Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

10 квітня 2025 року [PERSON] в інтересах якої дії її представник - адвокат Босенко Юрій Григорович, звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просить суд визнати недійним шлюб між [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що в лютому 2025 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Малькевич Л.І, із заявою про прийняття спадщини після смерті рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] та з відповіді нотаріуса дізналася про те, що спадкоємцем першої черги є покійна дружина померлого брата [PERSON] , яка є двоюрідною сестрою померлого [PERSON] . На переконання позивачки, відповідачка уклала шлюб із [PERSON] виключно з корисливих мотивів, з метою отримання спадщини. За таких обставин позивачка просить суд визнати недійсним шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 10 квітня 2025 року справу передано на розгляд суддя Бебешко М.М. 05 травня 2025 року судом отримано інформацію з Узинської міської ради щодо реєстрації місця проживання відповідачки. Ухвалою суду від 06 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 24 червня 2025 року. Вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача та витребувано докази з Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану і копію спадкової справи від державного нотаріуса Узинської державної нотаріальної контори, заведеної після смерті [PERSON] 13 травня 2025 року на адресу суду надійшла інформація з Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області. 19 травня 2025 року на адресу суду від державного нотаріуса Узинської державної нотаріальної контори Київської області надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Протокольною ухвалою суду від 24 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 24 червня 2025 року. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив суду, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був фіктивний та формальний, та укладений з корисливих мотивів, а не для створення сім`ї. Також звернув увагу суду на те, що [PERSON] і [PERSON] ,І є між собою двоюрідним братом та сестрою, тому відповідно до норм Сімейного кодексу України такий шлю є недійсним. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що вона з [PERSON] 30 років проживала у незареєстрованому шлюбі та проживав поруч з нею у її житловому будинку. Коли мати [PERSON] захворіла, то він перейшов до її будинку для догляду останньої, проте більшість часу перебував з нею Коли [PERSON] захворів, то вона його доглядала, прала речі, готувала їжу. Після смерті [PERSON] , вона організувала його похорон. [PERSON] вирішив офіційно одружитися з нею і вона погодилася на його пропозицію. Рідні сестри [PERSON] не приїжджали до нього, не провідували його та не розуміли. [PERSON] за життя говорив, що потрібно зареєструвати шлюб, інакше їй нічого не залишиться після його смерті. Спільних дітей у них з [PERSON] не було, так як у неї був дорослий син після першого шлюбу, коли вона проживала у Полтавській області. [PERSON] також мав дружину і сина від першого шлюбу, але вони також померли. [PERSON] працював у колгоспі водієм, а вона працювала дояркою. Спільно вони доглядали господарство, але кожен із них самостійно оплачував комунальні послуги - [PERSON] за будинок своєї матері, а вона за свій будинок, у якому проживала спільно з [PERSON] . За час спільного з [PERSON] проживання вони придбали холодильник та пральну машинку. Шлюб вони уклали 27 березня 2020 року, тоді коли [PERSON] захворів, в Михайлівській сільській раді. Реєстрацію шлюбу здійснювала людина з Узинської міської ради. Сімейні відносини у них були як у чоловіка та дружини. У 2020 році [PERSON] захворів на мікро інсульт і погано пересувався та майже не міг працювати. У 2018 році померла мати [PERSON] . Будинок матері [PERSON] був на відстані 5-10 хвилин ходьби від її будинку. [PERSON] вважає її за дружину, а вона його за чоловіка, незважаючи на те, що вони між собою були двоюрідні брат та сестра. За життя [PERSON] залишив заповіт на неї на земельну ділянку (пай). Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні показала суду, що вона є односельчанкою відповідачки. Скільки вона пам`ятає, [PERSON] проживав спільно з [PERSON] . З 1996 року вони з [PERSON] спільно працювали у колгоспі. Після того, як [PERSON] захворів на інсульт, його лікувала та вчила самостійно ходити [PERSON] . Також ткаченко [PERSON] організовувала поховання [PERSON] в селі [PERSON] . Вона знає, що [PERSON] та [PERSON] були між собою двоюрідними братом та сестрою. Коли [PERSON] та [PERSON] почали проживати спільно однією сім`єю, то вони не перебували в інших шлюбах. Навіть покійні батьки [PERSON] та [PERSON] знали про те, що [PERSON] проживає з [PERSON] та у них між собою близькі відносини, але їх ніхто не засуджував. Коли [PERSON] після хвороби та смерті своєї матері пішов проживати до будинку матері, [PERSON] прибирала в тому будинку та двічі на день готувала йому їсти. Позивачка [PERSON] проживає в місті Біла Церква та в село до брата приїжджала дуже рідко, батькам не допомагала Перед смертю [PERSON] проживав на два будинку у своєї матері та у [PERSON] . [PERSON] з будинку останнього. Вона близько п`яти разів була в будинку [PERSON] і бачила там [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] поводили себе як господарі будинку та як чоловік та дружина, а не як брат із сестрою. Спільних дітей останні не мали, тому що у них не було до цього бажання. Допитана в судовому засідання в якості свідка [PERSON] показала суду, що [PERSON] є її рідною сестрою. На протязі 30 років [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] як дружина та чоловік. [PERSON] прожив в будинку [PERSON] і вони кохали один одного. В 2020 році [PERSON] з [PERSON] одружилися, а до цього проживали у незареєстрованому шлюбі. [PERSON] був ініціатором одруження та говорив, що у разі його смерті, його рідні сестри нічого не дадуть [PERSON] . [PERSON] готувала їжу для [PERSON] , прала його речі. Свідок також проживає в селі Вербова, тому часто була в гостях у [PERSON] та [PERSON] , як і останні часто були в гостях в неї. [PERSON] жив у [PERSON] , але після смерті матері навідувався до будинку останньої і ночувати приходив до [PERSON] . Спільних дітей [PERSON] та [PERSON] не мали бажання заводити, тому що мали дітей від перших шлюбів. [PERSON] та [PERSON] стримали спільне господарство - корову, свиней, птицю. [PERSON] організовувала [PERSON] і вона особисто бачила як [PERSON] давала грошові кошти в сумі 17 500 грн на купівлю труни та хреста. Також [PERSON] організовувала обід на похорон та на 9 і 40 день після смерті [PERSON] . Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні показала суду, що вона є односельчанкою та сусідкою [PERSON] . Вона приїхала в село у 1996 році, а тітка [PERSON] та дядько [PERSON] в будинку тітки [PERSON] к чоловік та дружина. Вона знає, що останні проживала у цивільному шлюбі. В 2020 році дядько [PERSON] одружився з тіткою [PERSON] . Вони неодноразово ходили в гості один до одного. При ній дядько [PERSON] та тітка [PERSON] цілувалися та обіймалися. Вона в селі дізналася про те, що [PERSON] з [PERSON] є між собою двоюрідними братом та сестрою. [PERSON] з [PERSON] разом придбали дві пральних машинки, так як одна машинка у них поламалася. [PERSON] в основному перебував у будинку тітки [PERSON] , проте навідувався до будинку своєї матері. Їй відомо, що у дядька [PERSON] було хворе серце та він лікувався в лікарні. Вона часто бачила як дядько [PERSON] сидів на стільчику на подвір`ї у тітки [PERSON] . Коли дядько [PERSON] помер, то тітка [PERSON] організовувала похорон, готувала поминальні обіли. За клопотанням представника позивача від 24 червня 20245року, судовий розгляд у справі відкладено на 24 липня 2025 року. В судовому засіданні позивач підтримала свою позовну заяву та просила суд її задоволити. Вказала на те, що вона з третьою особою - [PERSON] є рідними сестрами померлого [PERSON] , а відповідач є двоюрідною сестрою [PERSON] . Відповідач з братом не проживала, ва лише вона з сестрою приїжджала до брата та допомагали йому на городі, білили хату і допомагали тримати у господарстві птицю. Брата в лікарні лише вона відвідувала. Відповідач намовляла брата проти неї. В селі їй ніхто не говорив про те, що брат одружився з двоюрідною сестрою. Вона до брата часто не їздила і він самостійно готував собі їсти. Відповідача з братом не проживала та немала з ним подружніх відносин. Також вони не мали спільних дітей, спільного бюджету та побуту. Похорон брата організовували всі, за грошові кошти брата. Вона не знає чи відповідачка давала грошові кошти на похорони брата. У брата з відповідачкою були відносини як у брата з сестрою. Брат любив горілку і до нього приходила відповідачка додому вживати горілку та вечеряти. Третя особи [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона з позивачкою є рідними сестрами. Коли вона запитувала у брата про те, чи він дійсно одружився на двоюрідній сестрі, то останній відмовчувався. [PERSON] доглядала брата лише після смерті матері, до того брата доглядала вона. Коли померла мати, то відповідачка напоїла чимось брата і він почав робити незрозумілі речі. З відповідачкою брата нічого не об`єднувало. Брат ходив до відповідачки, тому що не хотів готувати їсти, і відповідачка йому готувала їсти. Але за братом не потрібно було доглядати, тому що він сам себе доглядав. Брат тримав гроші при собі і був скупим. Брат з відповідачкою нічого спільно не придбали, а з будинку брата відповідачка забрала всі речі. Вона вважає шлюб брата з відповідачкою є фіктивним і не знала, що брат одружився з сестрою. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: 27 березня 2020 року виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (а.с.45). Вказані особи між собою були двоюрідним братом та сестрою (а.с.48-53). За життя [PERSON] 07 червня 2019 року склав заповіт, яким заповів [PERSON] земельну ділянку, площею 3,008 га (а.с.105). [INFO] помер [PERSON] (а.с.12). [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті рідного брата (а.с.13,74), про нотаріус повідомила їм про те, що вони не мають права на спадкування (а.с.14,76-77). 10 квітня 2025 року державним нотаріусом Узинської державної нотаріальної контори Київської області на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , на житловий будинок в селі Вербова Білоцерківського району та земельну ділянку, площею 3,0600 га, розташовану на території Михайлівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (а.с.100). 11 квітня 2025 року державним нотаріусом Узинської державної нотаріальної контори Київської області на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на заповітом після смерті [PERSON] , на земельну ділянку, площею. 3,008 га, з кадастровим номером 3220483700:04:006:0037 (а.с.112). При вирішенні справи суд виходить з наступного: Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). У частині першій статті 1 СК України визначено засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Частиною другою статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 21 СК України). У шлюбі між собою не можуть перебувати двоюрідні брат та сестра, рідні тітка, дядько та племінник, племінниця - частина третя статті 26 СК України. Шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований: між двоюрідними братом та сестрою; між тіткою, дядьком та племінником, племінницею - пункт другий частини першої статті 41 СК України. При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення - частина друга статті 41 СК України. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри. Заслухавши показання свідків [PERSON] та [PERSON] , які не є заінтересованими у справі особами, а є лише односельцями відповідачки, з приводу того, що остання на протязі 30 років проживала з померлим [PERSON] у незареєстрованих шлюбних відносинах, до офіційної реєстрації шлюбу між ними у 2020 році, та те, що відповідачка з [PERSON] відносилися один до одного як чоловік та дружина, суд вважає що немає підстав для визнання недійсним шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . На підтвердження даних доводів слугує також заповіт, складений за життя - 07 червня 2019 року [PERSON] (а.с.105), згідно з яким останній, ще до укладення шлюбу з відповідачкою [PERSON] , заповів останній земельну ділянку, розміром 3,008 га. За таких обставин суд погоджується із поясненями відповідачки [PERSON] , даними останньою в судовому засіданні, з приводу наявності між нею та померлим [PERSON] , відносин, притаманних подружжю, зокрема, наявністю спільного побуту, спільних прав та обовязків, зокрема харчування та лікування. Статтею 41 СК України передбачено право, а не обов`язок суду, визнати недійсним шлюб, зареєстрований між двоюрідними братом та сестрою. Також, вказаною статтею визначено, що суд, при вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним, має брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи зібрані у справі докази суд вважає, що жодні права та інтереси, як відповідачки у справі [PERSON] так і її померлого чоловіка [PERSON] , в результаті укладення між ними шлюбу, порушеними не були. Тому, підсумовуючи викладене суд вважає, що позивачкою [PERSON] не доведено позовні вимоги з приводу того, що шлюб, зареєстрований між відповідачкою [PERSON] та померлим [PERSON] , мав ознаки фіктивного та такого, що був спрямований, виключно, на задоволення корисливих потреб відповідачки щодо набуття майна померлого чоловіка. Вказане свідчить про доцільність ухвалення рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Судові витрати у справі, зокрема щодо оплати судового збору, суд, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України, покладає на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed