Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

ТОВ "Сенс банк" через свого представника - адвоката Проценка М. М. із використанням системи "Електронний суд" звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22.07.2021 в сумі 249 788,18 грн. В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 22.07.2021 [PERSON] через інтернет-сервіс «My Alfa-bank» звернувся до AT "Альфа-Банк" із пропозицією на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк». Укладення договору відбулося в електронній формі. Також позичальник підписав довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту шляхом використання електронного цифрового підпису у вигляді одноразового ідентифікатора «7273», направленого йому 22.07.2021 на номер телефону [NUMBER] . Таким чином, 22.07.2021 між банком та відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства була укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» із такими істотними умовами, а саме тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, найменування продукту - «RED», мета кредиту - споживчі цілі (для особистих потреб), ліміт кредитної лінії - 200 000,00 грн, сума встановленої кредитної лінії - 94 600,00 грн, процентна ставка 35,99 % річних для торгових операцій та/або операцій зняття готівки, тип процентної ставки - фіксована, тип карти - Master Card Debit World, порядок повернення кредиту - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, що становить 249 788,18 грн, яка складається із простроченого тіла кредиту у сумі 161 809,55 грн та 87 978,63 грн відсотків за користування кредитом З огляду на викладене просить суд стягнути з відповідача на користь АТ "Сенс банк" заборгованість за кредитним договором від 22.07.2021 в сумі 249 788,18 грн та відшкодувати понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 997,46 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 20 208,37 грн. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.05.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Чигиринського районного суду Черкаської області № 35 від 19 червня 2025 року у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку проведений повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2025 головуючим суддею визначений суддя Попельнюх А. О. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 26.06.2025 справа прийнята суддею до свого провадження, призначена до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 30.06.2025 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Давидюк А. Ю. надав суду відзив на позовну заяву, яким проти позову заперечував. На обґрунтування наявних заперечень зазначив, що позивач у якості доказів заміни найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс-Банк» не долучив відповідне рішення загальних зборів від 12.08.2022 або інші документи, які б визначали його право на звернення до суду із даним позовом. Позивачем не доведено, що він дійсно набув право вимоги до [PERSON] . Заявлена до стягнення сума заборгованості є незрозумілою, оскільки відсутній детальний розрахунок такої суми відсотків. Наданий позивачем неаргументований розрахунок підготовлений самим позивачем, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Також зазначив, що позивачем пропущений строк звернення до суду, оскільки обґрунтування заявленого позову стосується укладеного між відповідачем та АТ «Альфа-Банк» 22.07.2021 договору. Із долученої до позовної заяви виписки відслідковується, що використання коштів відповідачем розпочалося 29.01.2021, а остання операція з поповнення картки мала місце 17.02.2022. Оскільки обов`язок погашення кредиту виникає у позичальника протягом 1 календарного місяця з моменту використання грошових коштів, то зобов`язання [PERSON] є порушеним з 17.03.2022. Стягнення процентів за користування кредитом є штрафними санкціями, тому до них підлягає застосуванню позовна давність строком 1 рік. Щодо стягнення основного боргу застосуванню підлягає позовна давність тривалістю 3 роки. Відповідно трирічний строк, протягом якого позивач мав право на звернення до суду із позовною заявою, сплив 17.03.2025. Натомість позовна заява подана до суду лише 16.04.2025. Тому представник відповідача просив суд застосувати до спірних правовідносин позовну давність та відмовити у позові. Заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу у розмірі 20 208,37 грн не є співмірними, тому не підлягають розподілу за наслідком розгляду спору. Представник АТ «Сенс Банк» подав суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було затверджено рішення про зміну найменування на АТ «Сенс Банк», відповідний запис унесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Зміна найменування юридичної особи не є видом правонаступництва, оскільки це особа не змінилася, змінилося лише її найменування. На підтвердження виконання умов кредитного договору та використання кредитних коштів [PERSON] суду надані належні докази, які містять відомості про господарські операції та доводять факт отримання відповідачем коштів та їх використання. Позовна давність до спірних правовідносин не підлягає застосуванню, оскільки пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України строки позовної давності продовжені законодавцем на період карантину, який був запроваджений протягом періоду часу з 12.03.2020 до 01.07.2023. Згодом цей розділ Кодексу був доповнений пунктом 19, відповідно до якого строки позовної давності продовжені на строк дії воєнного стану, який був уведений з 24.02.2022. Крім того, не погодився представник позивача і з доводами щодо необґрунтованості розміру витрат на правничу допомогу, зазначивши відповідні аргументи. У визначений судом день та час розгляду справи учасники не з`явилися. Представник позивача - адвокат Лойфер А. Е. подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав та просив суд його задовольнити. Представник відповідача - адвокат Давидюк А. Ю. подав суду клопотання про відкладення розгляду справи, на обґрунтування якої зазначив, що у зв`язку із його зайнятістю у розгляді справи № 694/922/25 у Корсунь-Шевченківському районному суді Черкаської області, засідання у якій призначено на 30.07.2025. Під час розгляду заявленого клопотання судом установлено, що дійсно у списку справ, призначених до розгляду у Корсунь-Шевченківському районному суді Черкаської області наявна справа адміністративного судочинства за № 694/922/25, проте учасники даної справи не оприлюднені. Судове засідання у зазначеній справі призначено на 11-00 год. Ураховуючи наведене суд дійшов висновку, що наявність поважної причини неможливості явки у судове засідання адвоката Давидюка А. Ю. не підтверджена. Такі висновки обґрунтовані тим, що докази участі представника у розгляді іншої справи суду не надані, неможливість участі у розгляді справи за позовом АТ «Сенс-Банк», яке призначено судом на 15-00 год, не доведена. Одночасно суд ураховує, що попередня участь адвоката Давидюка А. Ю. у розгляді даної цивільної справи була дистанційною у режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів. За таких обставин підстави для відкладення розгляду справи судом не встановлені, тому наявні підстави для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи з урахуванням доводів та заперечень сторін, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, судом установлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. З аналізу позовних вимог АТ "Сенс банк" та наданих письмових доказів судом установлено, що між сторонами спору виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. На підставі частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України регламентовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Тобто, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). На підставі ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. З наданих суду письмових доказів установлено, що 22.07.2021 між АТ «Альфа-Банк», яке 30.11.2022 змінило назву на АТ "Сенс-Банк" на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 12.08.2022, та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 631732487 про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. За умовами кредитної угоди банк надав позичальнику споживчий кредит, сума встановленої кредитної лінії 94 600,00 грн, максимальна сума кредиту 200 000,00 грн, процентна ставка за користування кредитним коштами - 35,99 % річних, тип ставки - фіксована, строк кредитування становить 12 місяців із можливістю пролонгації. Вказаний договір укладений сторонами у електронній формі, зокрема відповідач погодився із запропонованими йому умовами кредитування шляхом накладення аналогу ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «7273» на паспорті споживчого кредиту. Факт отримання та використання відповідачем кредитних коштів установлений судоміз наданої суду виписки з рахунку за період з 22.07.2021 до 09.02.2025, якою підтверджено, що після отримання кредитної картки [PERSON] активно використовував її, зокрема оплачував придбані товари та послуги кредитними коштами, здійснював грошові перекази, періодично погашав кредит та сплачував відсотки за кредитом, однак не сплачував достатні платежі для погашення заборгованості за вказаним договором, внаслідок чого допустив прострочення виконання грошових зобов`язань. Розмір прострочених боргових зобов`язань [PERSON] становить 249 788,18 грн та складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 161 809,55 грн та прострочених відсотків за користування кредитом у сумі 87 978,63 грн. Визначений позивач розмір заборгованості є обґрунтованим та підтвердженим, зокрема наданими суду випискою з особового рахунку позичальника та розрахунком заборгованості. Заперечення представника відповідача щодо наданих розрахунків суд оцінює критично, оскільки вони не узгоджуються із наданими суду доказами. У той же час власних розрахунків, які б на думку відповідача могли відповідати умовам укладеного договору, ні відповідач, ні його представник суду не надали. Наявність визначеного права вимоги саме у позивача АТ «Сенс-Банк» також є підтвердженим. Оскільки боргові правовідносини на підставі укладеного договору виникли між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» (код ЄДРПОУ: 23434714), який на підставі рішення загальних зборів акціонерів (протокол № 2/2022 від 18.08.2022) змінив своє найменування на АТ «Сенс-Банк» (код ЄДРПОУ: 23494714). Такі висновки суду обґрунтовані положеннями Закону України «Про акціонерні товариства», відповідно до яких акціонерне товариство вважається створеним і набуває прав юридичної особи з дати його державної реєстрації у встановленому законодавством порядку. У свою чергу зміна найменування юридичної особи не припиняє наявні права та обов`язки. Ураховуючи наведене суд дійшов висновку, що дії відповідача, пов`язані із невиконанням взятих на себе грошових зобов`язань, є порушенням прав позивача і таке порушене право підлягає судовому захисту. Доказів на спростування вказаної заборгованості чи власних розрахунків боргу відповідачем суду не надано. За таких обставин суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі. У свою чергу обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає положенням статті 16 ЦК України, тому позов підлягає до задоволення. Позовна давність до спірних правовідносин не підлягає застосуванню з огляду на норми Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до яких під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (п. 12). Карантин на всій території України був установлений з 12.03.2020 Постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19». Надалі він продовжувався та був відмінений з 30.06.2023 на підставі постанови КМУ від 27.06.2023 № 651. Відповідно з 12.03.2020 до 01.07.2023 строки позовної давності були зупинені. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні був введений воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який згодом неодноразово продовжувався. За таких обставин, ураховуючи період виникнення у [PERSON] простроченого боргового зобов`язання та законодавче регулювання порядку обрахунку строків давності, відсутні підстави для відмови у позові через пропуск строку позовної давності. Під час розгляду питання про розподіл судових витрат суд ураховує таке. Згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу, а також пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскілки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позову, стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягають понесені ним витрати на сплату судового збору в сумі 2 997,46 грн. Щодо інших судових витрат, пов`язаних із розглядом цивільної справи за позовом АТ «Сенс-Банк», суд ураховує таке. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічні висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц. При зверненні до суду із даною позовною заявою позивачем наданий попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, відповідно до якого витрати на професійну правничу допомогу адвоката визначені у загальному розмірі 20 208,37 грн. На підтвердження реальності вказаних витрат до матеріалів справи долучена копія договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, укладеного між АТ «Сенс-Банк» та АО «СмартЛекс». На підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката суду надані докази, а саме договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, укладений між АТ "Сенс банк" та Адвокатським об`єднанням "СмартЛекс" в особі керуючого партнера Лойфера Антона Едуардовича, довіреність від 23.02.2025 на представництво інтересів АТ "Сенс банк" адвокатом Проценком М. М. Водночас позивачем не надані суду докази на підтвердження, що суб`єктом надання професійної правничої допомоги позивачеві є саме адвокат Проценко М. М. Відповідно заявлені позивачем витрати на правничу допомогу не доведені та не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved