кредитодавця (а. с. 78-81). За розрахунком, наданим банком заборгованість [PERSON] станом на 27.03.2025 року має заборгованість 88701.94 грн, яка складається з наступного: -75585.25 грн - заборгованість за тілом кредиту; -13116.69 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а. с. 14-21). Розмір заборгованості узгоджується з випискою за договором за період 01.11.2019 27.03.2025 (а. с. 22-68). Згідно із витягом зі статуту АТ КБ «ПриватБанк», за постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №594 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №712) Акціонерне товариство КБ ПРИВАТБАНК є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». Іншого розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором відповідач не надав. З огляду на викладене, між сторонами виникли кредитні правовідносини, де відповідачем порушено право позивача на отримання заборгованості, тому, при вирішенні вказаного спору суд керувався ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості в розмірі 88701.94 грн (вісімдесят вісім тисяч сімсот одна гривня 94 копійки) за кредитним договором №б/н від 18.10.2019 підлягають задоволенню. Вирішуючи також можливість відповідача сплачувати заборгованість за вказаним кредитом з огляду, що останнє відоме місце проживання та реєстрації [PERSON] є м. Нова Каховка, Херсонська область, що є ТОТ, суд враховував виписку за договором, з якої слідує, що в період з 24.02.2022 відповідач погашав заборгованість. Отже, відповідач мав можливість виконувати обов`язки за вказаним договором. Щодо стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення №ZZ423B2А8О від 03.04.2025 (а. с. 85), позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у вказаному розмірі. Враховуючи викладене, на підставі ст. 526, 527, 610-612, 627- 629,638 ЦК України,

Outcome: approved