Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

24.01.2025р. до суду надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 05.10.2020р. між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 22034000418676, який складається з публічної частини договору, яким є універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» зі змінами та доповненнями, затверджений банком і розміщений на офіційному сайті Банку www.creditdnepr.com.ua та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір. Відповідно до п.1.1., 1.2. кредитного договору банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби в сумі 49 600 грн., а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і строках і виконати зобов`язання за договором у повному обсязі. Відповідно до умов кредитного договору - п.1.4. кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта, що відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». У п.1.2. кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 36 місяців з дня укладення договору, а кінцевою датою повернення кредиту є 05.10.2023р. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту погоджена сторонами у відсотках від суми кредиту і її розмір також встановлений даним пунктом. Одночасно з укладенням кредитного договору клієнт уклав з ПрАТ «Уаск Аска-життя» договір добровільного страхування життя від 05.10.2020р. Розмір страхового платежу за цим договором страхування становить 6243,36 грн. Банк свої зобов`язання виконав і зарахував на банківський поточний рахунок клієнта грошові кошти в сумі 49 600 грн., з яких сплатив на рахунок ПрАТ «Уаск Аска-життя» страховий платіж від імені клієнта в сумі 6243,36 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку клієнта. У подальшому клієнт виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту та оплати нарахованих комісій лише частково. Згідно виписок по рахунку клієнта, за весь строк з моменту укладення кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом, клієнт сплатив банку лише 35\~663 грн. Останній платіж проведено 07.02.2022р. Тобто клієнт належним чином умови кредитного договору не виконував і не сплачував всі узгоджені платежі на його погашення. У зв`язку із зазначеним, 27.09.2023р. сформувалася наступна заборгованість клієнта перед банком за кредитним договором: залишок простроченого кредиту в сумі 34\~769,52 грн.; залишок прострочених комiсiй в сумі 14\~545, 20 грн., що разом становить 34\~769, 52 грн. 11.04.2024р. між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» був укладений договір факторингу №11/04/24. Клієнт і фактор підписали додатки до договору факторингу, зокрема реєстр боржників і акт приймання-передачі прав вимоги. Таким чином, фактор набув право вимоги до боржників за кредитними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 22034000418676 від 05.10.2020р. На підставі викладеного, просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Санфорд Капітал» суму заборгованості у розмірі 49\~314, 72 грн., витрати по сплати судового збору у розмірі 2422, 40 грн., а також витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 7200 грн. В судові засідання, які були призначені на 01.05.2025р. та 24.07.2025р. відповідачка не з`явилася, про дату та час слухання повідомлялася шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання відповідачки. Втім, конверти з судовими повістками були повернуті суду за зворотньою адресою з відміткою «адресат відсутній за адресою» та «за закінченням терміну зберігання». Крім того, про дати розгляду справи відповідачка повідомлялася шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України». Враховуючи, що відповідачка, виходячи з положень ч.11\~ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, згідно до\~ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши надані докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, 05.10.2020р. [PERSON] надала АТ «Банк Кредит Дніпро» заяву-згоду № 255043 на укладання універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб (а.с. 157). 05.10.2020р. між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22034000418676, відповідно до умов якого, банк надав клієнту на споживчі цілі фінансовий кредит у сумі 49 600 грн., строком кредитування 36 місяців (до 05.10.2023р.), щомісячною комісією за обслуговування кредиту 3 % від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом\~0,001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом\~56,0 % річних (160-161). Графік платежів, викладено в розділі 4 договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки (п.1.3). Клієнт, в порядку договірного списання, на підставі\~ст.1071 ЦК України\~та\~ст.26 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», доручає банку в дату видачі кредиту, здійснити перерахування з рахунку клієнта на користь страховика ПрАТ «Уаск Аска-життя» суму страхового платежу 6\~243, 36 грн, за весь період страхування, згідно договору страхування № NS-22034000418676 від 05.10.2020р. (п.1.5) (а.с. 158-159). У п.2.1, 2.2 Договору зазначено, що платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів\~обов`язковий платіж. Дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в графіку платежів, який викладений в розділі 4 договору. В розділі 4 Договору зазначений графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за цим договором, де щомісячні платежі визначені з 05.10.2025 по 05.10.2022р.р., визначена щомісячна сума платежу за кредитом, яка складається з суми кредиту, процентів за користування кредитом, та платежів за додаткові та супутні послуги (за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, комісія за надання кредиту, інші послуги банку). Згідно виписки по особовому рахунку відповідача за період з 05.10.2020 по 10.04.2024р., АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок відповідача як це передбачено умовами договору № 22034000418676 від 05.10.2020р..\~Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача, це баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції) (а.с. 53-130). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 22034000418676 від 05.10.2020р., станом на 10.04.2024р., заборгованість [PERSON] складає 49\~315, 34 грн., з яких: 34\~769, 52 грн. -\~залишок простроченого кредиту, 14\~545, 20 грн. - \~залишок прострочених комісій, 0,62 коп.. -\~залишок прострочених процентів (а.с. 152-156). 11.04.2024р. між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» було укладено договір факторингу № 11/04/2024. Відповідно до п.1.1 даного договору, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників згідно додатку №1. Також клієнт і фактор підписали додатки до договору факторингу, зокрема реєстр боржників і акт приймання передачі прав вимоги (а.с. 36-42). Відповідно до реєстру боржників та акту приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 11/04/24 позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 22034000418676 в сумі 49\~315, 35 грн. (а.с. 146-148). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1\~ст. 207 ЦК України). Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст.\~626,628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1\~ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 1054 Цивільного кодексу України-за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями\~1046,\~1048 ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. За загальним правилом, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону (ст.ст.\~526,527,530 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Приписами ч. 2\~ст.\~615\~ЦК України визначено: одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч.1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачка відсутність боргу належними та допустимими доказами не спростувала, доказів повернення кредитних коштів суду не надала. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що відповідачка взяті не себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 49\~314, 72 грн., а тому позов є обґрунтований та підлягає задоволенню повністю. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»). Суд звертає увагу, що визначені представником позивача витрати на правничу допомогу в сумі 5200 грн. є неспівмірними зі складністю справи та фактично вчиненими послугами адвоката. Виходячи з принципу розумності, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з\~\~ [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 3\~000 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422, 40 грн., розмір судового збору визначено з урахуванням подачі позову через систему «Електронний суд». На підставі викладеного,

Outcome: approved