Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Позивач в особі представника Волконітіної К.Ю. 07.04.2025 звернувся до Сколівсього районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №17.12.2019-100003601 від 17.12.2019 у розмірі 12\~320 грн. Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу, за яким позивач набув право вимоги до [PERSON] , який уклав 17.12.2019 кредитний договір з ТОВ «Споживчий центр» та не виконав свої зобов`язання по поверненню кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами. Ухвалою Сколівсього районного суду Львівської області від 08.04.2025 справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м.Одеси. Справа 05.05.2025 надійшла до Приморського районного суду м.Одеси. Ухвалою суду від 06.05.2025 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 24.06.2025. З метою належного сповіщення відповідача розгляд справи у судовому засіданні 24.06.2025 було відкладено на 30.07.2025. У судове засідання 30.07.2025 учасники справи не з`явилися, сповіщалися про час, дату та місце судового розгляду належним чином. Позивач у позові просив провести розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Новий Колектор». У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за відсутності заперечень представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлене 04 серпня 2025 року. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали кредитний договір №21.06.2019-010000399 від 21.06.2019. Матеріали справи в системі ЕСІТС та роздруковані матеріали справи, що надійшли з Сколівського районного суду Львівської області містять докази щодо кредитної заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Споживчий центр». На підтвердження переходу прав вимоги до ТОВ «Новий Колектор» надано перелік №1від 03.05.2024, згідно якого виділено строчка 21252 щодо боржника [PERSON] за кредитним договором №21.06.2019-010000399 від 21.06.2019. Разом з тим, до справи не долучено жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у позові щодо укладення кредитного договору [PERSON] , наявності у нього заборгованості та відступлення прав вимоги до [PERSON] позивачу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За приписами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, позивачем не доказано наявність у [PERSON] заборгованості перед позивачем ТОВ «Новий Колектор» за кредитним договором №17.12.2019-100003601 від 17.12.2019, у зв`язку з чим відсутні правові підставі для задоволення позову. За час розгляду справи позивач не поцікавився станом розгляду справи, не перевірив сформований ним документ в системі «Електронний суд» разом з додатками до нього та не усунув розбіжності між позовом та долученими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, судовий збір сплачений при зверненні до суду з цим позовом, залишається за позивачем.

Outcome: dismissed