Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» (далі - ТОВ «Інвестбудгаличина») звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з вказаним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Інвестбудгаличина» борг за утримання житла та комунальних послуг у розмірі 5 175,74 грн., а також судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Даний будинок з 23.10.2019 перебуває на утриманні ТОВ «Інвестбудгаличина». На утриманні у позивача з 23.10.2019 знаходиться будинок [ADDRESS] на підставі договору про передачу на баланс багатоквартирного житлового будинку № ДІ230819 від 23.10.2019. Наказом ТОВ «Інвестбудгаличина» № 54 від 23.10.2019 затверджено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 12.10 грн. за 1 кв.м, а також типовий Договір про надання послуг з управління, утримання будинків, споруд, прибудинкових територій та сприяння в отриманні комунальних послуг у житловому будинку. Відповідач свої зобов`язання не виконує у повному обсязі, не здійснює платежів за отримані послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 12.12.2024 становить 5 175,74 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі. Ухвалою суду від 09.01.2025 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 13.02.2025 до суду відповідачем поданий відзив на позовну заяву, у якому останній просить відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] , разом з тим, позивачем не надано доказів, що будинок [ADDRESS] перебуває на його утриманні, оскільки долучений представником ТОВ «Інвестбудгаличина» до позовної заяви Акт приймання-передачі будинку на баланс від 23.10.2019 та Наказ № 54 від 23.10.2019 про затвердження типового договору про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд стосуються житлового будинку [ADDRESS] не будинку [ADDRESS] . Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 64,2 кв.м., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 408278724 від 16.12.2024. Згідно з Договором № ДІ230819 від 23.10.2019 про передачу на баланс багатоквартирного житлового будинку ТОВ «Фірма «Інтеграл», як забудовник, передало балансоутримувачу ТОВ «Інвестбудгаличина» на баланс будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ). Наказом ТОВ «Інвестбудгаличина» № 54 від 23.10.2019 затверджено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для житлового будинку [ADDRESS] у розмірі 12,10 грн. за 1 кв.м. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦПК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України на власника покладено обов`язок утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений ч. 1 ст. 9 Закону обов`язок споживача щомісяця здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. При цьому, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За приписами п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а з таким правом споживача прямо кореспондується і його обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону). Відповідач споживає житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплата), про що отримує від позивача відповідні рахунки на оплату. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежно ї якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Відповідач у встановленому законом порядку не відмовився від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості відповідно до порядку, визначеному ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що б дало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем не надано. Разом з тим, відповідач не сплачує вказані послуги належним чином, у зв`язку з чим у нього виникла перед позивачем заборгованість. Згідно з розрахунком позивача заборгованість відповідача станом на 12.12.2024 складає 5 175,74 грн. Відповідачем вказаний розрахунок заборгованості не спростований належними та допустимими доказами. При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що позивачем не надано доказів, що будинок [ADDRESS] перебуває на його утриманні, оскільки з наданих позивачем документів, зокрема: Договору № ДІ230819 від 23.10.2019 вбачається, що на баланс ТОВ «Інвестбудгаличина» було передано багатоквартирний житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , ІІ-а черга будівництва, VI пусковий комплекс, житловий будинок [NUMBER] ), при цьому, є загальновідомою обставиною, що Розпорядженням Київського міського голови № 125/1 від 19.02.2016 [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS], що відповідно до ч.3 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування. Наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 287 від 26.08.2016 «Про присвоєння будівельної адреси об`єкту будівництва у місті Києві» присвоєно об`єкту будівництва ТОВ «Фірма «Інтергал» (житловому будинку [NUMBER] у складі проекту будівництва житлово-торгівельного комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземно-наземним паркінгом по [ADDRESS] ( [ADDRESS] , II черга будівництва, VI пусковий комплекс) відповідно до наказу ТОВ «Фірма «Інтергал» від 16 серпня 2016 року № 16/08 «Про затвердження проектної документації», будівельну адресу: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Отже, позивач і відповідач є сторонами у зобов`язанні, а згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростована належними та допустимими доказами наявність заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Таким чином, аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved