Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що він з 12.09.2014 року перебуває з відповідачкою у шлюбі, який зареєстрований Дубечненською сільською радою Старовижівського району Волинської області, актовий запис за № 17. Від спільного подружнього життя мають двоє дітей, рік подружніх стосунків не підтримують, протягом п`ять місяців разом не проживають. Вказуючи, що збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву в якій позов підтримує та просить справу розглядати за його відсутності. В судове засідання відповідач не з`явилася, подала заяву в якій вказує, що проти розірвання шлюбу не заперечує та просить справу розглядати за її відсутності. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. За змістом ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони з 12.09.2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Дубечненською сільською радою Старовижівського району Волинської області, актовий запис за № 17 (а.с. 7). Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8-9). Позивач та відповідачка рік не підтримують подружніх стосунків, протягом п`яти місяців разом не проживають, між ними немає взаєморозуміння та шлюб існує лише формально. За таких обставин, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Ч.1 ст.141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч.1 ст.142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведеного та враховуючи, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, -605,60 грн; стягнути з відповідачки в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 605 грн 60 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 104, 105, 110 СК України та

Outcome: approved