Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за Кредитним договором/Заявою-Анкетою №2026745638_CARD від 20.10.2019 року в розмірі 40635,78 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.10.2019 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» (надалі - АТ «ОТП БАНК») та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2026745638 (надалі - Кредитний договір), який за правовою природою є змішаним договором Кредитного договору та Договору про видачу і обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих). Відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5864,00 грн. на придбання товару у продавця на строк до 20.10.2021 року та кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту (з можливістю збільшення відповідно до умов кредитного договору) на строк 3 роки (з правом пролонгації). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, кредит видається у розмірі 5474,00 грн. на цільове використання кредиту: на придбання товару у продавця у розмірі 390,00 грн., на сплату додаткових послуг банку, а саме послуга «СМС+Довідка». В порушення взятих на себе зобов`язань [PERSON] умови договору не виконувала, внаслідок чого, станом на 15.01.2025 року утворилася заборгованість в сумі 40635,78 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. 20.06.2025 року ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Представник позивача в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження за його відсутності. З боку відповідача у встановлений ухвалою суду строк відзив відповідно до вимог ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.10.2019 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2026745638, відповідно до умов якого відповідач отримав два типи кредиту одночасно, а саме кредит у розмірі 5864,00 грн. на придбання товару у продавця на строк до 20.10.2021 року та кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту (з можливістю збільшення відповідно до умов кредитного договору) на строк 3 роки (з правом пролонгації). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, кредит видається у розмірі 5474,00 грн. на цільове використання кредиту: на придбання товару у продавця у розмірі 390,00 грн., на сплату додаткових послуг банку, а саме послуга «СМС+Довідка» (а.с.38). У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним вище кредитним договором станом на 15.01.2025 року утворилась заборгованість у сумі 40635,78 грн., що складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 2037,13 грн.; заборгованість за відсотками 412,26 грн.; заборгованість за прострочене тіло кредиту 15962,87грн.; заборгованість за простроченими відсотками 22223,52 грн. (а.с.21). Позивач 29.01.2025 року направив відповідачу досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, у якій повідомляв про наявність заборгованості за кредитом у розмірі 40624,41 грн. вимагав повернути борг у вказаній сумі (а.с.80-81). Але на час розгляду справи судом відповідач заборгованість за кредитним договором не сплатив, та вказана заборгованість відповідачем не спростована. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Аналізуючи викладене, беручи до уваги, що спір між сторонами виник за договірних обставин, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст.1049 ЦК України, яким визначено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом в розмірі 40635,78 грн. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved