Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 1103-445-4 від 18.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» (торгова марка «PROCENT») та [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень, строком на 365 днів (до 17.10.2024 року), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ "СЕНС БАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування (1277,5 % річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ», викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://procent.com.ua/uk/about_us. При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 406575 направлявся відповідачу 18.10.2023 року о 10:24:04 год, шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який зазначений Кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір був підписаний 18.10.2023 року о 10:24:09 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 406575 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 18.10.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ "СЕНС БАНК", що підтверджується чеком. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, Позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування (3,5% річних). Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 16 днів. Відповідно до п.1.3. періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 16 днів, що відображено в Додатку № 1 до Кредитного договору. Відповідно до п.п. 2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк (п. 1.3. Кредитного договору) повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у пункту 1.1. Кредитного договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 8 цього Договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом починаючи з 11.19.2023 року, що має відображення у Розрахунку заборгованості, порушує умови Кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань. Позивач зазначає, що звертає стягнення виключно на прострочені до оплати проценти за користування кредитом по 01.08.2024 року. Позивач не вимагає та не пред`являє вимоги дострокового повернення суми кредиту відповідно до п. 2.1.2, 2.1.6, 4.7 Кредитного договору, ч.2 ст. 1050 ЦК України, ч.4 ст. 16 Закону України « Про споживче кредитування». У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за Кредитним договором по нарахованим та не сплаченим процентам станом на 01.08.2024 року становить 47250,00 гривень, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом (1277,5% річних) та Графіку платежів. Враховуючи вищезазначене, позивач стягнути з відповідача на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» заборгованість за Кредитним договором № 1103-445-4 від 18.10.2023 року по нарахованим та несплачених процентах у розмірі 47250,00 гривень за період з 19.11.2023 року по 01.08.2024 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом (1277,5 % річних), а також судові витрати у розмірі 2422,40 гривень та 10000,00 гривень витрат на правову допомогу. Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує позовні вимоги, покликаючись на те, що договір між ним та ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» вважає неукладеним, оскільки такий договір не укладався та не підписувався його електронним підписом, як зазначає представник позивача і з приводу цього він звернувся у поліцію. Зазначає, що не реєструвався на веб-сайті позивача, доказів протилежного позивач не надав. Жодної ідентифікації чи верифікації, як вказує позивач, він не проходив. Він ніколи не передавав позивачу свої паспортні дані чи особисте фото для підтвердження реєстрації, також не передавав такому адресу свого місця реєстрації. Вказана у позові адреса відповідача є неналежною, він не заповняв жодної анкети заяви та не вказував своїх паспортних даних, номеру мобільного телефону. Вказаний у позові номер мобільного телефону відповідача насправді не належить відповідачу. Більше того, позивач не направляв йому ні досудової вимоги, ні позову на адресу його реєстрації. У кредитному договорі вказано невірну мою адресу та невірний (не його) номер телефону. Так, згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (номер кримінального провадження 12024096010000773) від 26.09.2024 року, зареєстровано кримінальне провадження за ч. 1 ст. 182 КК України про те, що невідома особа незаконно використала його конфіденційну інформацію, а саме паспортні дані та оформила кредитний договір № 1103-445-4 від 18.10.2023 на суму 5000 грн у ТОВ «Фінансова компанія «Процент», внаслідок чого у нього виникли боргові зобов`язання. Вважає, що відносно нього вчинено шахрайські дії. Відповідач зазначає, що укладення/підписання Договору відбулося і з порушенням Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту через мережу Інтернет Товариства з обмеженою від повільністю «Фінансова компанія «Процент». Позивач не надав жодного належного та допустимого доказу про те, що мала місце перевірка номеру телефону заявника, здійснення фото фіксації своєї особи заявника. Таких дій позивач не вчинив, що свідчить про відсутність будь-яких доказів укладення саме ним Кредитного договору. Відповідач покликається на Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, що набрав чинності 24.12.2023, яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п. 5 Р І Закону 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Навіть якщо припустити те, що Кредитний договір, як вказує позивач, укладено 18.10.2023. Тобто п. 1.2 Договору, який вказує про те, що процентна ставка за користування Кредитом становить 3,5 % від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 1277,50 %) користування Кредитом, є недійсним через його нікчемність. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Свою позицію виклав у відзиві на позовну заяву, відповідно до якої позовні вимоги заперечує, просить відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. З представлених суду матеріалів слідує, що позивач отримав право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 1103-445-4 від 18.10.2023. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами. Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким Позичальник ознайомилася перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Твердження відповідача про те, що він не укладав цього договору в електронній формі та відповідно не отримував коштів в сумі 5000,00 грн, не користувався ними, оскільки на час укладення вказаного договору 18.10.2023 не реєструвався на веб-сайті позивача, жодної ідентифікації чи верифікації не проходив, не передавав позивачу свої паспортні та інші особисті дані, суд сприймає критично. Як встановлено матеріалами справи, відповідач повідомив орган поліції, подавши заяву про вчинення кримінального правопорушення 25.09.2024, тобто майже через рік часу після укладення кредитного договору. З інформації АТ «СЕНС БАНК» Вих. № 8423-БТ-32.3/2025 від 24 червня 2025, наданої відповідно до ухвали суду від 12 червня 2025 року встановлено, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , клієнт Банку. На його ім`я відкрито запитувану картку, маска якої № [NUMBER] рахунок № [NUMBER] (валюта Українська гривня). Зазначено, що номер телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону), за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 18.10.2023 по 23.10.2023 року [NUMBER] . Номер телефону [NUMBER] знаходиться в анкетних даних [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Інші номери відсутні. З виписки АТ «СЕНС БАНК», про рух коштів по рахунку [NUMBER] , що належить [PERSON] вбачається, що 18.10.2023 на цей рахунок було зараховано кошти в сумі 5000,00 грн, що відповідає долученому позивачу чеку на суму 5000,00 грн (а.с. 24). Аналізуючи вказані докази, суд констатує, що для укладення кредитного договору в електронній формі відповідач користуватися мобільним телефоном, мав банківську картку, відкриту на його ім`я у банківській установі (у даному випадку АТ «СЕНС БАНК»), а також мав безперешкодний доступ до власного паспорту та довідки про РНОКПП, копії яких мають бути надані кредитодавцю для ідентифікації особи та прийняття рішення про видачу кредиту. Одноразовий ідентифікатор, який створюється для підписання кредитного договору в електронній формі, має надходити на телефон позичальника після проведення ідентифікації, створення власного електронного кабінету. Лише вчинення усіх цих дій передує укладенню кредитного договору та без них цього здійснити неможливо. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Спірний договір про надання споживчого кредиту містить докладну інформацію щодо позичальника [PERSON] , зокрема, РНОКПП, номер мобільного телефону, електронної пошти. У тексті договору зазначено номер банківської картки, який за його умовами, вказується особисто позичальником кредитодавця для зарахування кредитних коштів. Слід зауважити, що позивач міг внести вказані дані позичальника у договір лише за умови їх надання останнім. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору про надання споживчого кредиту. Зазначений договір недійсним не визнано, із відповідним позовом останній до суду не звертався. При цьому, встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Враховуючи, що суду не надано доказів протилежного, суд приходить до висновку про наявність відносин зі споживчого кредитування між позивачем та відповідачем за Кредитним договором № 1103-445-4 від 18.10.2023, яким відповідачу надано та ним отримано кредитні кошти в сумі 5000,00 грн. Щодо заборгованості із сплати відсотків за користування цими коштами, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотків. Відповідач покликається на те, що процентна ставка за користування кредитом становить 3,5 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 1277,50 %). Такі положення слід визнати недійсними через його нікчемність. Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (статтю 8 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023). Згідно з п.17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування`тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 % (Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 1 згідно із Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023). Відповідно до розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Згідно з карткою документа Закону № 3498-ІХ визначено, що дата публікації 23 грудня 2023 року, дата набрання законної сили 24 грудня 2023 року. Тобто, з 24 грудня 2023 року та протягом перших 120 днів (до 22.04.2024) розмір денної процентної ставки при укладенні кредитного договору не може перевищувати 2,5 %. Національним банком України у листі від 20 лютого 2024 року «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування» надано роз`яснення щодо застосування Закону № 3498-ІХ, а також п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування`з метою недопущення порушення прав споживачів. Так, у пункті 2 вказаного листа щодо максимального розміру денної процентної ставки Національним банком України роз`яснено, що «відповідно до пункту 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про споживче кредитування тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто до 20.08.2024 включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно). На підставі частини 5статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто з 21.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону «Про споживче кредитування», не може перевищувати 1 %. У поданій до суду позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача відсотки за договором за період з 19.11.2023 по 01.08.2024. Враховуючи встановлений законом максимальний розмір процентної ставки, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за кредитним договором в межах заявлених позовних вимог за період з 19.11.2023 по 01.08.2024 у розмірі 28 700 грн з таких розрахунків: Кредитний договір № 1103-445-4 укладений 18.10.2023, а відсотки за користування кредитом нараховані з 19.11.2023 до 01.08.2024, тому розмір відсоткової ставки підлягає обрахуванню з наступного розрахунку: з 19.11.2023 по 23.12.2023 - 3,5 % за день; з 24.12.2023 по 22.04.2024 - 2,5% за день; з 23.04.2024 по 01.08.2024 - 1,5% за день. Таким чином, загальний розмір відсотків за користування упродовж 257 днів кредитними коштами в розмірі 5000,00 гривень складає: 28 700 грн = (175 х 35) + (125 х 120) + (75 х 101). Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 1103-445-4 від 18.10.2023 у розмірі 28 700 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками у за період з 19.11.2023 по 01.08.2024. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд

Outcome: partial