Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

\~\~ В квітні 2025 року позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №АВН0СТ155101700398558021 від 19.11.2023 року у розмірі 37226,74 грн станом на 12.04.2025 року та судові витрати у розмірі 2422,4 грн. Позов мотивовано тим, що [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 19.11.2023 року, будучи клієнтом банку, позичальник уклав з банком кредитний договір №АВН0СТ155101700398558021 щодо надання останньому кредиту в розмірі 19000 грн строком на 36 місяців (тобто до 18.11.2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 85% щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. АТ «А-Банк» свій обов`язок виконав повністю, надав відповідачу кредит згідно умов кредитного договору. У відповідності до п.п.3-5 Кредитного договору (Заяви клієнта), ліміт цього договору: 19000 грн на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 18.11.2026 року, терміном на 36 місяців. Згідно п.6 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 85% річних. Відповідно до п.7 позичальник сплачує банку комісію в розмірі 0,00 грн. Станом на 12.04.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 37226,74 грн, яка складається з наступного: 19000 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 18226,74 грн загальний залишок заборгованості по процентам. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь зазначену суму заборгованості. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Представник позивача АТ «Акцент-Банк», належним чином повідомлений про розгляд справи, до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи за його відсутності. В позовній заяві зазначив, що просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідачу [PERSON] , відповідно до вимог ЦПК України, направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень від відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надійшло. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (адреса місця реєстрації та проживання відповідача). Заперечень щодо розгляду справи у його відсутності не надійшло. Відзив на позов відповідач не подав. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб, передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09.01.2018 року [PERSON] звернувся до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач погоджується з тим, що дана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, становлять між ним та банком Договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі (а.с.12). Крім того, 19.11.2023 року відповідачем за допомогою електронного підпису підписано Заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101700398558021 на підставі якої відповідачу видано строковий кредит у розмірі 19000 грн. В Заяві погоджено істотні умови Договору: вид та тип кредиту послуга «Швидка готівка», кредит строковий; строк кредитування: 36 місяців, з 19.11.2023 року по 18.11.2026 року, процентна ставка (фіксована) - 85% на місяць; комісія за надання фінансового інструменту 0,00 грн; розмір щомісячного платежу 1487,56 грн (а.с.14-15). Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що підтверджується меморіальними ордером №TR.33915636.29477.65455 від 19.11.2023 року про видачу кредиту в розмірі 19000 грн (а.с.17). 19.11.2023 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, в якому підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Паспорт споживчого кредиту містить умови кредитування для споживчого кредиту «Швидка готівка» (а.с.13). Разом з тим, суд критично оцінює доданий до матеріалів справи паспорт споживчого кредиту, який містить відомості щодо процентів, оскільки в ньому зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з врахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. З розрахунку заборгованості, наданого банком вбачається, що заборгованість [PERSON] за договором №АВН0СТ155101700398558021 від 19.11.2023 року станом на 12.04.2025 року становить 37226,74 грн, яка складається з наступного: 19000 грн - заборгованість за наданим тілом кредиту; 18226,74 грн заборгованість за процентами (а.с.16 зворот). Випискою по кредиту №АВН0СТ155101700398558021 [PERSON] за період з 19.11.2023 11.04.2025 року встановлено, що [PERSON] користувся кредитним коштами та має заборгованість у розмірі 37226,74 грн (а.с.18). Суд також звертає увагу на те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, та береться судом до уваги у сукупності з іншими доказами. Відповідачем не було подано до суду будь-яких доказів, які б спростовували факт отримання ним кредитної картки, встановлення на неї кредитного ліміту, а також відсутності у нього заборгованості за кредитним договором №АВН0СТ155101700398558021 від 19.11.2023 року. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з вимогами ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було порушено вимоги статей 1049,1054 ЦК України, у зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту. Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши факт підписання відповідачем Заяви про надання послуги «Швидка готівка» від 19.11.2023 року, приймаючи до уваги погодження сторонами істотних умов договору, - суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 19000 грн та заборгованості за процентами в розмірі 18226,74 грн. Згідно зі ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 2422,4 грн. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст. 598, 599, 610, ч.2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved