Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Дуля Т.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про усунення від права спадкування. Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначала, що [INFO] в с. Пологи Білоцерківського району Київської області помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді: житлового будинку з господарськими та побутовими надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки загальною площею 3,0011га, кадастровий номер 3221486700:02:003:0038, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с/рада Пологівська. Спадкоємцями [PERSON] є: [PERSON] - двоюрідний брат померлого; [PERSON] - двоюрідна сестра померлого; [PERSON] - неповнорідний брат (спільний батько) померлого. 27 січня 2023 року за заявою [PERSON] . Третьою білоцерківською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №26/2023 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] [PERSON] - спадкодавець залишився у безпорадному стані та потребував допомоги, що підтверджується довідкою №9, виданою Ковалівською сільською радою 11.01.2024 року. Він мав дохід лише за договором оренди паю, інших джерел для існування не мав. При цьому, при житті [PERSON] брати [PERSON] між собою не спілкувалися взагалі, вели себе як зовсім чужі люди, хоча проживали в одному населеному пункті. Відповідач є працездатною особою, за наявною у позивача інформацією мав можливість надавати допомогу матеріальну та моральну братові. Жінки, живих батьків та дітей у померлого [PERSON] немає. Оскільки не було інших осіб, які б могли надавати допомогу [PERSON] , позивач постійно, ще починаючи з вересня 2010 року та по день смерті [INFO] , здійснював догляд за [PERSON] , купував продукти харчування, ліки, тобто утримував спадкодавця, що підтверджується довідкою №9, виданою Ковалівською сільською радою 11.01.2024 року. Після смерті [PERSON] його похованням займався позивач, що підтверджується довідкою №6, виданою Ковалівською сільською радою 11.02.2024 року. Крім того, вказані факти можуть підтвердити свідки, які були очевидцями цих подій. Посилаючись на наведені обставини, норми ст. ст.1216, 1217, 1224, представник позивача - адвокат Дуля Т.В. просила усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті свого брата [PERSON] , який помер [INFO] в с. Пологи Білоцерківського району. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання (а.с.23). Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначав, що померлий та він проживали в одному селі та регулярно спілкувалися один з одним. Він регулярно цікавився справами померлого брата, його станом здоров?я та фінансовим становищем пропонуючи свою допомогу. Разом з тим, його брат ніколи не звертався до нього за допомогою. Відповідач не знав та не міг знати про проблеми свого брата, оскільки останній не повідомляв йому про них. Навпаки, його брат завжди на запитання про стан його справ, відповідав що в нього все добре. Посилаючись на наведені обставини, висновки Верховного Суду наведені у відзиві, відповідач вважав позовні вимоги про усунення від права на спадкування необгрунтованими та безпідставними. У зв?язку з чим, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.29-37). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2024 року задоволено клопотання представника позивача - адвоката Дулі Т.В., витребувано у Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи №26/2023 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті, визначено порядок з?ясування справи, вирішено викликати та допитати в якості свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та старосту Пологівського старостинського округу - Руденко В.М. та попередити свідків про кримінальну відповідальність згідно зі ст. ст. 384, 385 КК України (а.с.82-85). 04 жовтня 2024 року від Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори до суду на виконання ухвали суду від 04 вересня 2024 року надійшли матеріали спадкової справи №26/2023 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.126-152). Про дату, час і місце розгляду справи по суті сторони повідомлялися належним чином (а.с.231-236). Представник позивача - адвокат Дуля Т.В. подала до суду заяву, в якій просила розглядати дану справу без її участі, також зазначала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.237). Представник відповідача - адвокат Чорний О.В. подав до суду заяву, в якій просив розгляд даної справи проводити без її участі відповідача та його представника, також зазначав, що позицію викладену в відзиві підтримує та просить в задоволенні позову відмовити (а.с.238). Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з?ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи відзив на позовну заяву відповідача, клопотання, заяви сторін, свідчення свідків, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до частиною 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 06 січня 2023 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у віці 50 років, про що 06 січня 2023 року складено відповідний актовий запис № 01 (а.