Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Житлово-будівельний кооператив «Суворовський-1» звернувся з позовом до суду про стягнення відповідача заборгованості за період з 01.04.2023 по 31.01.2025 року зі сплати щомісячних внесків на управління багатоквартирним будинком та прибудинкової території у розмірі 10812,09 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] з 28.03.2023 року є власником квартири [ADDRESS] загальною площею 61,7 кв.м., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер відомостей про речове право: 49722416. Будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в управлінні на балансі ЖБК « [INFO] », яке надає послуги/обслуговування/утримання будинків та прибудинкової території на підставі рішення засідання виконкому Суворовської райради народних депутатів №551 від 24.11.1987 року. На загальних зборах ЖБК «Суворовський-1», які відбулись 11 жовтня 2020 року, оформлено Протоколом №1 від 11.10.2020 року було прийнято рішення затвердити та запровадити з 01.01.2021 року внески на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6,50 грн/м2. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачу, який є власником квартири [ADDRESS] , в період з 01.04.2023 по 31.01.2025 року була нарахована сума заборгованості зі сплати внесків на обслуговування/утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території у загальній сумі 9 520,34 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот двадцять гривень 34 коп. Крім того позивачем розраховано 3% річних та інфляційних втрат, котрі він просив стягнути з відповідача. Таким чином, з встановлених обставин вбачається, що відповідач, як співвласник багатоквартирного будинку повинен сплачувати цільові внески, проте не виконує своїх обов`язків в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на жовтень 2023 року, згідно розрахунку Житлово-будівельний кооператив «Суворовський-1» становить 10 812,09 грн. Враховуючи зазначене, позивач просив його позов задовольнити, з обґрунтувань, що викладені в позові. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 06 березня 2025 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк\~для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. (а.с. 44,45). 25.04.2025 року набрав чинності\~Закон № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів", відповідно до якого Суворовський районний суд міста Одеси змінено на Пересипський районний суд міста Одеси. Представник позивача адвокат Скибінська Є. С. надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з обґрунтувань, що викладені в позові. (а.с. 52,53). Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи обізнаний належним чином, причин неявки суду не сповістив та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. (а.с. 48). Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, уважно оцінивши докази надані сторонами по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Суд встановив, що [PERSON] з 28.03.2023 року є власником квартири [ADDRESS] загальною площею 61,7 кв.м., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер відомостей про речове право: 49722416. Будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в управлінні на балансі ЖБК « [INFO] », яке надає послуги/обслуговування/утримання будинків та прибудинкової території на підставі рішення засідання виконкому Суворовської райради народних депутатів №551 від 24.11.1987 року. На загальних зборах ЖБК «Суворовський-1», які відбулись 11 жовтня 2020 року, оформлено Протоколом №1 від 11.10.2020 року було прийнято рішення затвердити та запровадити з 01.01.2021 року внески на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6,50 грн/м2. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачу, який є власником квартири [ADDRESS] , в період з 01.04.2023 по 31.01.2025 року була нарахована сума заборгованості зі сплати внесків на обслуговування/утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території у загальній сумі 9 520,34 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот двадцять гривень 34 коп. Крім того позивачем розраховано 3% річних та інфляційних втрат, які складаьб : - інфляційні втрати у розмірі - 1 044,91 грн. - 3% річних у розмірі - 246,84 грн. Таким чином, з встановлених обставин вбачається, що відповідач, як співвласник багатоквартирного будинку повинен сплачувати цільові внески, проте не виконує своїх обов`язків в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 31 січня 2025 року, згідно розрахунку Житлово-будівельний кооператив «Суворовський-1», становить 10812,09 грн. (разом з інфляційними втратами та 3% річних). Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового оборогу або інших вимог, що звичайно ставляться. Також відповідно до п. 10 ст. 7. ст.ст. 15. 16 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень. Об`єднання має право здійснювати контроль, за своєчасною сплатою внесків і платежів. Згідно положень п. 1 ст. 10\~Закону України\~«Про особливості\~здійснення права\~власності в\~багатоквартирному будинку»\~рішення зборів\~співвласників є\~обов`язковими\~для всіх\~співвласників,\~включаючи тих,\~які набули\~право власності\~па квартиру\~чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов`язаний забезпечувати збереження приміщень, брати участі, у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення: забезпечувати дотримання вимог житловою і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточною і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; своєчасно і в повному обсязі сплачуватии належні внески і платежі. Таким чином, з встановлених обставин вбачається, що відповідач, як співвласник багатоквартирного будинку повинен сплачувати кошти за отримані ним послуги, затвердженими на загальних зборах внесків, проте не виконує своїх обов`язків, тому у [PERSON] утворилася заборгованість у загальній сумі 10812,09 грн. (разом з інфляційними втратами та 3% річних). Відповідач за час розгляду справи позовні вимоги Житлово-будівельний кооператив «Суворовський-1 жодними належними та допустимими доказами не спростував. [PERSON] не довів те, що у нього заборгованість перед ЖБК відсутня. На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в сумі 3028 гривень 00 копійок. П.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. П.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. Ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).\~Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.\~У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Велика палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 зазначила наступне. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. КС зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст.59 Конституції покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу При цьому,\~Велика палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16,\~роз`яснила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн., суд приймає до уваги викладене нижче. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved