Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

14 січня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] , яка підписана її представником адвокатом Лєбєдєвим А.С., до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук Ангеліна Анатоліївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовна заява обґрунтована тим, що з 2010 року позивач з чоловіком проживає та працює за кордоном, а саме у Німеччині. 25.03.2015 батько позивачки [PERSON] склав заповіт, яким все майно заповідав позивачці. Останні роки загострились захворювання у брата та матері позивачки, тому у 2023 році позивачка возила їх на лікування до Німеччини, що призвело до тимчасової втрати спілкування з батьком у 2022-2023 р.р. Після стабілізації стану здоров`я брата та матері (у 2024 році) позивачу стало відомо, що її батько [INFO] помер. Позивач звернулась поштовим зв`язком із заявою до приватного нотаріуса, до якого звернулась дружина її батька [PERSON] , на що отримала відповідь про надання заяви із засвідченим нотаріально підписом. 18.11.2024 позивач особисто приїхала до України та отримала роз`яснення нотаріуса щодо продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини в судовому порядку. Також позивач знайшла представника відповідача, яка не заперечувала проти заповіту і є уповноваженим представником відповідача, яка за станом здоров`я не може брати участь у справі. Додатково позивач вважає частковим доводом пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є введення в Україні воєнного стану. 20 січня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження за даним позовом, призначено підготовче засідання, витребувано докази. 28 лютого 2025 року надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 11 березня 2025 року повернуто заяву [PERSON] , витребувано докази. 29 квітня 2025 року надійшла заява представника відповідача [PERSON] адвоката Цюпи В.В., в якій зазначено, що відповідач визнає позов та просить розглядати справу за відсутності відповідача та її представника. 23 липня 2025 року надійшла заява представника позивача адвоката Лєбєдєва А.С. про розгляд справи без його участі. Позов підтримує у повному обсязі. Третя особа в підготовче засідання не з`явилася, причин не повідомила. Враховуючи, що клопотання про розгляд справи без їх участі заявили всі сторони, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів та ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком [PERSON] (копія свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] , Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копія свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] , копія свідоцтва про шлюб, видане в м. Берліні, реєстраційний номер актового запису про шлюб Е 1451/2010; копія свідоцтва про смерть [PERSON] Серія [NUMBER] ). За життя, 25 березня 2015 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинською К.Т., відповідно до якого [PERSON] заповідав усе майно [PERSON] , [INFO] 01 листопада 2022 року до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук А.А. звернулась [PERSON] (дружина спадкодавця) із заявою про прийняття спадщини. 11.08.2023 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину грошові вклади. 16 жовтня 2024 року приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук А.А. надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті її батька - [PERSON] . 18 жовтня 2024 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук А.А. повідомлено [PERSON] про прийняття її заяви та необхідність подання нею належним чином оформленої заяви або прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. 22 жовтня 2024 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук А.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. 18 листопада 2024 року приватним нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук А.А. надано роз`яснення [PERSON] щодо необхідності звернутись до суду для продовження строк для прийняття спадщини. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. На підставі матеріалів справи встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом та спадкоємцем за заповітом. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги та спадщину прийняла. Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 ЦПК України позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд враховує таке. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання положень закону тощо, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач стверджує, що через те, що її мати та брат проходили лікування у Німеччині вона втратила зв`язок з батьком і не знала про його смерть. Також частковою причиною пропуску строку для прийняття спадщини є введення в України воєнного стану. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, та у подальшому неодноразово продовжувався і триває до сьогодні. З 26.02.2022 по 11.11.2022 на території м. Миколаєва велися бойові дії, а з 11.11.2022 м. Миколаїв у зоні виникнення можливості бойових дій (ПЕРЕЛІК територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309). З матеріалів справи встановлено, що позивач проживає у Федеративній Республіці Німеччина. На підставі відомостей з Державної Прикордонної служби України від 24.04.2025, встановлено, що позивач [PERSON] перетинала державний кордон України 19.03.2023 (в`їзд), одночасно з [PERSON] (мати позивача) та [PERSON] (брат позивача). [PERSON] та [PERSON] проходили лікування в Федеративній Республіці Німеччина, що підтверджується медичними документами, наданими позивачем. На переконання суду, вказані відомості підтверджують доводи позивача про необізнаність про смерть батька. Незнання ж про смерть спадкодавця - це не факт, який підтверджує відповідні труднощі, а факт, який за своєю суттю вказує на неможливість подання заяви про прийняття спадщини до моменту, коли особа дізнається про смерть спадкодавця. Верховний Суд у постанові від 16 серпня 2023 року № 638/16540/20, зазначив: «Незнання ж про смерть спадкодавця - це не факт, який підтверджує відповідні труднощі, а факт, який за своєю суттю вказує на неможливість подання заяви про прийняття спадщини до моменту, коли особа дізнається про смерть спадкодавця. Не можна застосовувати відповідальність у вигляді позбавлення права отримати спадщину за невиконання умови закону (подання заяви про прийняття спадщини у встановлений строк) до особи, яка не знала про виникнення обставини, яка передбачає виникнення у неї такого права на отримання спадщини та обов`язку вчинити певні дії для цього. 81. Верховний Суд вважає необхідним відступити від зазначеного висновку щодо застосування частини третьої статті 1272 ЦК України у контексті добросовісної необізнаності спадкоємця про смерть спадкодавця, викладеного у постановах Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі № 148/1805/20, від 21 квітня 2022 року у справі № 296/12109/18, від 12 квітня 2021 року у справі № 589/1863/13-ц, від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20, від 25 квітня 2019 року у справі № 761/794/15-ц, від 13 грудня 2018 року у справі № 459/295/16-ц. 82. Незнання спадкоємцем про факт смерті спадкодавця, у тому числі через приховування цього факта від спадкоємця іншими спадкоємцями, може бути поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, якщо цей необізнаний спадкоємець діє добросовісно та з моменту отримання інформації про смерть спадкодавця у розумні строки (які не повинні перевищувати шести місяців) звертається до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.» З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, зважаючи на введення на території України воєнного стану та ведення бойових дій у країні, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Беручи до уваги викладене, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved