Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

10.07.2025 року рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя позовні вимоги [PERSON] , задоволено в повному обсязі, усунуто [PERSON] , перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] , шляхом вселення та стягнуто пропорційно з\~\~ [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , ( [INFO] на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), судові витрати зі сплати судового збору у сумі 968 гривень, 96 коп, по 484,48 гривень з кожного. 10 липня 2025 року від представника позивача [PERSON] , - [PERSON] , надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат понесених позивачем при зверненні до суду з позовом\~про усунення перешкод у користуванні квартирою, оскільки при ухваленні судового рішення не будо вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правову допомогу у розмірі 17000 грн, яку просить стягнути з відповідачів на користь позивача. Згідно п.3 ч.1\~ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 4\~ст. 270 ЦПК України\~у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Левицька Ю.В., підтримала клопотання, просила його задовольнити. Відповідачка [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що обсяг витрат на правничу допомогу завищений та не відповідає дійсності, крім того категорія даної справи не є складною, та зазначає, що понесені витрати позивачем на правничу допомогу вона визнає у сумі 5000 гривень. Відповідачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Суд дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. 10.07.2025 року рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя позовні вимоги [PERSON] , задоволено в повному обсязі, усунуто [PERSON] , перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] , шляхом вселення та стягнуто пропорційно з\~\~ [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , ( [INFO] на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), судові витрати зі сплати судового збору у сумі 968 гривень, 96 коп, по 484,48 гривень з кожного. Позивач просить відшкодувати йому понесені ним витрати на правничу допомогу. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3\~ст. 133 ЦПК України). Згідно\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 2\~\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що 23 грудня 2024 року між адвокатом Левицькою Ю.В., та [PERSON] , було укладено договір про надання правничої допомоги. Обсяг виконаних робіт визначений в акті приймання виконаних робіт від 10.07.2025 року, згідно з якими, [PERSON] , надано правову допомогу на загальну суму 17 000 гривень. Дану винагороду було сплачено позивачем, що підтверджується квитанцією від 10.07.2025 року. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах F 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). При цьому, вирішуючи питання про стягнення з відповідачів на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що в межах цієї справи позивач отримував правову допомогу від адвоката Левицької Ю.В., що підтверджується: Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги від 23.12.2024 року, актом наданих послуг від 10.07.2025 року, акту прийому-передачі виконаних робіт від 10.07.2025 року, квитанцією № б/н від 10.07.2025 року, яким визначено розмір, строк та порядок оплати гонорару адвокату, зокрема, фіксований розмір гонорару - 17000грн., перелік послуг адвоката направлення адвокатських запитів, підготовка позову, участь у судових засіданнях при розгляді справи у суді. Разом з тим, розподіляючи витрати позивача на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному стороною відповідача розмірі у сумі 17000 грн., адже такий розмір, окрім іншого, має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved