Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

07.05.2025 року через систему «Електронний суд» позивач звернувся з зазначеним позовом до Подільського (Котовського) міськрайонного суду Одеської області. Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 15.05.2025 року справу передано до Окнянського районного суду Одеської області, для розгляду за підсудністю. 29.05.2025 року справа надійшла до Окнянського районного суду Одеської області. Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 11.06.2025 року позовна заява була прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою від 10.07.2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано докази по справі. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору №8203 від 05.03.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Процент» (торгова марка «PROCENT») та відповідачем, відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн, строком на 365 днів (до 05.03.2025 року), шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором 329203, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими вона ознайомилась перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Відповідач не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом, тобто свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 28.04.2025 року заборгованість відповідача за зазначеним кредитним договором складає 30375 грн., з них: 3000 грн. - заборгованість за кредитом, 27375 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 05.03.2024 року по 05.03.2025 року, що нараховані відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом та Графіку платежів. При цьому, представник позивача зазначив, що згідно з п.9 ч.1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Таким чином, на думку представника позивача, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом №3498-ІХ, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024 року, денна процентна ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладення такого договору. При цьому, денна процентна ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит, за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту). Тому представник позивача просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості - 30375 грн та судові витрати: 2422,40 грн судового збору та 10000 грн. витрат на правову допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, згоден на заочний розгляд справи /а.с.68/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив на позов не подала /а.с.60, 70/. Тому суд визнає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними і тому справа розглянута у її відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. 05.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №8203, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 365 днів (п.п.1.3 кредитного договору), шляхом переказу на її електронний платіжний засіб - картку [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Періодичність зі сплати платежів - кожні 10 днів /а.с.12-15/. Згідно з п.1.5 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ», які розміщені на сайті https://procent.com.ua. Відповідно до п.8.1 кредитного договору, цей договір складено в електронному вигляді українською мовою, підписано Позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором та електронним підписом із електронною позначкою часу та/або електронної печатки з електронною позначкою часу уповноваженою особою Товариства. Договір створений і збережений в ІКС Товариства, перетворений електронними засобами у візуальну форму. Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким вона ознайомилася перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», розділу 3 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Процент» /а.с.25-29/, відповідач зареєструвалася на веб-сайті Товариства в мережі Інтернет https://procent.com.ua, заповнила анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, зазначила реквізити картки для отримання кредиту [NUMBER]) та в подальшому підписала кредитний договір одноразовим ідентифікатором 329203 /а.с.12-15, 23, 24/ Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», після чого у позичальника виникає можливість для завантаження Договору з особистого кабінету. П.1.7 кредитного договору визначено, що Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER], що належить Позичальнику. Згідно з Довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 28.04.2025 року, на підставі договору про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» та ТОВ «ФК «Процент», підтверджено успішне проведення платежів в системі. Номер в системі FONDY: 757350834, дата проведення платежу - 05.03.2024 року, сума платежу - 3000 грн, номер картки - [NUMBER], призначення платежу: перерахування коштів за договором 8203 від 05.03.2024 року на умовах фінансового кредиту /а.с.16/. За повідомленням АТ «Універсал Банк», картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Номер телефону, на який відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) [NUMBER] . Крім того, в анкетних даних [PERSON] наявні також номери телефону: [NUMBER] , [NUMBER] . За інформацією, наявною у виписці з особового рахунку відповідача по картці № [NUMBER] , 05.03.2024 року з системи FONDY на картку надійшло 3000 грн /а.с.78/. Таким чином, факт надання відповідачу кредиту в сумі 3000 грн підтверджується матеріалами справи. Відповідно до п.п.2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений договором строк сплачувати нараховані проценти за користування кредитом та повернути кредит. Згідно з детальним розрахунком заборгованості, відповідач не здійснила жодного платежу на погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.2.4.1 кредитного договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Таким чином, оскільки відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором в строки, передбачені договором, суд дійшов висновку, що позивачем доведена наявність у відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом. Що стосується розміру відсотків за користування кредитом, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. При цьому, при вирішенні спору суд враховує, що відповідно до п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Даний закон набрав чинності 24 грудня 2023 року. 120-тим днем після набранні чинності п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» є 22 квітня 2024 року. Таким чином за період з 24 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року максимальний розмір процентної ставки не може перевищувати 2,5% на день. Починаючи з 23 квітня 2024 року протягом наступних 120 днів, тобто до 21 серпня 2024 року, максимальний розмір процентної ставки не може перевищувати 1,5% на день. В подальшому, починаючи з 22 серпня 2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. Відповідно до п.1.3 кредитного договору, строк надання кредиту - 365 днів, тобто з 05.03.2024 року по 05.03.2025 року. Згідно Детального розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, на думку представника позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 28.04.2025 року складає 30375 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3000 грн., прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом - 27375 грн. /а.с.17-22/. При цьому, проценти нараховано, виходячи з відсоткової ставки 2,5% за кожен день користування кредитом, в тому числі за період з 23.04.2024 року по 05.03.2025 року. Таким чином, враховуючи, що позивач безпідставно не застосував вимоги п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» та починаючи з 23.04.2024 року по 21.08.2024 року не здійснював нарахування процентів з розрахунку 1,5% за кожен день користування кредитом, а з 22.08.2024 року по 05.03.2025 року - у розмірі 1% за кожен день користування кредитом, суд вважає за необхідне здійснити перерахунок процентів за користування кредитом за період з 23.04.2024 року по 05.03.2025 року. Враховуючи зазначене, загальний розмір нарахованих відсотків за користування кредитом за кредитним договором, укладеним з відповідачем 05.03.2024 року на строк 365 календарних днів за весь строк кредитування кредитом складає 14955 грн, а саме: - за період з 05.03.2024 року по 22.04.2024 року - 3675 грн (3000 грн * 2,5% (за умовами кредитного договору) * 49 днів); - за період з 23.04.2024 року по 21.08.2024 року - 5400 грн (3000 грн * 1,5% * 120 днів) - за період з 22.08.2024 року по 05.03.2025 року - 5880 грн (3000 грн * 1% * 196 днів). Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню та загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, складає 17955 грн, з них: 3000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14955 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. В задоволенні іншої частини позову слід відмовити. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Так як позов задоволено частково (на 59,11%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1431,88 грн (2422,40 грн * 59,11%). Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При зверненні з позовом у позовній заяві позивачем було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. Судом встановлено, що 03.06.2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та фізичною особою-підприємцем Руденком Костянтином Васильовичем, який є адвокатом, укладено договір №03/06/2024 про надання юридичних послуг, за умовами якого [PERSON] , який має право на заняття адвокатською діяльністю, зобов`язується надати замовнику юридичні послуги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором /а.с.35, 36/. Згідно з п.3.1 вартість послуг виконавця становить, зокрема, 9000 грн. - складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника, 1000 грн. - складання та надсилання адвокатського запиту, тощо. Згідно з п.3.4 замовник оплачує виконавцю послуги шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця протягом 30 банківських днів з моменту підписання відповідного акта наданих послуг, якщо сторонами в акті не визначено інакше. З огляду на акт приймання-передачі наданих послуг №18 від 28.02.2025 року до Договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.04.2024 року, а також витяг з Реєстру №1 до вказаного акту приймання-передачі наданих послуг, виконавець надав, а замовник прийняв послуги, зокрема: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №8203 від 05.03.2024 року та клопотання про витребування доказів на суму 9000 грн; складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] за кредитним договором №8203 від 05.03.2024 року на суму 1000 грн. /а.с.37, 38/. Оплата за надані юридичні послуги перерахована позивачем на користь адвоката Руденка К.В., що підтверджується платіжною інструкцією №1937 від 28.02.2025 року /а.с.39/. Вищевказані витрати суд визнає судовими витратами на професійну правничу допомогу, які були необхідними для забезпечення розгляду вказаної справи, а також співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також значенням справи для сторони, а тому вказані витрати підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, матеріалами справи доведено розмір понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. Заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу, відповідачем не подана. Тому, оскільки позов задоволено частково (на 59,11%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати позивача на професійну правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 5911 грн. (10000 грн х 59,11%). Посилання представника позивача на те, що процентна ставка в розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом повинна нараховуватись за весь строк кредитування, в тому числі і, починаючи з 23.04.2024 року до 05.03.2025 року, оскільки процентна ставка встановлюється в договорі про споживчий кредит та розраховується станом на дату укладення такого договору і залишається незмінною протягом всього строку кредитування, не можуть бути прийнятими судом до уваги, з огляду на наступне. Так, як зазначено вище, відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Крім того, відповідно до п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Даний закон набрав чинності 24 грудня 2023 року. Таким чином, станом на день укладення кредитного договору, а саме 05.03.2024 року, вже діяли вищевказані обмеження у встановленні максимальної денної процентної ставки за користування кредитом за періоди, які входять до строку кредитування за кредитним договором, що позивач повинен був враховувати при укладенні кредитного договору та визначенні денної відсоткової ставки за користування кредитом у вищевказані періоди строку кредитування.

Outcome: partial