Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

У лютому 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в особі представника Ушакевич Марини Петрівни, звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, представник позивача посилається на те, що 20.07.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79184668 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання п.п.2.1 умов договору кредиту надало [PERSON] грошові кошти в сумі 14000 грн строком на 30 днів шляхом перерахування на картковий рахунок № [NUMBER] , який наданий відповідачем та міститься в реквізитах договору. В п.п. 2.2 договору кредиту сторони визначили, що строк позики складає 30 днів із відповідною фіксованою процентною ставкою 0,83% в день (п.п.3 договору), яка діє протягом строку договору. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день становить 2,70% в день (п.2.3 договору). Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує, надані грошові кошти не повертає. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором №79184668від 20.07.2024 року становить 24290 грн, яка складається з: 14000 грн - заборгованість за основним боргом; 3486 грн - заборгованість по несплаченими базовими відсотками; 6804 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам на прострочену позику. Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав та не повернув наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором, тому представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 24290 грн, судові витрати у справі та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Новокодацького районного суду м. Дніпра від 10.02.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25.04.2025 року, з 30.04.2025 року змінено найменування Ленінського районного суду міста Дніпропетровська на Новокодацький районний суд міста Дніпра. Представник позивача ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в особі представника Ушакевич М.П. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в котрій просила розгляд справи провести без її участі та на підставі наявних в справі доказів задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, відзиву на позов суду не надав, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів та за згоди представника позивача постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.07.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] в електронній формі був укладений договір про споживчий кредит №79184668, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с.6-8 зворот). Відповідно до п. п. 2.1, 2.2, 2.3 договору було визначено суму (загальний розмір) кредиту в розмірі 14000 грн, кредит надавався строком на 30 днів з 20.07.2024 по 18.08.2024 року з фіксованою процентною ставкою 0,83%, яка діє протягом строку договору. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день складає 2,70% за день. Пеня за день 2,7%, орієнтована реальна річна процентна ставка - 1541,93%, орієнтовна загальна вартість позики - 17486,00 грн. Відповідно до пункту 5.3 договору позики підписанням цього договору позичальник підтверджує, що моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/documents-licence, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору йому зрозумілі. При цьому, кредитний договір містить Додаток №1 до договору про споживчий кредит від 20.07.2024 року №79184668 (а.с.9). Так, в додатку міститься таблиця (графік) обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит за період з 20.07.2024 року по 18.08.2024 року. Також, 20.07.2024 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] підписали паспорт споживчого кредиту №79184668 (а.с.10-11). ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредитні кошти в розмірі, передбаченому договором в сумі 14000 грн, що підтверджується листом №37200/47.1 від 12.12.2024 року АТ «Таскомбанк». Позивачем в позовній заяві визначено, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитом перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» становить 24290 грн, яка складається з: 14000 грн - заборгованість за основним боргом; 3486 грн - заборгованість по несплаченими базовими відсотками; 6804 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам на прострочену позику, що стверджується розрахунком заборгованості перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» по кредиту, який відображений у відомостях про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору №79184668 (а.с.25-29). Проте, відомості щодо погашення в добровільному порядку вказаної суми заборгованості матеріали справи не містять. Отже, [PERSON] порушив умови договору позики та не виконував покладені на нього зобов`язання належним чином. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відзиву на позов та будь-яких доказів, які б спростовували факт отримання кредитних коштів та наведений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідач суду не надав, а тому такий розрахунок береться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , отримавши кредитні кошти у встановлений договором строк їх не повернув, а відтак, виходячи з положень частини другої статті 530 ЦК України, наявні підстави вважати, що права позивача були порушені у зв`язку з чим, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» набуло право грошової вимоги за договором про споживчий кредит №79184668 від 20.07.2024 року до позичальника [PERSON] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. Крім того, за змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження витрат на правничу допомогу в сумі 7100 грн позивачем надано: договір про надання правничої допомоги від 03.08.2023 року №03-08/2023, укладений з адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» (а.с.32-35), наказ про прийняття на роботу (а.с.43), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 23.05.2019 року серії КВ №6416 (а.с.45), додаткову угоду №2 від 31.10.2024 року до договору про надання правової допомоги від 03.08.2024 року № 03-08/2023 (а.с.36), акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 25.11.2024 року та платіжна інструкція від 28.11.2024 року (а.с.41-42). Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не подавалось. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлена вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу також підлягає задоволенню.

Outcome: approved