Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

заявник просить суд встановити факт належності йому, [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення 25.09.1989 з усіма записами в трудовій книжці, обґрунтовуючи заяву наступним. В грудні 2024 року він, [PERSON] , звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, згідно із ст.. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, територіальний орган відмовив йому у прийнятті такої заяви, оскільки титульна сторінка його трудової книжки серії [NUMBER] від 25.09.1989 р. заповнена без додержання вимог Інструкцій про порядок ведення трудових книжок згідно наказу № 58 від 29.07.1993 р., а саме: відсутня дата народження. Відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігають з прізвищем, ім`ям та по батькові, місцем та часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту належності трудової книжки необхідно йому для підтвердження наявного трудового стажу. Представник заінтересованої особи в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань не надходило. Суд, вислухавши заявника та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України заявник значиться як [PERSON] , [INFO] . Заявник [PERSON] має трудову книжку [NUMBER] видану 25.09.1989 року, де не зазначено дату народження заявника. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. За правовими позиціями Верховного суду України щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документі, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що у судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Встановлення факту належності трудової книжки має юридичне значення для заявника, оскільки наявність розбіжностей у даті народження заявниці позбавляє її можливості на призначення та отримання пенсії. Таким чином, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що викладені заявником факти знайшли своє підтвердження та оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд вважає необхідним його встановити, у зв`язку з чим, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved