Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором №12.07.2024-100000786 від 12 липня 2024 року у розмірі 38000 грн. та понесені судові витрати. Позов мотивує тим, що 12 липня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір №12.07.2024-100000786, шляхом підписання останнім електронним цифровим підписом пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки на отримання кредиту, за умовами якого [PERSON] надано кредит у розмірі 10000 грн. строком на 210 днів, а останій зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, водночас відповідач зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 06 лютого 2025 року в останнього виникла заборгованість за наданим кредитом у розмірі 38000 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000 грн., по процентам в розмірі 21000 грн., комісія 2000 грн., додаткова комісія по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 5000 грн. Представник позивача Шабатин Н.А. в судове засідання не з`явилася, одночасно із позовними вимогами просить про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до\~ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 17 квітня 2025 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 05 травня 2025 року. Ухвалою суду від 05 травня 2025 року розгляд справи відкладено на 21 травня 2025 року, за клопотання представника відповідача для надання можливості ознайомитися з матеріалами справи. Ухвалою суду від 21 травня 2025 року розгляд справи відкладено на 04 червня 2025 року, за клопотання представника відповідача для надання можливості позасудового врегулювання спору. Ухвалою суду від 04 червня 2025 року розгляд справи відкладено на 18 червня 2025 року, за клопотання представника відповідача для надання можливості завершення позасудового врегулювання спору. Ухвалою суду від 18 червня 2025 року розгляд справи відкладено на 17 липня 2025 року, за клопотання представника відповідача для надання можливості завершення позасудового врегулювання спору. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048\~ЦК України). За змістом ст.ст.\~626,\~628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Положеннями ст.1055\~ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною 3 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно зі ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.ст.526, 530\~ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Положеннями ст.ст.12, 81\~ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 12 липня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №12.07.2024-100000786, шляхом підписання заявки, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), у відповідності до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» з використанням електронного цифрового підпису за допомогою одноразового ідентифікатора А423. За умовами вказаного договору, кредитодавець (позивач) зобов`язався надати позичальнику (відповідачу) кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник (відповідач) зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до заявки від 12 липня 2024 року, яка є невід`ємною частиною укладеного між сторонами кредитного договору, відповідачу надано кредит у розмірі 10000 грн. строком на 210 днів. Крім того, сторонами погоджено всі інші істотні умови договору, зокрема дату повернення кредиту, відсотки за користування кредитом, графік платежів. ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконало взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі 10000 грн., перерахувавши такі на картковий рахунок останнього, що підтверджується квитанцією сервісу LiqPay. Відповідно до наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості, заборгованість [PERSON] складає 38000 грн., з яких: 10000 грн. основний борг, 21000 грн. проценти, 2000 комісія, 5000 грн. неустойка. Судом також встановлено, що відповідач належно не виконував зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом, фактичних даних на підтвердження часткового чи повного виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором матеріали справи не містять, а відтак, суд приходить до висновку, що [PERSON] допущено заборгованість перед позивачем. Кредитний договір недійсним в судовому порядку не визнавався, а відтак такий є дійсним, і відповідно до\~статті 629 ЦК України\~підлягали обов`язковому виконанню його сторонами. Водночас, як вбачається із долученої до матеріалів справи копії довідки від 30 квітня 2025 року, [PERSON] на час дії кредитного договору,\~ а саме з 19 січня 2023 року по теперішній час перебуває на військовій службі (а.с.38). Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30 березня 2021 року №1357-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021 року пункт 15 статті 14\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» викладено в новій редакції: «15.Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються». За наведених обставин, в силу вимоги п.15\~ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей»\~у [PERSON] відсутній обов`язок щодо сплати процентів та комісій за користування кредитом, а відтак, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту (основним боргом) в сумі 10000 грн. Окрім цього, на підставі ст.141\~ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 637 грн. 37 коп., що відповідатиме пропорційності розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved