Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє її представник [PERSON] , звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 17.05.2021 та зареєстрований у реєстрі за № 41813 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 2706094 від 27.07.2020 в сумі 33730,00 грн. на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал», таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що кредитний договір № 2706094 від 27.07.2020, укладений між ТОВ «Авентус Україна» (первісний кредитор) та [PERSON] , який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. 27.05.2025 представник відповідача [PERSON] подала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому заперечує проти заявлених позовних вимог у повному обсязі. Також вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу в розмірі 15000 грн. Просить відмовити у відшкодуванні витрат на правову допомогу, так як сума та вид виконаної роботи є неспівмірними та не відповідають критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг, час витрачений на підготовку позовної заяви є невиправданим, та явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Розгляд справи просить здійснювати у відсутності представника відповідача. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача Щербатюк О.Д. подав заяву про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності часників справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 17 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 41813, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги № ККАУ-21042021 від 21.04.2021, заборгованості за кредитним договором № 2706094 від 27.07.2020, укладеного між ТОВ «Авентус України» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.04.2021 по 27.04.2021. Сума заборгованості становить: 10000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 22800 грн. заборгованість за відсотками. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 33730 грн., що підтверджується копією вказаного виконавчого напису (а.с. 12) На підставі вказаного виконавчого напису старшим державним виконавцем Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пантелімоном А.В. 21.10.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67224330 (а.с. 17-18). Також вказаним державним виконавцем винесено наступні постанови: 07.06.2022 про арешт коштів боржника, 11.07.2023 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, 04.04.2024 про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість прізвища [PERSON] зазначено прізвище - [PERSON] (а.с. 15-16, 19-21, 26-27). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме: доповнено Перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Відповідно до пункту 2 вказаного розділу для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишено без змін. Відповідно до вищевказаного Переліку, стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів за нотаріально посвідченими договорами. Матеріали справи не містять доказів, що спірний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який посвідчений нотаріально, а також доказів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що виконавчий напис вчинений 17 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. з порушенням вимог ст.ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат», позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивачку за подання позовної заяви звільнено від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», з урахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 968 грн. 96 коп. Крім того, у позовній заяві позивачка зазначила, що попередня (орієнтовна) сума судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у розмірі 15000 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач у вищевказаному клопотанні просить відмовити у відшкодуванні витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Зважаючи на положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів. Разом з тим позивачка чи її представник не подали заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг). Тому, суд не вирішує питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved