Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] , яка діє як законний представник неповнолітньої дочки [PERSON] , від імені заявниці на підставі договору про надання правничої допомоги діє адвокат Віхерко Н.О., звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , українця, громадянина України, загиблого [INFO] , відносно його дитини [PERSON] та внести відповідні зміни щодо відомостей про батька в актовий запис про народження дитини. В обґрунтування вимоги вказує, що з жовтня 2008 року по 2013 рік вона проживала без реєстрації шлюбу із [PERSON] . [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , відомості про батька були внесені за її вказівкою. Після народження дочки вони продовжували проживати як подружжя разом однією сім`єю, ростили та виховували дитину. Він завжди визнавав батьком дитини, піклувався та любив її. З 2013 року вони припинили спільне проживання, проте [PERSON] продовжував піклуватися та матеріально утримувати дочку, навіть, будучи мобілізованим з березня 2022 року на військову службу. 13 лютого 2024 року в районі населеного пункту Часів Яр Бахмутського району Донецької області в результаті бойового зіткнення, мінометного обстрілу, він зник безвісти, про що було повідомлено [PERSON] (мати заявниці та відповідно баба [PERSON] ) сповіщенням №1/748 від 22 лютого 2024 року. Сповіщенням №1/828 від 26 лютого 2024 року [PERSON] було повідомлено про загибель [PERSON] . Для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи були взяті біологічні зразки у [PERSON] , як його дитини, так як інших родичів у нього немає. В зв`язку із смертю [PERSON] виникла необхідність в оформленні пенсії на дитину по втраті годувальника, тому просить в судовому порядку встановити факт батьківства. В судовому засіданні представник заявниці підтримала вимоги за обставин на їх обґрунтування. Крім того уточнила, що оскільки [PERSON] упізнала тіло [PERSON] , тому судову молекулярно-генетичну експертизу не проводили. Представник заінтересованої особи направила до суду пояснення про те, що заявниця не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та не зверталась із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника. Просила справу розглянути без участі представника заінтересованої особи. Заслухавши представника заявниці, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновків про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Старокостянтинів Хмельницької області, про що в Книзі реєстрації народжень 17 березня 2009 року зроблено відповідний запис за №99, батьками вказані: батько - [PERSON] ; мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області 17 березня 2009 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, наданого Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області за №00020474991 від 03 липня 2018 року відомості про батька вказані за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові записані за вказівкою матері, так як вона при народженні дитини не перебувала в шлюбі. Сповіщенням сім`ї №1/748 від 22 лютого 2024 року [PERSON] ( [ADDRESS] ) повідомлено, що рядовий [PERSON] зник безвісти в районі н.п. Часовий Яр в результаті бойового зіткнення, мінометного обстрілу та атакою позицій FPV-дронами противника. Сповіщенням сім`ї №1/828 від 26 лютого 2024 року [PERSON] ( [ADDRESS] ) повідомлено, що рядовий [PERSON] [INFO] в районі н.п. Часовий Яр Донецької області в результаті бойового зіткнення, мінометного обстрілу та атакою позицій FPV-дронами противника отримав поранення несумісні з життя, загинув (вважався зниклим безвісти з 13 лютого 2024 року). У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 березня 2024 року Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] , [INFO] , народився в м. Старокостянтинів Хмельницької області, помер [INFO] в м. Часів Яр Бухмутського району Донецької області, про що 01 березня 2024 року складено відповідний актовий запис №162. За змістом довідки комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств Старокостянтинівської міської ради» від 01 березня 2024 року за №31-д [PERSON] 28 лютого 2024 року поховала на кладовищі в м. Старокостянтинів загиблого військовослужбовця [PERSON] , який загинув [INFO] в м. Часів Яр Донецької області. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 10 травня 2025 року за №76921697 спадкова справа до майна, померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. На підтвердження обставин, викладених у заяві, були надані фотосвітлини із зображенням [PERSON] та [PERSON] різного віку під час святкування новорічних свят та відпочинку. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду надав показання про те, що він та [PERSON] являються дідом та бабою [PERSON] , яка перебуває на їх опікуванні, оскільки її мати [PERSON] перебуває у Польщі. Підтвердив, що [PERSON] та [PERSON] з 2008 по 2013 роки проживали в цивільному шлюбі, народили дочку [PERSON] . В них з [PERSON] були родинні відносини, відносились до нього як до зятя та батька онуки. Відносини між дорослими з часом погіршились і вони розійшлись, однак продовжували опікуватись дитиною. [PERSON] визнавав себе її батьком, називав її дочкою, піклувався нею і матеріально допомагав. [PERSON] проживав один, більше не був одружений, інших дітей або утриманців не мав, так як його батьки [PERSON] та [PERSON] померли. Будучи мобілізованим на військову службу, він вказав їх своєю родиною. Тому і сповіщення про зникнення безвісти та про загибель надсилались їм і його похорон проводили вони. Аналогічні показання про відносини [PERSON] та сім`ї [PERSON] надала свідок [PERSON] . Суд приймає надані показання свідків, оскільки вони узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами. [PERSON] помер [INFO] в м. Старокостянтинів Хмельницької області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 14 квітня 2015 року). [PERSON] померла [INFO] в м. Старокостянтинів Хмельницької області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 22 лютого 2021 року). Хмельницький науково-дослідний експертно-криміналістичний центр при МВС України листами від 24 травня 2024 року за №19/123/4-6700-2024, від 28 серпня 2024 року за №19/123/4-10615-2024, від 09 вересня 2024 року за №19/123/4-11105, від 02 грудня 2024 року за №19/123/4-14993-2024, від 23 квітня 2025 року за №19/123/4-6103-2025 повідомив, що постанова про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи в кримінальному провадженні №12024243100000135 від 23 лютого 2024 року за фактом зникнення безвісти [PERSON] , [INFO] , не надходила і не проводилась. У відповідності до листа Старокостянтинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області від 28 лютого 2025 року за №114/31.9-40 в архіві відсутні документи (в тому числі лікарське свідоцтво про смерть) про державну реєстрацію смерті [PERSON] . За інформацією Головного управління статистики у Хмельницькій області від 25 квітня 2025 року за №15-18/16-25 адміністративні дані (в тому числі документи, що засвідчують випадки смерті) знищені згідно акту про знищення адміністративних даних, отриманих у січні-червні 2024 року Головним управлінням статистики у Хмельницькій області під час проведення державних статистичних спостережень, за якими завершено процес обробки даних від 26 грудня 2024 року №2. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Положеннями частин першої, восьмої та дев`ятої статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до положень статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі і про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 125 СК України зазначено у який спосіб може бути визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбу і між собою. Так у ч.3 даної статті вказано, що походження дитини визнається за заявою матері та батька або за рішенням суду. Відповідно до змісту ч.ч.1, 2 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю дитини, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Статтею 135 СК України передбачено, що якщо при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадку, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дитини записується за її вказівкою. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 червня 2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері та особи, яку та вважає батьком дитини, веденням ними спільного господарства до народження дитини, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Пунктом15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно норм вказаної статті, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: і) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Аналізуючи зібрані по справі докази кожний окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] у частині вимог про встановлення факту батьківства є обґрунтованою, оскільки факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] знайшов своє підтвердження під час розгляду справи судом та був доведений належними письмовими доказами та показаннями свідків. Що стосується вимог [PERSON] про внесення змін до актового запису, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи те, що судом задовольняються вимоги [PERSON] про встановлення факту батьківства, суд вважає, що вимоги про внесення змін до актового запису про народження також підлягають задоволенню, як підставні та обґрунтовані.

Outcome: approved