Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та прохає стягнути з відповідача заборгованість за договором № 502183-КС-001 про надання кредиту від 13 червня 2024 року в розмірі 32 472 грн 22 коп. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 13 червня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] був укладений договір № 502183-КС-001 про надання кредиту. Договір укладений у формі електронного документа з використанням електронного підпису. За умовами вказаного договору [PERSON] був наданий кредит на суму 9 000 грн 00 коп на строк 24 тижні із сплатою процентів в розмірі 1,50000000 % за кожен день користування кредитними коштами. Свої зобов`язання за вказаним договором ТОВ «Бізнес Позика» виконало, перерахувавши грошові кошти на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] . За умовами кредитного договору відповідач брав на себе зобов`язання повернути кредит в обумовлений термін та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Однак свої зобов`язання за договором № 502183-КС-001 про надання кредиту від 13 червня 2024 року [PERSON] не виконав, у зв`язку з чим за ним станом 31 березня 2025 року утворилася заборгованість на загальну суму 32 472 грн 22 коп, яка включає в себе: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 9 000 грн 00 коп заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 22 122 грн 22 коп та комісію у розмірі 1 350 грн 00 коп. Оскільки у добровільному порядку заборгованість за договором № 502183-КС-001 про надання кредиту від 13 червня 2024 [PERSON] погашена не була, то ТОВ «Бізнес Позика» звернулося з вказаним позовом до суду. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2025 року було відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 56). Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» в судове засідання не з`явився. У позовній заяві ТОВ «Бізнес Позика» зазначило про розгляд справи без участі його представника, а також, що не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення (а.с. 9). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 77-79), про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відзив на позовну заяву [PERSON] наданий не був. Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Встановлено, що 13 червня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] був укладений договір № 502183-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 17-21). Договір № 502183-КС-001 про надання кредиту від 13 червня 2024 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-4483(а.с. 21 зв.). Відповідно до п. 2 вищевказаного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 9 000 грн 00 коп на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчого кредиту. Визначено, що строк, на який надається кредит - 24 тижні (до 28 листопада 2024 року); процентна ставка - фіксована та становить 1,50000000 % в день; комісія за надання кредиту - 1 350 грн 00 коп (а.с. 17).. Свої зобов`язання за договором № 502183-КС-001 про надання кредиту від 13 червня 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» виконало та 13 червня 2024 року перерахувало грошові кошти в сумі 9 000 грн 00 коп на картковий рахунок [PERSON] , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», який пов`язаний із банківською карткою № [NUMBER] (а.с. 35, 80-84, 93-97). Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Договором № 502183-КС-001 про надання кредиту від 13 червня 2024 року визначений Графік погашення платежів, відповідно до якого [PERSON] щомісяця у визначені дні мала вносити обов`язковий платіж в сумі 1 950 грн 00 коп (а.с. 17). Однак свої зобов`язання за вищевказаним договором [PERSON] не виконував, у зв`язку з чим станом на 31 березня 2025 року за ним утворилася заборгованість на загальну суму 32 472 грн 22 коп, яка включає в себе: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 9 000 грн 00 коп заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 22 122 грн 22 коп та комісію у розмірі 1 350 грн 00 коп. (а.с. 12-13, 14). За таких обставин, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Бізнес Позика» слід стягнути заборгованість за договором № 502183-КС-001 про надання кредиту від 13 червня 2024 року, яка утворилася станом на 31 березня 2025 року на загальну суму 32 472 грн 22 коп. Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Позивачем ТОВ «Бізнес Позика» при зверненні до суду через систему «Електронний суд» був сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп (а.с. 10). Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 422 грн 00 коп.

Outcome: approved