Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що шлюб з відповідачем зареєстрували 24.10.2023 р. Від шлюбу у них дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалося тому що мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. В сім`ї часто виникали сварки які призвели до того, що стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю не має. Подружні відносини припилися з 2024 р., з того часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно не має. За таких обставин вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, на примирення не згідна і тому вважає за необхідне шлюб розірвати. Позивач просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач подала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю проживання зазначеному в позовній заяві та через оголошення в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без її участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечила позивач в своїй заяві поданій до суду. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 24.10.2023 р. в Буському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 118. Від шлюбу сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя сторін не склалося. В зв`язку із різними характерами та різними поглядами на життя в сім`ї часто виникали сварки та непорозуміння в зв`язку із чим сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства в 2024 р. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Звертаючись до суду із позовом, позивач вказував, що не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачкою, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя призвело до їх фактичного припинення. Ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання також припинено. Позивач вважає збереження вказаного шлюбу неможливим. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, позивач заперечує проти поновлення шлюбних відносин з відповідачкою що свідчить про наявність підстав для розірвання шлюбу відповідно до вимог статей 24, 56 СК України. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому підстав для збереження сім`ї немає.

Outcome: approved