Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

30.06.2025 від представника Позивача - Романенка Михайла Едуардовича, через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява до [PERSON] , в якій представник просить суд: 1.Стягнути із [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ; адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 42649746, п/р № [NUMBER] , адреса місцезнаходження: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1) заборгованість за Кредитним договором № 7874360 від 09.05.2024р. у розмірі 27000 грн. із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 7500 грн.; · - заборгованість за відсотками становить 12825 грн.; · - заборгованість за комісійними винагородами становить 0,00 грн.; · - заборгованість за пенею становить 6675 грн.; 2. Стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 42649746, п/р № [NUMBER] , адреса місцезнаходження: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1) судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок); 3. Стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 42649746, п/р № [NUMBER] , адреса місцезнаходження: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 копійок). І. Стислий виклад позиції позивача. 09.05.2024 року між ТОВАРИСТВАОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (ТОРГОВА МАРКА «Creditplus») (ЄДРПОУ: 41078230) (далі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», Товариство, Кредитодавець) та [PERSON] (далі Відповідач) укладено ДОГОВІР № 7874360 про надання споживчого кредиту (далі- Кредитний договір) за власного волевиявлення Відповідача, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВАРИСТВА. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 7874360 від 09.05.2024 р., який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті ТОВАРИСТВА. Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення Договору отримала проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилася з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на вебсайті ТОВАРИСТВА та є невід`ємною частиною цього Договору. Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА», (далі Правила), розміщені на Веб-сайті в Мобільному застосунку "CreditPlus"(шляхом розміщення гіперпосилань). Відповідно до укладеного ДОГОВІРУ № 7874360 про надання споживчого кредиту від 09.05.2024р. між Відповідачем та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» («Creditplus»ТМ) (ЄДРПОУ: 41078230) кошти кредиту надаються ТОВАРИСТВОМ у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки, у розмірі 7500 грн. Таким чином позивач зі свого буку умови договору про надання споживчого кредиту виконало та перерахувало кошти на рахунок Відповідача. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин: ст.526, 527 Цивільного кодексу України. 27.11.2024 р. між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 42649746) (далі - «Новий кредитор») та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Creditplus™) (ЄДРПОУ: 41078230), відповідно до чинного законодавства України, укладено Договір факторингу №27.11/24-Ф (далі - «Договір факторингу»), а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до Відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 27000 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 7500грн.; - заборгованість за відсотками становить 12825грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 0,00 грн.; - заборгованість за пенею становить 6675 грн. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, направлено досудову вимогу про необхідність сплати заборгованості. Незважаючи на це, позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором (а.с.1-7). Представник позивача разом з позовною заявою просив розглядати дану справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 7). Від відповідача [PERSON] відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. В матеріалах справи містяться конверт повернутий поштою з відміткою «повертається у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою), тобто відповідач була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Суддя вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від30.06.2025 головуючим у справі визначено суддю Гаркушу В.В.( а.с. 10). Ухвалою судді Самарського районного суду міста Дніпра Гаркуші В.В. відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 13). В зв`язку з неявкою учасників у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що 09.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту № 7874360,\~згідно якого\~сума кредиту\~становить 7500,00\~грн.\~(п.1.3);\~кредит надається\~строком на\~360\~днів, періодичність\~платежів зі\~сплати процентів\~-\~кожні 24\~дні (п.1.4), тип процентної ставки - фіксована, .стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, знижена процентна ставка 1,425 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. (п.1.5, п. 1.5.1, п. 1.5.2) (підсистема «Електронний суд»). Згідно довідки № № 2523_250327094149 від 27-03-2025, Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» перерахувало [PERSON] суму у розмірі 7500,00 грн., з призначенням платежу: Зарахування 7500 грн на карту [NUMBER] (підсистема електронний суд). Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту і відсотків, а тому сума заборгованості за кредитним договором № 7874360\~від 09.05.2024 відповідно до картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) №7874360 від 09-05-2024 складає 27000 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 7500грн.; - заборгованість за відсотками становить 12825грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 0,00 грн.; - заборгованість за пенею становить 6675 грн (підсистема «Електронний суд»). Слід зауважити, що згідно з розрахунком заборгованості відсотки по кредиту нараховувались до 31.08.2024 включно. 27 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 27.11/24-Ф, згідно до умов якого Кредитор передає Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників , укладеними між Кредитором та боржниками (підсистема «Електронний суд»). Відповідно до наданої суду копії платіжної інструкцій № 10772 від 27 листопада 2024 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» грошову суму\~у якості\~оплати згідно\~договору факторингу\~(пісистема\~«Електронний суд»). Відповідно до Витягу з Додатку №1 до Договору факторингу № 27.11/24-Ф від 27.11.2024 сума заборгованості\~ [PERSON] за\~договором № 7874360 від 09.05.2024 складає 27000 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 7500грн.; - заборгованість за відсотками становить 12825грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 0,00 грн.; - заборгованість за пенею становить 6675 грн. 08.04.2025 на адресу\~Відповідача за\~Вих.\~№ 3598903447-АВ направлялась досудова вимога, щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 7874360 від 09.05.2024 у розмірі 27000.00 грн (підсистема «Електронний суд»). На підтвердження понесених сум витрат на правничу допомогу позивачем надано: - копію договору на надання правової допомоги № 42649746 від 01.11.2024 та додаткової угоди № 7874360 від 01.01.2025 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.11.2024, відповідно до яких адвокат Білецький Богдан Михайлович зобов`язалось надавати Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» юридичну допомогу (підсистема «Електронний суд»); - детальний опис робіт, виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості; - акт про підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом від 31.03.2025, згідно до якого: Правовий аналіз\~обставин спірних\~правовідносин та\~надання правових\~рекомендацій (консультацій)\~щодо захисту\~інтересів ТОВ\~«ДІДЖИ ФІНАНС». складає 3000,00 грн.; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи складає 2000,00 грн.; формування додатків до позовної заяви 500,00 грн, консультація щодо документів та доказів надання юридичних консультацій щодо правильності оформлення і подачі документів, оцінка їх сили у судовому процесі 500 грн. Разом 6000 грн. ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Стаття 4\~ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76\~ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Крім того положеннями ст.\~204\~ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Судом встановлено, що укладений між сторонами договір раніше не оспорювався та не визнавався судом недійсним. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1056-1\~ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів»). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону, споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Тобто, якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Згідно з вимогами ч. 1 ст.12\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. За змістом положень п. 11 ч. 1 ст.\~4\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» факторинг вважається фінансовою послугою. Частина п`ята статті 5\~вказаного Закону визначає, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу\~України та вказаного Закону. Згідно зі статтею 1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини другої статті 1083\~ЦК України якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Відповідно до статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, таким чином, суд вважає, що заявлена позовна вимога, щодо стягнення з Відповідача заборгованості в частині стягнення тіла кредиту та процентів підлягає до задоволення, тобто в сумі 20325,00 грн. Щодо стягнення заборгованості за пенею суд зазначає наступне. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З долученого позивачем договору № 7874360 вбачається, що сторони дійшли згоди щодо умов встановлення такого виду неустойки, як штрафу розділ 6 договору. Умов щодо нарахування пені положення договору не містять. Також розрахунок заборгованості, що наданий впозивачем до позовної заяви не містить нарахування пені, а лише штрафу в розмірі 6675,00 грн. Відповідно позивач не виконав свого процесуального обов`язку та не довів на яких підставах ним заявлено вимогу про стягнення пені. У зв`язку з наведеним підстави для стягнення пені - відсутні, а тому в позові в цій частині слід відмовити. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) вказано, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Також суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як передбачено ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч. 3 ст.137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, законодавець пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі. Проаналізувавши наведений опис наданих позивачу послуг правничої допомоги, у сукупності з наданими документами на понесення позивачем заявлених витрат, суд приходить до висновку, що відображена у наданих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) не є співмірною зі складністю справи, її обсягом, виходячи з наступного. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17 жовтня 2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд зазначає,\~що дана\~справа розглядається\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження з\~викликом сторін.\~Відзив на\~позовну заяву\~відповідачем не\~подавався,\~відповідно відповідь\~на відзив\~не складалась.\~Виходячи із\~критерію пропорційності\~заявлених витрат\~предмету спору,\~суд враховує\~ціну позову.\~Зокрема судом\~задоволено вимоги\~позивача про\~стягнення на\~його користь\~20325,00 грн. заборгованості, натомість розмір заявлених витрат становить 6000,00 грн., що є явно непропорційним. За таких обставин, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 3000 грн. Враховуючи, що позов задоволено частково - на суму 20?325,00 грн, що становить 75,28?%. Отже, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 75,28?% від понесених витрат, що становить: 1?823,96 грн судового збору (2?422,40 ? 75,28?%) та 2?258,40 грн витрат на правничу допомогу (3?000 ? 75,28?%).

Outcome: partial