Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла мати позивача та відповідача [PERSON] , про що 04 вересня 2023 року зроблений відповідний запис за №97 Виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківького району Дніпропетровської області та видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна. У вересні 2024 року позивач направила засобами поштового зв`язку Укрпошта заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на адресу Другої синельниківської державної нотаріальної контори. У жовтні 2024 року вона отримала Постанову про відмову у вчинення нотаріальних дій, оскільки нею пропущений шестимісячний строк з дня відкриття спадщини для звернення з такою заявою. Зазначає, що строк нею пропущений з поважних причин, якими є велика кількість повітряних тривог у 2023- 2024 роках на території Дніпропетровської області, під час яких багато установ та організацій переривають свою роботу щодо прийому громадян чи надання їм послуг, в тому числі й поштові відділення, що є перешкодою для своєчасного відправлення поштової кореспонденції. Крім того, позивач була пригніченою через тяжку втрату рідної людини, а також через постійні стресові ситуації, пов`язані з частими повітряними тривогами, переживала про рідних та близьких їй людей, які перебувають в умовах складного сьогодення, що також стало причиною пропуску шестимісячного строку. У зв`язку з чим просить визначити їй\~додатковий строк\~в два\~місяці для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини за\~законом після\~померлої [INFO] [PERSON] . Представником відповідача наданий відзив на позовну заяву, у якому вона заперечувала проти позовних вимог та вважала, що вказані позивачем причини пропуску строку не є поважними, оскільки всі державні органи, державні та приватні нотаріуси, які діють на території України, в тому числі в Дніпропетровській області, продовжують діяти в умовах воєнного стану. Позивачем не наведено непереборних обставин, які б перешкоджали їй як самостійно звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, так і направити заяву почтовим зв`язком у встановлений законодавством строк. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також зазначила, що позивач є юридично необізнаною, а тому не знала про строк для подання заяви до нотаріуса. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, посилаючись на викладені у відзиві підстави. Також зазначила, що в подальшому нею буде подано клопотання про стягнення витрат на правову допомогу та надані докази на їх підтвердження. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, надавши їм належну оцінку, дійшов такого висновку. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 вересня 2023 року виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, [PERSON] померла [INFO] в селі Воронове Синельниківського району Дніпропетровської області. Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачем [PERSON] підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян з наявністю актового запису про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Згідно з постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори в.о. Другої синельниківської державної нотаріальної контори Гордієнко І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.10.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи до майна померлої [PERSON] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся [PERSON] , який на час смерті спадкодавця був зареєстрований разом з нею за однією адресою та який отримав 11.04.2024 свідоцтво про право на спадщину за законом на частку житлового будинку та земельну ділянку площею 0,161 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 4,3898 га, що розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. [PERSON] звернулася до Другої синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 27 вересня 2024 року Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У відповідності\~до ч.3\~ст.1272\~ЦК України\~за позовом\~спадкоємця,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини\~з поважної\~причини,\~суд може\~визначити йому\~додатковий строк,\~достатній для\~подання ним\~заяви про\~прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В постанові Верховного Суду від 05.12.2018 (справа №717/1796/16-ц) та Постанові від 16.08.2023 у справі № 758/13293/18 зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Проте, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов`язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов`язана неможливість прибуття для прийняття спадщини тощо. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини\~без поважних причин\~не свідчить про наявність у такого спадкоємця\~порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.\~\~ Правозастосовча практика Верховного Суду в подібних правовідносинах є незмінною та усталеною. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею\~89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд вважає, що посилання позивача на її психологічний стан, пов`язаний зі смертю матері та ситуацією, що сталася в країні через повномасштабне вторгнення, та неможливість у зв`язку з цим звернутися до нотаріуса, не є непереборними та істотними труднощами, які заважали їй протягом року з часу смерті спадкодавця звернутися до нотаріальної контори, оскільки позивач мала можливість направити заяву до нотаріальної контори у тому числі засобами поштового зв`язку. Позивач постійно мешкає в м.Дніпро, місцем відкриття спадщини є Синельниківський район Дніпропетровської області, на вказаних територіях немає активних бойових дій, державні та інші установи працюють . Крім того, як зазначила представник позивача у судовому засіданні, позивач дуже часто їздила до матері, коли вона була жива, а тому доводи щодо неможливості прибуття до нотаріальної контори через значну віддаленість місця проживання позивача від місця відкриття спадщини та труднощі, пов`язані з цим, не заслуговують на увагу. Звертаючись до суду із даним позовом, [PERSON] не надала належних та допустимих доказів того, що пропуск установленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини був пов`язаний з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку із чим позивач не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалась як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд доходить висновку, що наведені позивачем [PERSON] причини поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не є такими, які відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed