Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира через підсистему "Електронний суд" із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" заборгованість за договором №2192537 від 14.04.2024 в розмірі 56 891,00 гривень, яка складається з: 12 500,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 1 426,00 грн заборгованість за комісією за надання кредиту; 5 600,00 грн заборгованість за несплату штрафів; 37 365,00 грн заборгованість за нарахованими процентами; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" судові витрати у розмірі 9 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Незалежні Фінанси та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №2192537, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 12 500 грн зі строком кредитування на 345 днів зі денною ставкою 1,91% в день. Також вказує, що 04 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП»» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Незалежні Фінанси" було укладено договір факторингу №04092024, відповідно до умов якого та реєстру боржників до нього, ТОВ "Фінансова компанія" "ЕЛ.ЕН.ГРУП" набуло право вимоги за договором про споживчий кредит №2192537. Оскільки відповідач в повному обсязі не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за договором про споживчий кредит, у нього виникла заборгованість, яка становить 56 891,00 грн та складається з наступного: 12 500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1 426,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту; 5 600,00 грн заборгованість за несплату штрафів; 37 365,00 грн заборгованість за нарахованими процентами. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Петровської М.В. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі двічі направлялись на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 17.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» (далі - кредитодавець) та [PERSON] (далі - позичальник) було укладено договір про споживчий кредит №2192537, підписаний відповідачем у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», одноразовим ідентифікатором 141617, відповідно до п.1.1 якого Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а Позичальних зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 12 500,00 гривень (п.1.2 Договору). У п.1.3. Договору вказано, що кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 17.04.2024. Строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється графіком платежів. Згідно п.1.4. договору, остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом: 28.03.2025. Відповідно до п.1.5. договору, загальні витрати позичальника за кредитом складають 82261.00 грн. Денна процентна ставка складає: (82261.00 грн. / 12500.00 грн.) / 345 днів * 100% = 1.91%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 96631.35 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника складає 94761.00 грн. У п.1.5.1. Договору визначено, що комісія за надання кредиту складає 1426,00 грн, яка нараховується за ставкою 11.50 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Згідно п.1.5.2. Договору, проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 511,00 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. Відповідно до п.1.5.3. Договору, проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 876,00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів. Нараховані згідно п.1.5.2 та 1.5.3 договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть: 80835,00 грн. Відповідно до п.2.1. Договору, кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] . Відповідно до графіку платежів (додаток до Договору №1) позичальник в строк до 28.03.2025 повинен був сплатити кредит у загальному розмірі 94 761,00 грн, що складається з суми кредиту 12 500,00 грн, процентів за користування кредитом 80 835,00 грн, комісії за надання кредиту 1 426,00 грн. Відповідно до листа ТОВ «ФК «Контрактовий дім» №7/6638 від 17.12.2024, 17.04.2024 товариство перерахувало на платіжну картку [NUMBER] грошові кошти в розмірі 12 500 грн згідно договору №2192537, номер транзакції 1395510862. Згідно з наявною в матеріалах справи відомістю про щоденні нарахування та погашення, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2192537 від 17.04.2024 за період з 14.04.2024 по 04.09.2024 становила 56 891,00 грн, в тому числі: 12 500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 37 365,00 грн заборгованість за відсотками; 1 426,00 грн комісія; 5 600,00 грн заборгованість за несплату штрафів. 04.09.2024 року між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (Фактор) та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» (Клієнт) укладено договір факторингу № 04092024, за умовами п.1.1 якого ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» права вимоги, зазначені у реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається в день підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Реєстр прав вимог в паперовому вигляді є невід?ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав вимоги (п.п.2.1.3 п.2.1 Розділу 2 Договору). Згідно з пунктом 4.1. розділу 4 Договору, загальна сума Прав вимоги, що відступається за відповідним Реєстром, Ціна придбання та Одинична ціна визначаються окремо для кожного Реєстру і вказується в таких Реєстрах. Відповідно до п.4.2 розділу 4 Договору, Фактор сплачує Клієнту 100% Ціни придбання, протягом 1 (одного) робочого дня з моменту підписання відповідного Реєстру прав вимог, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта. Згідно п.4.3 розділу 4 Договору, за передачу Фактором грошових коштів у вигляді Ціни придбання, Клієнт сплачує фактору плату в розмірі 100,00 грн. (сто гривень, 00 коп.) з ПДВ, протягом 2 (двох) робочих днів з дня отримання скан-копії підписаного відповідного Реєстру, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Фактора. Відповідно до п.4.4. розділу 4 Договору, датою виконання Фактором грошового зобов`язання, Сторони визначають дату зарахування Ціни придбання за відповідним Реєстром на рахунок Клієнта. 04.09.2024 ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ "Фінансова компанія "Незалежні Фінанси" підписано акт приймання-передачі реєстру до договору факторингу № 04092024 від 04.09.2024. На виконання умов договору факторингу № 04092024 від 04.09.2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» було сплачено ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» кошти в сумі 519 164,88 грн. згідно платіжної інструкції №402 від 04.09.2024. Витягом з акту приймання-передачі прав №1 від 04.09.2024 до договору факторингу № 04092024 від 04.09.2024 підтверджено відступлення на користь ТОВ "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП" право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2192537 від 14.04.2024 на загальну суму 56 891,00 грн, в тому числі: 12 500,00 грн - заборгованість за кредитом; 37 365,00 грн заборгованість за процентами; 1 426,00 грн комісія; 5 600,00 грн заборгованість за неустойкою. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що договір про споживчий кредит №2192537 від 17 квітня 2024 року був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та [PERSON] з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується листом від 17.12.2024 №7/6638. Відомості щодо погашення [PERSON] заборгованості в матеріалах справи відсутні. Право вимоги за договором про споживчий кредит №2192537 від 17 квітня 2024 року на підставі договору факторингу перейшло від ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» до позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛ.ЕН.ГРУП", що підтверджено дослідженими судом матеріалами справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки отримані за договором про споживчий кредит №2192537 від 17 квітня 2024 року кошти в добровільному порядку відповідачем [PERSON] в повному обсязі не повернуті, що підтверджується підписаним договором про споживчий кредит, листом від 17.12.2024 №7/6638, беручи до уваги те, що встановлений умовами договору строк повернення кредитних коштів закінчився, що свідчить про порушення прав кредитодавця, суд погоджується, що позивач, якому відступлено\~право вимоги,\~що підтверджено\~дослідженими судом\~доказами, вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів, розрахованих в межах строку дії кредитного договору, а також штрафу та одноразової комісії, що в загальному розмірі становить 56 891,00 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України та зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача ТОВ Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 грн. Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу представником позивача - адвокатом Боденко Алевтиною Анатоліївною до позовної заяви додано: ордер серії АХ №1228742; договір про надання правової допомоги №1 від 11 листопада 2024 року; детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Боденко А.А. від 20.12.2024 згідно договору №1 від 11.11.2024; акт прийому-передачі наданих послуг від 20 грудня 2024 року згідно договору №1 від 11.11.2024. Згідно п.1.1 розділу 1 договору про надання правової допомоги №1 від 11 листопада 2024 року, за даною угодою адвокат приймає доручення від клієнта щодо надання правової допомоги з питань захисту прав і представлення інтересів клієнта у цивільних справах щодо стягнення коштів з боржників згідно реєстру боржників, який додається до даного договору, а клієнт зобов`язується виплатити адвокату за надані юридичні послуги гонорар, а також відшкодувати фактичні витрати адвоката, пов`язанні з виконанням доручення клієнта. Клієнт доручає адвокату, а адвокат має право здійснювати зокрема: захист прав і представляти інтереси клієнта у будь-яких судах усіх інстанцій (п.2.2 договору). Відповідно до п.3.1 розділу 3 договору, за послуги щодо надання правової допомоги клієнт виплачує адвокату гонорар у наступному розмірі: 7 000,00 грн складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника замовника. Згідно п.4.1 розділу 4 договору, договір укладений на один рік та набирає чинності з моменту його підписання. Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 20 грудня 2024 року згідно договору №1 від 11.11.2024, загальна вартість наданих Товариству з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ЕЛ.ЕН.ГРУП адвокатом Боденко А.А. послуг становить 7 000,00 грн, та включає в себе: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] , 3464611418. Загальна сума гонорару в сумі 7 000 грн підлягає оплаті клієнтом протягом 10 календарних днів з дня прийняття рішення суду першої інстанції. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи наведені\~приписи,\~з урахуванням складності\~справи,\~розгляд якої\~проведено в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~та без\~фіксації судового/судових\~засідань за\~допомогою технічних\~засобів,\~обсягу наданих\~позивачем доказів, cуд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500 грн, що на думку суду є достатнім та справедливим.

Outcome: approved