Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Звернувшись до суду із вказаним позовом, представник позивача посилався на те, [PERSON] звернувся до АТ «Акцент-Банк» (скорочена назва АТ «А-Банк») щодо отримання банківських послуг та підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» 11 грудня 2023 року, будучи клієнтом банку, позичальник уклав з банком кредитний договір ABH0CT155101702282751720, щодо надання йому кредиту в розмірі 25900.00 грн. строком на 36 місяців зі сплатою процентів у розмірі 85.00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. Станом на 27 травня 2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 47690.04 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач через свого представника просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором 11 грудня 2023 року, яка станом на 27 травня 2025 року становить 47690,04 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Процесуальні дії у справі Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 червня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача - фізичної особи (останнє відоме місце проживання відповідача). Позиції сторін Представник позивача в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлявся належно кожного разу, згідно клопотання про розгляд справи за відсутності позивача просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання та публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причин свого неприбуття не повідомляв, будь-яких заяв чи то клопотань не направляв. При цьому, відповідач причин своєї неявки до суду не вказував, будь-яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, не направляв, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належно в силу положень ч. 9 ст. 10, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування усіх передумов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач двічі повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи не з`явився, причин своєї неявки не вказав, відзив на позов не подав, у той час, як позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи У свою чергу, суд, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, виходив із такого. Зокрема, суд установив, що 03 травня 2023 року [PERSON] звернувся до АТ «Акцент-Банк» з анкетою-заявою про приєднання о Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Вказана анкета-заява підписана [PERSON] власноруч. Підписанням вказаної анкети-заяви відповідач, серед іншого, підтвердив, що дана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розмішені за посиланням https://a-bank.com.ua, між ним та АТ «А-Банк» становлять договір про надання банківських послуг. Крім того, 03.05.2025 року [PERSON] звернувся до АТ «Акцент-Банк» з заявою про встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, яку власноруч підписав. Згідно вказано заяви відповідач просив відкрити йому поточний рахунок та встановити кредитний ліміт та надати йому платіжний інструмент у вигляді платіжної картки. 11 грудня 2023 року відповідач з метою отримання кредиту звернувся до АТ «Акцент-Банк», в зв`язку з чим підписав заяву про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101702282751720. Згідно зазначеної заяви відповідач просив надати йому кредит у розмірі 25900 грн., строком на 36 місяців з 11 грудня 2023 року по 10 грудня 2026 року включно, за встановленою фіксованою процентною ставкою - 85% на рік та встановити розмір щомісячного платежу - 2023,86 грн. Анкета про надання послуги «Швидка готівка» також містить інформацію щодо платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту, загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій, порядок повернення кредиту та інші важливі правові аспекти. Вказана заява підписана [PERSON] за допомогою електронного підпису, який перевіряється за допомогою відкритого ключа. До вказаної заяви також додано таблицю обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка також підписана [PERSON] за допомогою електронного підпису, який перевіряється за допомогою відкритого ключа. Крім того, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація, інші важливі правові аспекти викладено у паспорті споживчого кредиту, який також підписано [PERSON] електронним підписом, який перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно меморіального ордеру від 11 грудня 2023 року АТ «Акцент-Банк» [PERSON] на підставі договору № АВН0СТ155101702282751720 від 11 грудня 2023 року було перераховано грошові кошти в розмірі 25900 грн. Проте, як слідує із матеріалів справи, відповідач умов укладеного кредитного договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 27 травня 2025 року має заборгованість в розмірі 47690,04 грн. із яких: 2507,37 грн. - залишок заборгованості за тілом кредиту, 22682,67 грн. - залишок заборгованості по процентам, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором від 11 грудня 2023 року. Розмір, порядок нарахування та період нарахування заборгованості [PERSON] також відображено у виписці по кредиту. Тож, вирішуючи справу по суті, суд ураховував наступне. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Отже, між позивачем та відповідачем існували зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049\~ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у ракурсі установлених фактичних обставин щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, ураховуючи наведені вище правові норми, які регулюють відносини, що виникли між сторонами, суд вважає правомірними вимоги позивача. При цьому, суд перевірив правильність нарахування позивачем усіх складових заборгованості, як то, щодо заборгованості за тілом та відсотками, нарахованими згідно умов договору на дійсну заборгованість відповідача і вважає ці розрахунки вірними, позаяк, вони відповідають вимогам закону. Отже, суд робить висновок, що права позивача порушені відповідачем через невиконання ним умов укладеного кредитного договору та непогашення дійсної заборгованості, а тому вони підлягають захисту у спосіб, що запропонований позивачем, тобто, шляхом стягнення на його користь установленої судом заборгованості, яка у цій справі є підтвердженою належними, допустимим і достовірними доказами, у тому числі й їх сукупністю. Як наслідок, цей позов підлягає до задоволення. Щодо питання розподілу судових витрат За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача належить стягнути 2422 грн. судового збору, що становить 100 відсотків задоволених вимог. З цих підстав,

Outcome: approved