с. 6). Згідно з довідкою №6 від 25 січня 2023 року, виданої Пологівським старостинським округом Ковалівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, похованням [PERSON] , який проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по день смерті [INFO] , займався [PERSON] (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді: житлового будинку з господарськими та побутовими надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки загальною площею 3,0011га, кадастровий номер 3221486700:02:003:0038, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с/рада Пологівська (а.с.11-12). Відповідно до копії договору оренди землі від 08 квітня 2015 року [PERSON] (Орендодавець) та приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок» (Орендар) 08 квітня 2015 року уклали договір оренди землі, згідно з яким Орендодавець надав, а Орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 3,00 га, кадастровий номер 3221486700:02:003:0038 для ведення сільськогосподарського виробництва, строком на 10 років, зі сплатою орендної плати в розмірі 7 548, 91 грн (а.с.13-14). З матеріалів спадкової справи вбачається, що 27 січня 2023 року державним нотаріусом Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори Руденко Н.П. за заявою [PERSON] заведено спадкову справу №26/2023 щодо майна, яке залишилося після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.127). 27 січня 2023 року заяву про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] подано [PERSON] (а.с.127 на зворот). 10 травня 2023 року заяву про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] подано [PERSON] , на ім?я якої спадкодавець за життя склав заповіт, посвідчений Гребінківською державною нотаріальною конторою Київської області 12 жовтня 2011 року за реєстром №2-2164 (а.с.128). 01 липня 2023 року заяву про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] подано [PERSON] (а.с.128 на зворот). 13 вересня 2023 року державним нотаріусом Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори Руденко Н.П. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки 07 серпня 2012 року на підставі заяви за реєстраційним номером 53202936, поданої [PERSON] до Гребінківської державної нотаріальної контори заповіт складений на ім?я [PERSON] скасовано (а.с.148). Відповідно до довідки №9 від 11 січня 2024 року, виданої Пологівським старостинським округом Ковалівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, [PERSON] утримував з вересня 2010 року по день смерті [INFO] [PERSON] , який ніде не працював та потребував допомоги (а.с.10). Згідно з довідкою №1-144 від 10 квітня 2024 року, виданою Українським науково-дослідним інститутом прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені Леоніда Погорілого, [PERSON] з 13 червня 2008 року по 06 травня 2011 року працював на посаді тракториста-машиніста в лабораторії наукового супроводження випробувань нової техніки і технологій (а.с.48). Допитані в судовому засіданні свідки повідомили про наступне. Свідок [PERSON] , [INFO] , вказувала, що вона є сусідкою покійного, позивач приходив до покійного, все робив по будинку та по господарству, а відповідача вона ніколи не бачила. Відповідач прийшов тільки з батюшкою постояв на похороні і пішов. Позивач є двоюрідним братом померлого. Померлий постійно був голодний, коли горіла хата покійного, то на допомогу приїхав позивач. Померлий гроші за пай віддавав позивачу. Вона не бачила, щоб померлий викликав медичну допомогу. Свідок [PERSON] , [INFO] , зазначала, що вона є сусідкою покійного, [PERSON] доглядав за тіткою та братом. Коли тітка померла ховав позивач, він постійно допомагав двоюрідному брату [PERSON] . Померлий працював у колгоспі, потім на дослідницькому. У безпорадному стані він не був, ходив по людям та заробляв гроші. На момент смерті він не був лежачим. Свідок [PERSON] , [INFO] , зазначав, що він є товаришем [PERSON] , позивач доглядав свою тітку та просив допомогти по похованню тітки та двоюрідного брата. [PERSON] жив самотньо. Про хворобу померлого йому не відомо, знає, що він тільки зловживав алкогольними напоями. Свідок [PERSON] , [INFO] , вказував, що позивач є його однокласником, коли померла тітка та двоюрідний брат, то їх похоронами займався позивач. Він (свідок) проживає в Білій Церкві, але він часто приїздив до батьків, які є сусідами померлого [PERSON] . Померлий працював та мав заробітну плату, але її постійно пропивав. Позивач померлому допомагав. Померлий не хворів, не був лежачим, він до останнього ходив. Свідок [PERSON] , [INFO] , вказував, що з позивачем ходив в один клас, а з відповідачем працював. Покійний спочатку проживав з матір?ю, а потім коли мати померла проживав сам, працював в дослідницькому. Коли горіла хата, то допомагав позивач. Померлий часто зловживав алкогольними напоями, якщо і працював, то за горілку, декілька разів він допомагав позивачу його привозити додому. Померлий лежачий не був. Свідок [PERSON] , [INFO] , пояснював, що [PERSON] є племінником його жінки, він у 2010 році прийшов працювати на завод, померлий був хорошим працівником, але він часто зловживав спиртними напоями, через те його з роботи звільнили. Знає, що брати [PERSON] спілкувалися, але як спілкувалися йому не відомо, чи хворів померлий йому не відомо. Свідок [PERSON] , [INFO] , зазначав, що покійного він знав з дитинства, потім працювали разом, він був хлопець хороший, працював, любив техніку. Покійний допомагав йому (свідку) по господарству. Поки мати [PERSON] була жива, то була дисципліна, а після її смерті він почав дуже випивати в зв?язку з чим його звільнили з роботи. Померлий не потребував сторонньої допомоги, він сам ходив працювати. Свідок [PERSON] , [INFO] , пояснювала, що вона є знайомою відповідача, їй відомо, що помер брат відповідача, вона декілька разів його бачила на святах, їй розповідала дружина відповідача, що померлий працював та випивав. Свідок [PERSON] , [INFO] , вона товаришує з сім?єю відповідачем, бачила покійного брата на святах у відповідача. Звертаючись до суду з позовом [PERSON] вважав, що відповідача на підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК України може бути усунуто від права на спадкування, оскільки за життя брата, який перебував у безпорадному стані, відповідач ухилявся від надання спадкодавцю допомоги. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Для задоволення вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Правила частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 29 червня 2021 року у справі № 750/9209/20-ц, від 06 жовтня 2021 року у справі № 741/1714/18, від 21 жовтня 2021 року у справі № 766/14057/17, від 19 травня 2022 року у справі № 132/2991/20, від 31 січня 2023 року в справі №467/350/21. Правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. З досліджених в судовому засіданні доказів та фактичних обставин справи суд не встановив юридичного складу для усунення відповідача від права на спадкування за законом спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у віці 50 років. За життя, [PERSON] з 13 червня 2008 року по 06 травня 2011 року працював на посаді тракториста-машиніста в лабораторії наукового супроводження випробувань нової техніки і технологій, що підтверджується довідкою №1-144 від 10 квітня 2024 року, виданою Українським науково-дослідним інститутом прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені Леоніда Погорілого. З показів свідків судом встановлено, що спадкодавець не був лежачим, до останнього дня свого життя він ходив, працював, після звільнення з роботи він «ходив робив по людям» заробляв сам гроші. Також свідки вказували, що [PERSON] зловживав спритними напоями. Доказів (медичних виписок, тощо) щодо наявності у [PERSON] хвороби матеріали справи не містять. Крім того, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження факту перебування [PERSON] у безпорадному стані та, що він не міг забезпечити умови свого життя, як і доказів на підтвердження факту ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю, а саме доказів, які б підтверджували відповідача винну поведінку, яка б свідчила, що спадкодавець потребував допомоги саме від відповідача у зв`язку з безпорадним станом, звертався за допомогою до відповідача, а останній відмовив у наданні такої допомоги, хоча мав таку можливість, і судом такого не встановлено. Посилання позивача на довідку довідкою №9 від 11.01.2024 року, видану Ковалівською сільською радою, як на підтвердження того, що [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , залишився у безпорадному стані та потребував допомоги є необгрунтованим, оскільки дана довідка таких відомостей не містить. Щодо посилання позивача на надання з вересня 2010 року по день смерті [INFO] допомоги [PERSON] , здійснення за останнім догляду, придбання продуктів харчування, ліків, тобто утримання спадкодавця, та поховання спадкодавця, то зазначені обставини не є підставою в розумінні частини п`ятої статті 1224 ЦК України для усунення спадкоємця від спадкування. Встановивши, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами той факт, що [PERSON] перебував у безпорадному стані та не міг забезпечити умови свого життя, як і факт ухилення відповідача від надання спадкодавцю допомоги, тобто його винної поведінки, яка б свідчила, що спадкодавець дійсно потребував допомоги саме від відповідача у зв`язку з безпорадним станом, звертався за допомогою до відповідача, а останній відмовив у наданні такої допомоги, при наявності такої можливості, та виходячи з вищенаведених норм матеріального права, враховуючи вищенаведені висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed