Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

До Яготинського районного суду Київської області звернувся [PERSON] в особі представника адвоката Коваль Л. М. з позовом, відповідно до вимог якого просив: - встановити факт спільного проживання ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов?язків між [PERSON] та братом [PERSON] - визнати [PERSON] членом сім?ї загиблого (померлого) Захисника України Чергикало А. В.; - визнати за [PERSON] право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у зв`язку із загибеллю (смерті) військовослужбовця [PERSON] , який загинув [INFO] під час виконання обов`язків військової служби; - усунути [PERSON] від отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у зв`язку із загибеллю (смерті) військовослужбовця [PERSON] , який загинув [INFO] під час виконання обов`язків військової служби. Позовні вимог мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] є братами загиблого [PERSON] . З 2002 року їх спільна мати - [PERSON] перебувала в цивільному шлюбі з [PERSON] , від якого [INFO] народився [PERSON] . З 2002 року вони були зареєстровані та фактично проживали за адресою: [ADDRESS] , всією родиною. Потім, [INFO] померла мати братів - [PERSON] , після смерті якої з 2010 року брат позивача [PERSON] став проживати разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Вони з загиблим братом мали спільний бюджет, були пов?язані спільним побутом, вели спільне господарство. У померлого [PERSON] не було ані дружини, ані дітей. Дані позивача були вказані в особистих даних військового, на підставі яких саме йому було здійснений телефонний дзвінок про загибель брата. Позивач займався вихованням та розвитком брата з 2010 року, постійно піклувався про його здоров?я, забезпечував всім необхідним, виховував його справжнім громадянином України. Батько загиблого [PERSON] у свою чергу участі у вихованні та розвитку брата [PERSON] не приймав. Позивач займався вихованням та розвитком свого брата; відводив його до школи, Яготинського ліцею № 3; брав участь у батьківських зборах та святах; підтримував та допомагав при вступі до ДПТЕЗ "Яготинський центр професійно-технічної освіти" до закінчення навчання. Також допомагав братові [PERSON] розвиватись у напрямку кінології та брати участь у змаганнях, на яких брат посідав перші місця. Встановлення даного факту необхідне позивачу для отримання пенсії та одноразової допомоги при загибелі учасника бойових дій. Під час проходження військової служби брати підтримували спілкування, позивач морально підтримував брата. [INFO] матрос [PERSON] такелажник такелажного взводу батальйону логістики ВЧ [NUMBER] , прийнятий за контрактом [INFO] , загинув в н.п. Брускинське, Херсонської обл., внаслідок ворожої атаки, отримав поранення не сумісне з життям. Одразу після смерті брата [PERSON] , його батько [PERSON] звернувся до [INFO] з відповідними документами для отримання одноразової грошової допомоги як члена сім?ї загиблого. В обґрунтування позову позивач також зазначає, що станом на теперішній час він має намір ставити питання перед державою про виплату йому, як члену сім?ї загиблого захисника, одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, у зв?язку із загибеллю військовослужбовця та відмові у вищеперерахованих виплатах та компенсаціях Чергикало В. В. В. В якості відповідача зазначено саме Міністерство оборони України, тому що всі соціальні виплати призначає саме комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум. Ухвалою від 10.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Від представника Міністерства оборони України надійшов відзив, який мотивований тим, що приймати рішення щодо призначення (відмови у призначенні) одноразової грошової допомоги в місячний строк із дня надходження всіх необхідних документів це обов`язок Комісії Міноборони відповідно до Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 26.10.2016 № 564. Наявність чи відсутність відповідних підстав для виплати ОГД з`ясовуватиме саме Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на підставі поданих документів до уповноваженого органу, у зв`язку з чим вимога позивача визнати за ним право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю брата є безпідставною. У позовній заяві [PERSON] зазначає про те, що батько загиблого [PERSON] участі у вихованні та розвитку загиблого брата позивача не приймав, у зв`язку з чим просить суд усунути [PERSON] від отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю [PERSON] , однак наведені обставини не є підставою для позбавлення права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки законодавством України не передбачено, що припинення піклування про дитину є підставою для позбавлення такого права. Будь-яких доказів того, що батько позбавлений батьківських прав щодо загиблого [PERSON] позивачем не надано, у зв`язку з чим вимога про усунення від отримання одноразової грошової допомоги є необґрунтованою. Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач наголошує, що саме він займався вихованням та розвитком свого брата, він замінив загиблому братові батька, а також займався його вихованням та освітою, тому позивач має намір ставити питання перед державою про виплату, як члену сім?ї загиблого захисника, одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, у зв?язку із загибеллю військовослужбовця та відмові у вищеперерахованих виплатах та компенсаціях [PERSON] . Від представника відповідача Міністерства оборони України надійшли заперечення, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в підготовчі судові засідання не з`являвся, був повідомлений належним чином, від нього поверталися конверти з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", тому ухвалою від 10.09.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 05.02.2025 року клопотання представника відповідача про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву та заяви про виклик свідків задоволено, поновлено стороні відповідача строк для подання відзиву на позовну заяву та заяви про виклик свідків, прийнято до розгляду відзив відповідача [PERSON] . Відповідно до поданого відзиву сторона відповідача [PERSON] не погоджується з доводами заявленого позову, вважає вимоги позивача необґрунтованими, які не підлягають до задоволення, а докази недопустимими і такими, що не доводять заявлені позовні вимоги. В обґрунтування зазначають, що позивач [PERSON] народився [INFO] . Станом на день смерті його матері [PERSON] 19.08.2009 року, позивачу було лише 20 років. В позові позивач зазначає, що [PERSON] з 2010 року став проживати з ним за адресою: [ADDRESS] , але за даною адресою окрім позивача проживав його брат [PERSON] та бабуся позивача, яка була власником будинку. Позивачем не надано доказів роботи чи навчання, який він мав дохід для можливості утримання [PERSON] . Не надав докази про склад його сім?ї, про належність будинку йому чи іншим особам, в якому проживав, наявність спільного бюджету чи інші докази на підтвердження факту спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов?язків. Окрім того, позивач [PERSON] не належить до категорій осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. На дату смерті [PERSON] позивач не був утриманцем загиблого (померлого), не входить в коло осіб членів сім?ї загиблого, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги. Тому відсутні підстави для визнання за позивачем права на отримання одноразової грошової допомоги. Відповідач [PERSON] є батьком загиблого [PERSON] , не позбавлений батьківських прав щодо сина [PERSON] . З народження і до дня смерті сина відповідача ні позивач, ні будь-які інші заінтересовані особи, ні служба у справах дітей, ні органи прокуратури не звертались до суду з позовом про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] та стягнення з нього аліментів на утримання сина на користь позивача чи інших осіб. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Литвиненко О. Л. просила в позові відмовити. Представник відповідача Міністерства оборони України просила в позові відмовити. Представник третьої особи Яготинської міської ради просила відмовити в позові частково, поклавши вирішення питання щодо позовних вимоги про встановлення факту спільного проживання та визнання членом сім`ї на розсуд суду. Також, відповідач [PERSON] в судовому засіданні 23.05.2025 року надав пояснення, відповідно до яких [INFO] померла його дружина. До першого класу [PERSON] готував він, а також відводив на перший дзвоник. Прізвище першої вчительки не пам`ятає. [PERSON] разів був на батьківських зборах точно не пам`ятає, можливо п`ять. Після смерті дружини [PERSON] проживав із ним, коли їздив на роботу відводив його до сестри. Вони з [PERSON] проживали удвох. Він його забезпечував, купував одяг, продукти, телефони. Також, коли [PERSON] був у другому класі, він купив йому собаку. Їсти також він сам йому готував. Після смерті дружини звільнився з роботи в м. Києві і працював не офіційно. [PERSON] проживав і з ним, і з братами. Але не було такого, щоб [PERSON] пів року з ним не проживав. Також пояснив, що отримував пенсію на [PERSON] по втраті годувальника, приблизно по 200 грн, але сума змінювалась. Прізвище класного керівника старших класів не пам`ятає. [PERSON] проживав з [PERSON] до 15 років, потім після 7 класу вступив до ПТУ. Подавати документи до ПТУ він не ходив з [PERSON] , керівника ПТУ не пам`ятає. Коли там навчався давав йому гроші, купував одяг. [PERSON] пішов служити тому, що все набридло йому. Коли він служив, телефонував йому. Про загибель [PERSON] дізнався від військкомату. За загибель [PERSON] кошти отримував, скільки точно не пам`ятає. На похованні був на площі, на кладовищі не був. [PERSON] [PERSON] поставили побратими. [PERSON] телефону [PERSON] зараз не може назвати, бо записаний вдома. Подав документи, щоб отримати одноразову грошову допомогу, у зв`язку із загибеллю [PERSON] . Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та заперечення на неї, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступних висновків. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , батьками є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.08.2009 року. Із копії характеристики виданої т.в.о. начальника Кінологічного центру ГУ МВС України в Київській області капітана поліції О. В. Савенкова від 05.08.2011 року, вбачається, що " [PERSON] 1989 року народження, українець, освіта середня-спеціальна, в ОВС з 2009 року, на посаді з 2009 року. За період служби в органах внутрішніх справ [PERSON] зарекомендував себе з позитивного боку, як добросовісний, сумлінний співробітник. Закони, накази, положення, що регламентують діяльність ОВС і служби, знає і вміло використовує їх у повсякденній роботі. У спілкуванні з громадянами та працівниками виявляє витримку і такт. У роботі не рахується з особистим часом, розпочату роботу доводить до логічного завершення та критично оцінює її результати. Завжди вміє виділити у роботі головне і спрямувати зусилля на виконання поставленого завдання. Інтереси служби ставить вище за особисті. Швидко та правильно орієнтується в обстановці, яка склалася, своєчасно приймає потрібні рішення. У працівників користується авторитетом і повагою. Фізично підготовлений добре. На належному професійному рівні володіє прийомами рукопашного бою. Працюючи на посаді молодшого інспектора-кінолога Кінологічного центру ГУМВС України в Київській області, досяг значних результатів у підготовці розшукових собак і застосуванні їх на місцях пригод.". [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.02.2024 року. Із копії лікарського свідоцтва про смерть № 43 від 31.01.2024 року та із копії довідки про причину смерті № 43 від 31.01.2024 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] від травматичної ампутації нижніх кінцівок, внаслідок військових дій. Актом обстеження від 07.02.2024 року виданого секретарем Яготинської міської ради, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований, але фактично з 2010 року не проживав гр. [PERSON] . Також встановлено, що батько вказаного громадянина участь у вихованні дитини не приймав, матеріально не допомагав. Актом від 05.02.2024 року, виданого в.о. керуючого справами Яготинської міської ради, встановлено, що в [ADDRESS] проживає з сім`єю [PERSON] , [INFO] , (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ). В 2009 році померла мама. [PERSON] з 2010 року взяв на виховання та спільне проживання свого молодшого брата [PERSON] , [INFO] . З 2010 року і на даний час [PERSON] опікувався молодшим братом, надавав підтримку і допомогу. Відповідно до листа військової частини [NUMBER] № 182/1/3762 від 28.06.2024, вбачається "На Ваше звернення за вх. №2298/2 від 26.06.2024 стосовно надання інформації, яка стосується [PERSON] , повідомляємо наступне: Особова справа № 4-1558 та документи матроса [PERSON] , який загинув [INFO] для подальшого обліку, та належного оформлення грошової допомоги родичам загиблого направлені на адресу [INFO] за вих. № 186/1/133/ДСК від 16.04.2024. Для отримання більш детальної інформації стосовного родичів загиблого пропонуємо звернутися до [INFO] (всі СДД зафіксовані в особовій справі військовослужбовця)". Відповідно до відповіді [INFO] № 2/4132 від 28.06.2024 вбачається, "На нашу адресу засобами поштового зв?язку надійшов Ваш адвокатський запит № 20/06/24 зареєстрований у другому відділі за вхід. № 2298/2 від 25.06.2024 р. щодо надання інформації, яка стосується матроса [PERSON] , [INFO] , а саме: Чи складав особисте розпорядження матрос [PERSON] такелажник взводу батальйону логістики ВЧ [NUMBER] , яким 02.09.2021 року був прийнятий на військову службу за контрактом? В разі наявності, надіслати поштою. Кого зазначив в особистому розпорядженні [PERSON] , як особу, яка на випадок його загибелі/смерті матиме право на отримання одноразової грошової допомоги? Кого [PERSON] згідно до інформації з особової справи вказав, як контактну особу, на випадок, якщо потрібно буде вийти на контакт з його родиною? Для отримання запитуваної вище інформації, надіслано запит за вих. № 2263/2/658 від 28.06.2024 р. командиру ВЧ [NUMBER] ". Із інформаційного листа КНП ЯМР "Яготинський центр первинної медико-санітарної допомоги" № 464 від 12.06.2024, вбачається, що "амбулаторна карта [PERSON] , [INFO] , була заведена 11.03.2003 року. При укладанні декларації з лікарем контактною особою був вказаний гр. [PERSON] . В декларації [PERSON] було зазначено адресу проживання: [ADDRESS] ". Із листа Державного професійно-технічного навчального закладу "Яготинський центр професійно-технічної освіти" № 169 від 14.06.2024 року вбачається, що " [PERSON] . [INFO] навчався у Державному професійно-технічному навчальному закладі "Яготинський центр професійно-технічної освіти" з 01.09.20218р. по 28.06.2021р. В період навчання [PERSON] контактною особою у спілкуванні з куратором групи, а саме класним керівником [PERSON] та майстром виробничого навчання [PERSON] був брат [PERSON] . Під час навчання [PERSON] , в ході проведених виховних робіт та індивідуальних бесід було з?ясовано, що своєю сім?єю [PERSON] вважав брата [PERSON] . В період навчання [PERSON] згідно до особової справи учня був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ". Із листа щодо надання інформації Яготинського ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області № 523/30.10.-36 від 11.06.2024 вбачається, що "…Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Також відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000, копії актових записів цивільного стану видаються на підставі ухвали (письмового запиту) суду (судді) у зв?язку зі справами, що перебувають у його провадженні, із зазначенням мети їх витребування". Відповідно до листа Служби в справах дітей та сім`ї Яготинської міської ради №01/22-349 від 13.06.2024, "… Служба в справах дітей та сімї Яготинської міської ради не володіє інформацією щодо усиновлення [PERSON] його батьком [PERSON] ". Із листа Яготинського ліцею № 3 Яготинської міської ради № 283 від 04.07.2024 вбачається "Яготинський ліцей № 3 Яготинської міської ради відповідно до адвокатського запиту № 10/06/24-1аз, адвоката Коваль Лариси Миколаївни, надає інформацію про випускника 2018 року Яготинського навчально-виховного комплексу "Спеціалізована школа-загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3" Яготинської районної ради Київської області [PERSON] . За час навчання у школі з 2009 по 2018 рік [PERSON] опікувався старший брат [PERSON] . [PERSON] цікавився навчанням [PERSON] , відвідував батьківські збори, спілкувався з учителями та класним керівником. [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] разом із старшим братом [PERSON] , бабою [PERSON] та братом [PERSON] ." Відповідно до психолого-педагогічної характеристики щодо [PERSON] , вбачається, що " [PERSON] навчався в [INFO] №3 з 2009 р. і закінчив 9 класів у 2018 році. Я, [PERSON] , як класний керівник, знала [PERSON] з 5-го по 9-й клас. [PERSON] проявив себе як учень із посередніми здібностями, спокійний, врівноважений, слухняний. добрий. Був активний у громадському житті класу, працьовитий, товариський. На перших ознайомчих батьківських зборах був присутній батько [PERSON] . Більше до школи він не приходив. не цікавився шкільним життям сина. Неможливо було прийти до них додому подивитись на умови проживання [PERSON] бо батько посилався на свою зайнятість на роботі. Згодом старший брат [PERSON] - [PERSON] забрав його до себе, де проживав зі своєю бабусею [PERSON] та братом [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Від того часу [PERSON] взяв на себе виховання [PERSON] . Саме [PERSON] цікавився його навчанням, відвідував батьківські збори, брав участь у роботі батьківського комітету, спілкувався з учителями-предметниками та зі мною, як класним керівником. Родину [PERSON] , [PERSON] вважав своєю родиною. В розмові зі мною колись міркував про заміну прізвища на [PERSON] . У 2018 році тяжко захворіла бабуся [PERSON] . [PERSON] доглядав за нею, поки старші брати були на роботі. В цьому ж році бабуся померла. [PERSON] тяжко переживав цю втрату". Із листа [INFO] № 2/5433 від 06.09.2024 року вбачається, що " З метою виконання ухвали Яготинського районного суду Київської області від 06.09.2024 року справа №382/463/24, [INFO] (надалі - [INFO] ) повідомляє наступне: - в матеріалах особової справи особистого розпорядження матроса [PERSON] такелажника такелажного взводу батальйону логістики ВЧ [NUMBER] - не має; - в [INFO] не має інформації кого [PERSON] вказав, як контактну особу для зв?язку з його родиною. Окрім цього, на Вашу адресу направляємо завірену належним чином довідку про причину смерті № 43 від 31.01.2024р. [PERSON] , [INFO] ". Із копії скриншотів листування в месенжері Вайбер вбачається систематичне спілкування між позивачем та загиблим братом, обговорювання справ один одного, а також обговорення надання [PERSON] фінансової допомоги загиблому із підтвердженням одержання перерахування грошових коштів від [PERSON] . Також судом було досліджено письмові докази сторони позивача, а саме: пояснення побратимів [PERSON] та [PERSON] . Копії накладних від 04.02.2024 року, 08.02.2024 року та від 09.03.2024 року виданих ФОП [PERSON] на загальну суму 38 500 тис. грн. Копію замовлення від 09.04.2024, відповідно до якого замовником пам`ятнику є [PERSON] , ціна виготовлення пам`ятника 97600 грн. Копію свідоцтва про смерть [PERSON] , витяг з наказу №340 о/с від 26.07.2019 про звільнення із служби з поліції за власним бажанням [PERSON] . Копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.02.2019 року. Копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.02.2019 року. Копію договору дарування частки житлового будинку від 14.09.2023 року. Копію витягу з Державного реєстру речових прав від 14.03.2023 року. Копію витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнооб`язкового державного соціального страхування щодо [PERSON] . Копію трудової книжки [PERSON] . Копії скриншотів оголошень в соцмережах та копії грамот. Копію претензійного листа ТОВ "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС". Також судом досліджені докази надані стороною відповідача [PERSON] . Із витягу з реєстру територіальної громади від 13.02.2024 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Із витягу з Інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" вбачається, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , уродженець Яготин, Україна на території України станом на 26.04.2024 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває". Із копії лікарського свідоцтва про смерть № 227 від 19.08.2009 року та із копії довідки про причину смерті № 227 від 19.08.2009 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] від проникаючих ножових поранень грудей. Із сповіщення сім`ї № 2/674 від 31.01.2024 року вбачається, що "Сповіщаю Вас зі скорботою про те, що [PERSON] ( [PERSON] ) син матрос [PERSON] , 2003 р.н. такелажник такелажного взводу батальйону логістики військової частини [NUMBER] , прийнятий за контрактом 02 вересня 2021 року 11 серпня 2023 року [INFO] , загинув [INFO] в н.п. Брускинське Херсонської обл. внаслідок ворожої атаки отримав поранення не сумісне з життям". На ім`я [PERSON] видане посвідчення члена сім`ї батька серії [NUMBER] від 02.05.2024 року та посвідчення серії [NUMBER] від 22.05.2024. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання вбачається, що 13.02.2024 року на запит [PERSON] складено актовий запис № 00145364550, про смерть [PERSON] , який помер [INFO] . Із копії витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 18 Регіональної військово-лікарської комісії № 1347 від 19.03.2024 року "Травма матроса [PERSON] , 2003 р.н. "Травматична ампутація нижніх кінцівок", яка призвела до смерті [INFO] , що підтверджено медичними та військово обліковими документами, свідоцтвом про смерть, лікарським свідоцтвом про смерть, витягом з журналу бойових дій - травма, яка призвела до смерті, та причина смерті, так, пов`язані із захистом Батьківщини". Із свідоцтва про поховання № 2187 від 13.02.2024 року вбачається, що воно видане [PERSON] , як користувачу місця № на кладовищі [ADDRESS] у ряду № _ на ділянці № _ де поховано " [INFO] померлого [PERSON] . Актовий запис № 78 від "13" лютого 2024 р. серія [NUMBER] . Із відповіді Яготинського районного суду Київської області №01-42/1/2025 від 30.01.2025 року, вбачається "На Ваше звернення в порядку ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повідомляємо, що за період з 28.02.2003 по 30.01.2024 в провадженні Яготинського районного суду Київської області не перебували справи за позовом [PERSON] , чи інших осіб про позбавлення батьківських прав чи стягнення аліментів із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] щодо сина [PERSON] , [INFO] ". Із відповіді Яготинського ВДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №810 від 31.01.2025 року вбачається, що "Яготинський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відділ) на запит за вх. № 80 від 29.01.2025 повідомляє, що згідно перевірки АСВП виконавчі документи про стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] не надходили та на примусовому виконанні у Відділі станом на 31.01.2025 не перебувають. За клопотанням сторони позивача допитані наступні свідки. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що його мати у 2001 чи 2002 році, точно не пам`ятає, зійшлася з [PERSON] і вони почали проживати разом. [PERSON] тоді ще не було. Проживали в районі Птахофабрики за адресою [ADDRESS] . Будинок був поділений на двох із дядьком, братом матері. Пізніше в дядька з`явилася дружина [PERSON] . Потім вирішили продати будинок і розділити майно. [PERSON] купив собі будинок, а вони переїхали до [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Це було приблизно в 2002 році. [PERSON] народився у 2003 році. Відносини у нього та брата [PERSON] з [PERSON] були не дуже добрі. Оскільки виникали конфлікти з [PERSON] , він з братом [PERSON] періодично проживав у бабусі. У 2009 році трагічно загинула мати і брат [PERSON] також потрапив до лікарні із середнього ступеня тяжкості травмами. [PERSON] на той час мав йти в перший клас. Після цього він переїхав до бабусі, потім брат [PERSON] також почав\~проживати у\~бабусі.\~В кінці\~листопада 2009\~року він\~поїхав на\~навчання по\~кінології.\~Позивач показав,\~що проживання\~ [PERSON] у\~нього розпочалося\~з події,\~коли приблизно\~в липні-серпні\~2010\~року він\~з друзями\~був в\~кафе та\~побачив [PERSON] ,\~який сидів\~в компанії,\~вживав алкогольні\~напої,\~з ним\~був його\~малолітній брат\~ [PERSON] .\~Пізніше ввечері,\~коли вже\~стемніло,\~позивач помітив,\~що [PERSON] \~перебуває вже\~в стані\~сильного алкогольного\~сп`яніння,\~тож позивач\~запропонував їм\~піти додому,\~однак [PERSON] \~проігнорував його\~та надалі\~продовжував вживати\~алкогольні напої.\~Після чого\~позивач вирішив\~забрати [PERSON] \~та відвів\~його до\~тітки [PERSON] ,\~оскільки вона\~проживала неподалік\~кафе.На наступний ранок він забрав [PERSON] і вони поїхали до бабусі, де почали проживати разом. Потім через тиждень приїхав до них відповідач із знайомими. [PERSON] вийшов до нього, трохи постояв і повернувся до будинку. В другий клас [PERSON] вже йшов від позивача. Він зібрав його повністю до школи, купив йому одяг, канцелярське приладдя і відвів до школи. Поцікавився, що потрібно було [PERSON] , а також заплатив борги в батьківський комітет. Також повідомив вчителя, що [PERSON] живе у нього, щоб контакти вона підтримувала з ним, а не з батьком. Проживали у бабусі постійно. Інколи [PERSON] ходив до тітки [PERSON] , бо там був брат-одноліток. Приблизно у п`ятому класі [PERSON] переїхав до батька жити, але він там побув приблизно місяць. Після чого [PERSON] повернувся, сказав, що більше не хоче з ним спілкуватися. Повідомив, що [PERSON] оформив допомогу по втраті годувальника та отримував пенсію. На [PERSON] за весь час він дав приблизно 18 тисяч за період із 2009 року по 2018 рік, і це тільки після того, як [PERSON] особисто попросив у нього кошти. Після закінчення дев`ятого класу позивач запропонував [PERSON] піти навчатися в профтехнічне училище в місті [PERSON] . Він погодився і обрав спеціальність тракториста-машиніста. І він з [PERSON] пішов подавати документи в училище. Це було приблизно у 2018 році. Коли померла бабуся, то він з [PERSON] переїхав до своєї теперішньої тещі і проживав там приблизно півроку. Потім вони повернулися назад в будинок бабусі. А брат [PERSON] проживав тоді вже окремо. Також зазначив, що йому потрібно було їздити у відрядження, то він домовився із тіткою, щоб [PERSON] проживав у неї. У 2019 році позивач звільнився з поліції і йому запропонували роботу кінологом в Африці. І в лютому 2020 року він поїхав в [PERSON] працювати. Їздив двічі по півроку, а коли поїхав третій раз, то пробув там два роки, повернувся у вересні 2023 року. Після закінчення ПТУ у 2021 році [PERSON] підписав контракт і пішов служити в Збройні сили. Поки позивач був в Африці, він постійно спілкувався з [PERSON] , вони переписувався та зідзвонювалися, при цьому завжди допомагав йому матеріально. Коли позивач повернувся у 2023 році з Африки він з [PERSON] не бачилися, тому що він перебував в ЗСУ та не приїздив в [PERSON] . В кінці 2023 року позивач висилав йому спальні мішки та засіб зв`язку. [INFO] зателефонував брат [PERSON] і повідомив, що [PERSON] загинув. Потім командир зателефонував позивачу і також особисто повідомив, що [PERSON] загинув. Після чого вони з тіткою почали готуватися до поховань. Також, за два місяці до загибелі [PERSON] , телефонував до нього та брата [PERSON] і брав їхні контактні дані, оскільки йому потрібно було вказати їх в документах. [PERSON] дізнався про загибель [PERSON] із соцмереж, а на наступний день пішов по сповіщення. Похованням займався позивач та тітка [PERSON] . Оригінал свідоцтва про смерть отримав позивач особисто. Міська рада надала труну, автомобіль, прапори. Відповідач [PERSON] взагалі нічим не допомагав. Коли було поховання [PERSON] , [PERSON] прийшов тільки на центральну площу. На кладовище і до будинку тітки не приходив, і ніхто йому не забороняв приходити. Також міська рада надала список, що позивач мав зібрати на виплату на поховання і на пам`ятник. Але пам`ятник позивач поставив за свій рахунок. Коли звернувся в міську раду за компенсацією, то йому повідомили, що відповідач [PERSON] вже отримав компенсацію. Після поховання, через декілька днів, приїхали побратими загиблого та передали позивачу військовий квиток та особисті речі [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] побачив ввечері [PERSON] з батьком і забрав його, при яких це було обставинах йому невідомо. Це було десь в 2010 році. [PERSON] привів [PERSON] додому, де вони проживали з бабусею. Коли [PERSON] привів [PERSON] , то запитали в нього, чи хоче він до батька, то він відповів, що ні. [PERSON] повністю скупив [PERSON] в другий клас. [PERSON] прийшов десь через місяць, поговорив на вулиці, дав [PERSON] шоколадку і пішов. [PERSON] ніхто не перешкоджав ходити до [PERSON] . Він ні разу не приніс [PERSON] ні продуктів, нічого. Він не забезпечував його взагалі. Всім забезпечував [PERSON] брат [PERSON] . [PERSON] приходив до батька і просив кошти. [PERSON] отримував пенсію за загибель матері і декілька разів дав [PERSON] кошти. В загальній сумі це було приблизно 15 тисяч гривень. Більше нічого не давав. Десь в п`ятому класі батько пообіцяв [PERSON] , що купить телефон, і [PERSON] пішов жити до батька. Він там прожив біля одного місяця. Образився на батька, бо він йому так телефон і не купив. І йому купив [PERSON] телефон. Вони скинулися і купили планшет при умові, що він буде гарно вчитися. [PERSON] тоді не хотів спілкуватися з батьком. Коли подавали документи в ПТУ, з [PERSON] ходив брат [PERSON] . Коли навчався в ПТУ, то [PERSON] жив у тітки [PERSON] . Перший раз бувало, коли поїхав [PERSON] в [PERSON] на півроку, то [PERSON] проживав частково в нього. Батько не приходив взагалі. Коли [PERSON] приїжджав у відпустку, то [PERSON] проживав у нього. Коли був в [PERSON] , [PERSON] завжди скидав кошти йому або тітці на [PERSON] . У 2019-2020 році [PERSON] їздив з ним на роботу, підробляв на мойці. Потім уклав контракт і пішов воювати. Перед службою в ЗСУ [PERSON] жив у тітки. Його речі залишилися у брата [PERSON] та у тітки. Коли [PERSON] служив, він звертався за допомогою до нього і до [PERSON] . З батьком він не спілкувався. В останні дні попросив його та [PERSON] особисті координати. [PERSON] сказав, що батька записувати не буде. До нього першого зателефонував командир і повідомив, що [PERSON] загинув. Коли загинув [PERSON] і його привезли, біля моргу були тітка [PERSON] , [PERSON] , і також біля них був [PERSON] . Перші до моргу заходили брат [PERSON] та [PERSON] , потім він, а вже аж потім аж [PERSON] .. Коли винесли документи щодо смерті [PERSON] , то [PERSON] вже не було. Ніяких суперечок біля моргу не було. Похованням займався брат [PERSON] і тітка [PERSON] . Пам`ятник також поставив [PERSON] його брат [PERSON] . Коли ховали [PERSON] , [PERSON] на кладовище не було. [PERSON] взагалі нічим не допомагав при похованні. Також повідомив, що вони нікуди не звертались із питанням щодо визначення місця проживання [PERSON] . Йому невідомо чи звертався [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] . [PERSON] зустрічався з дівчиною, яка знімала квартиру, і він ходив туди, але не проживав у неї. Йому невідомо, чи залишав [PERSON] якесь розпорядження, хто в разі його загибелі матиме право на отримання пільг. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] проживач від дня свого народження з батьком і матір`ю до моменту смерті матері. Коли померла мама, [PERSON] було шість років, батьки були нерозписані, і до шести років [PERSON] носив прізвище [PERSON] . Коли померла мама, [PERSON] записав [PERSON] на своє прізвище. Один рік після смерті матері він проживав з батьком, але це було так то в однієї тітки, то в іншої тітки, з батьком він практично не проживав. Потім, як вони почали спілкуватися, [PERSON] почав до них приходити в гості. [PERSON] забрав [PERSON] біля магазину "Фортуни" посеред ночі, його батько тоді п`яний спав, а малий бігав поряд, і з того періоду [PERSON] проживав із братом [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Піклувався про [PERSON] його брат [PERSON] , тому що батько ним не цікавився взагалі. Одного разу вона зустріла [PERSON] , коли ще [PERSON] ходив до школи, вона сказала [PERSON] щоб він допоміг сину, бо він отримував пенсію по втраті годувальника. Проте [PERSON] її образив нецензурною лайкою, розвернувся і сказав, хай в кого живе, той хай і купляє. Батько продовжував проживати в [ADDRESS] . Протягом цих 13 років [PERSON] з батьком вона не бачила, [PERSON] один раз пішов до батька, він його вигнав, і він більше до нього не ходив. Матеріально утримував [PERSON] його брат [PERSON] , батько участі у вихованні дитини не брав. Свідок також допомагала виховувати [PERSON] і коли [PERSON] був у відрядженнях, [PERSON] проживав у неї. Також повідомила, що першому подзвонили [PERSON] і повідомили про смерть [PERSON] , і він зателефонував [PERSON] . Вона з [PERSON] займалася похованням [PERSON] . Тіло у моргу забирали вони, обіди оплачував [PERSON] . Батька на похованні вона не бачила, на обіді його також не було. [PERSON] ніяких коштів не пропонував. На даний час могила [PERSON] доглядається, мають поставити пам`ятник, [PERSON] оплатив його. Також зазначила, що після підписання контракту [PERSON] в [PERSON] не приїздив. Вже коли вони їхали на передову у березні 23-го року, то вона зі своєю сім`єю, [PERSON] та хрещеною виїжджали на трасу і зустрічалися з [PERSON] . Під час розмови про батька він сказав, що батька в нього немає. Контактними особами [PERSON] вказував двох братів [PERSON] і [PERSON] , батька він не вказував. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] , [PERSON] та загиблий [PERSON] є його двоюрідними братами. Зазначив, що коли [PERSON] було 5 років загинула їх мати. Той рік [PERSON] проживав із батьком, а потім старший брат [PERSON] забрав його проживати до себе. Після цього він [PERSON] бачив кожен день, вони ходили в третю школу в м. Яготин. Брат [PERSON] водив [PERSON] до школи. Зазначив, що [PERSON] в 5 класі пообіцяв [PERSON] купити телефон і він переїхав жити до батька. Він в нього прожив приблизно місяць і повернувся назад до братів. Коли [PERSON] проживав з братом [PERSON] у [PERSON] була своя кімната, він приходив до нього і вони грали в комп`ютерні ігри. Потім коли [PERSON] їздив у відрядження до Африки, [PERSON] проживав у свідка вдома, і його мати, [PERSON] , доглядала за ними. Після школи [PERSON] вступив до ПТУ в м. Яготин. Свідок також вступив до ПТУ, але пізніше від [PERSON] . Коли [PERSON] служив в ЗСУ вони спілкувалися із ним. Також зазначив, він був присутній біля моргу, конфліктних ситуацій там не було. Повідомив, що не бачив чи був [PERSON] на площі під час прощання, але на кладовищі його точно не було. Похованням займався [PERSON] і його мати [PERSON] . Допитана в\~судовому засіданні\~свідок [PERSON] повідомила, що була класним керівником з 5 по 9 клас Чергикала [PERSON] . Помічала, що [PERSON] був бідно і скромно одягнений, в одяг не за віком, і від першої вчительки вона дізналася, що мами немає в сім`ї. Свідок бачила, що інші діти на перервах їли, а [PERSON] не їв, і вона казала іншим дітям, що в [PERSON] скрутне становище, тож діти ділилися з ним бутербродами, а [PERSON] цього стидався. Вона була ініціатором в школі у питанні, щоб піти подивитися на умови проживання дитини, передала через [PERSON] , щоб той передав батьку, що вони хочуть до них прийти, подивитися, скласти акт обстеження побутових умов. На наступний день [PERSON] сказав, що батько не хоче нікого бачити, бо він на роботі, і не треба сюди ходити. Свідок не знає, чим би закінчилась ця історія, але до школи завітав старший брат [PERSON] . Саме при таких обставинах вони з ним в школі познайомилися. Він говорив, що забрав [PERSON] до себе, побачив, що [PERSON] був біля п`яного батька, замерз і пішов за ним. І відтоді [PERSON] опікувався [PERSON] . Всі контакти зі школою були не від батька. [PERSON] жив разом з братами. [PERSON] приймав безпосередньо на себе всі клопоти за [PERSON] , відвідував батьківські збори, був безпосередньо членом батьківського комітету, активістом. [PERSON] був ніби батько, але ще молодий, не одружений тоді був. Вона бачила, що йому тяжко і багато в чому йому підказувала. Наприклад, [PERSON] купив [PERSON] мобільний телефон і такий, не дешевий. Він просто хотів, щоб [PERSON] себе почував серед однокласників рівним. Вона тоді порадила, щоб, може, він не такий дорогий купив телефон. Він сказав, що буде все, і спортивний костюм, і кросівки, але поки що хай буде телефон. [PERSON] гарно не навчався, не дуже йому давалося, але він був щирим, безвідмовним, слухняним. [PERSON] сприяв щоб [PERSON] навчався і дотримувався дисципліни. [PERSON] перейняв на себе батьківські функції. [PERSON] закінчив 9 класів, знає, що вступив в ЦПТО. В школу батька не викликали. Матеріально допомагав та брав участь в ремонтах брат [PERSON] . Після закінчення 9 класів, де проживав [PERSON] , свідку невідомо. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що в серпні 2009 року сталася загибель матері [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Певний проміжок часу [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] проживали з [PERSON] неподалік від нього. Всі вони проживали в одному будинку. [PERSON] розповідав йому, що побачив брата [PERSON] з [PERSON] , який був в алкогольному сп`янінні. Після цього [PERSON] забрав [PERSON] і вони проживали разом. Зазначив, що [PERSON] працював тоді ще в міліції та відпрошувався з роботи, бо потрібно було скупити [PERSON] до школи, відпрошувався на перший та останній дзвоник. [PERSON] відводив [PERSON] в школу і приходив на 8:10 год. на роботу. Водив у школу десь до 2012-2013 року, а далі [PERSON] , мабуть, сам почав ходити. Знає, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] . Коли саме переїхав, точно не пам`ятає. [PERSON] [PERSON] проживав з батьком, йому невідомо. [PERSON] забрав, коли йому було вже 6-7 років. [PERSON] утримував [PERSON] та приймав активну участь його у вихованні. Він не бачив, щоб [PERSON] ходив до батька додому або навпаки, не бачив, щоб [PERSON] був у батька вдома. Після закінчення школи свідок не бачив, щоб [PERSON] ходив до батька. Останній раз свідок бачив [PERSON] у 2016-2017 році з братом [PERSON] . На похованні [PERSON] забезпечував організацію дорожнього руху, перекривав дорогу, оскільки було прощання з загиблими в центрі міста. Полежаку [PERSON] може охарактеризувати як добросовісного працівника, але він чомусь вирішив звільнитися. Вважає, що [PERSON] доглядав за [PERSON] . Знає, що [PERSON] був в Африці, але який проміжок часу йому невідомо. Скарг щодо позбавлення прав батька дитини не надходило. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він проживає із [PERSON] в одному районі в м. Яготин, знає його і братів з самого дитинства. Вони місцеві жителі. Свідку відомо, що [PERSON] ходив до школи з будинку Полежаки. Бачив [PERSON] часто. Заначив, що він був депутатом Яготинської міської ради і до нього приблизно в 2015-2017 році, точної дати не пам`ятає, звернувся [PERSON] . Розповів, що батько [PERSON] неналежно приділяє увагу дитині і він хоче оформити опікунство над [PERSON] . Зазначив, що він знав, що в [PERSON] є батько; де проживач батько, свідку не відомо. В будинку [PERSON] був, коли писали акт про проживання та акт обстеження матеріально побутових умов. Побутові умови були задовільні, для проживання дитини умови були нормальні, [PERSON] мав окрему кімнату та ліжко. В його кімнаті лежали книги та зошити та ще якісь його речі. [PERSON] був завжди опрятно одягнений, ввічливий. Після закінчення 9 класів [PERSON] вступив до місцевого професійно технічного училища. Свідок бачив, як [PERSON] ходив на зупинку громадського транспорту. Після закінчення профучилища свідку не відомо де проживав та працював [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона проживає в [ADDRESS] . [PERSON] чоловік її доньки. Також показала, що вона переїхала в м. Яготин в 2008 році. З часу коли переїхали знає [PERSON] , а також знає, що в будинку ще проживала бабуся [PERSON] та [PERSON] . Пізніше, коли її донька закінчила школу, вона почала зустрічатися з [PERSON] . Зазначила, що на початку думала, що прізвище [PERSON] також було [PERSON] , але потім побачила на зошитах прізвище [PERSON] і так дізналася, що в них різні прізвища. Поки [PERSON] навчався в школі, він проживав у [PERSON] . Піклувалися про [PERSON] і [PERSON] , а також бабуся, іноді приходила тітка [PERSON] . Про те, що у [PERSON] є батько, свідок знала, але не бачила його. Вперше побачила його в листопаді цього року. Забезпечував [PERSON] завжди брат [PERSON] . Чи давав батько якісь кошти їй не відомо. Зазначила, що коли померла бабуся, то [PERSON] і [PERSON] деякий час проживали у неї разом. Коли [PERSON] поїхав за кордон, то [PERSON] жив у тітки [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] виховував брата [PERSON] . Знає, що він часто возив його в школу, це неодноразово бачила і на зупинці, і біля двору. І за покупками вони теж їздили. [PERSON] виховував [PERSON] , приблизно, з першого-другого класу. [PERSON] ходив гуляти до її дочки, він сам розповідав, що брат [PERSON] відводить його до школи, купує одяг і все до школи. [PERSON] ночував і проживав у братів. Іноді вона заходила до них в будинок, то бачила, що він постійно там. Про батька [PERSON] не розповідав. [PERSON] проживав з братами до закінчення школи. Потім бачила дуже рідко, бо в неї був насичений графік роботи, перебувала вдома рідко. Брат [PERSON] був на похованні [PERSON] ; батька загиблого свідок не бачила. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що була викладачем фізики та астрономії в ЦПТО. [PERSON] прийшов писати заяву про вступ до їх навчального закладу, то він вказував в якості батька [PERSON] , але дописував, що він з ним не проживає. [PERSON] жодного разу навчальний заклад не відвідав. Вона взагалі не знає, хто це. [PERSON] цікавився тільки його брат [PERSON] . Спочатку він говорив, що проживає в тітки [PERSON] , потім з братом [PERSON] . Зі слів [PERSON] знає, що він не проживав з батьком, він сказав, що мама померла, в зв`язку з цим батько отримує виплати, але йому ці гроші не передають. Вона поговорила з [PERSON] , пояснила, що або вони подають на батька позов, або чекають 16 років, щоб він сам отримував ці кошти. Вони поговорили, і на наступний день [PERSON] сказав, що буде чекати 16 років, щоб він отримував виплати по втраті матері. В кінці другого курсу, зі слів [PERSON] , брат поїхав по роботі десь далеко, тому виникла проблема з проживанням. Тому він говорив, що зараз в Хрещеної, а потім буде вирішувати з тіткою [PERSON] . Пізніше [PERSON] сказав, що знімає квартиру; дівчина, з якою він проживав, вже закінчила навчання і працювала; [PERSON] отримував стипендії і плюс виплати. [PERSON] навчався на тракториста-машиніста, водій і слюсар. Закінчив навчання в 18 років у 2021 році. Коли вони випускалися, заявили, що шість чоловік йдуть по контракту в ЗСУ. Вона питала чому, [PERSON] сказав, що для нього це буде такий вихід щодо влаштування майбутнього. Допитаний в\~судовому засіданні\~свідок [PERSON] повідомив, що після загибелі матері, можливо через півроку, можливо трохи більше, [PERSON] проживав на його вулиці з братом [PERSON] . Постійно він перебував після інцидентув минулому у [PERSON] . [PERSON] приводив [PERSON] до його дружини учити уроки. [PERSON] знає з дитинства. Вони постійно допомагали бабусі, а після смерті їх матері [PERSON] переїхав відразу, а [PERSON] після лікарні теж переїхав до бабусі. Знає, що у братів різні прізвища, зі слів [PERSON] і [PERSON] вони представляли його як брата. Батька [PERSON] він ніколи не бачив. Перше побачив тут біля зали суду, і [PERSON] сказав, що це батько. Коли почав проживати точний період, назвати не може. Неодноразово він зустрічав [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , вони ходили на ринок, купляли йому одяг. [PERSON] проживав десь до 18 років, після закінчення школи він пішов в училище. Дитина була постійно одягнена, нормальна, охайна, нагодована, вчився нормально. За клопотанням сторони відповідача [PERSON] допитані наступні свідки. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що син [PERSON] з дитинства та до третього класу був з батьком. А далі він був на підварках у бабусі жив і з братами. [PERSON] проживав з батьком до смерті матері і після смерті. Після школи період третього-четвертого класу він був у батька. Чи проживав він з батьком в той період невідомо, але батька він навідував. Поки ходив в школу проживав і в батька, і в братів. Його син був однокласником [PERSON] , вони дружили все дитинство. Свідку відомо, що батько допомагав [PERSON] . [PERSON] проживав з бабусею і братами. Приходив до батька, коли треба були гроші. Він приходив отримувати пенсію. [PERSON] отримував її, зберігав і віддавав [PERSON] . І від себе купляв, забезпечував його. Особисто з [PERSON] не спілкувався. [PERSON] був вимогливим до сина. Як батько віддавав пенсію, свідок не бачив, знає тільки з розповідей батька. Розповідав, що приходив син, віддав пенсію, йому треба були гроші, суми не казав. Говорив лише, що щомісяця віддавав, а потім він збирав гроші, це десь 2016-2017 рік. Сам бачив, як [PERSON] , купував одяг, їжу і передавав [PERSON] це з дитинства він бачив кожен день бо вони товаришували сім`ями. [PERSON] працював у Києві на меблевій фабриці позмінно, період точно не пам`ятає, з ким знаходилась дитина в цей час не цікавився. Він залишався з бабусею і братами, йому було десь 10 років. Коли загинула мама, йому було 7 років, вихованням і утриманням займався батько. У підлітковому віці [PERSON] ні разу не бачив, тільки коли допомагали з ремонтом в 2016 році. Чим займався [PERSON] після школи невідомо, знав, що навчався в училищі. Коли [PERSON] жив з братами, його утримували дідусь і бабуся. Брати не давали спілкуватися з батьком. Чому батько не звертався на службу з приводу того, що йому не дозволяє спілкуватися з [PERSON] , не знає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що після смерті матері, [PERSON] залишився жити з батьком. Батько водив його до школи і забирав. У перший клас ішов нарядний. А потім вона запитала, де [PERSON] . [PERSON] сказав, що побіг в гості до баби на підварки, там були два брати. Вони [PERSON] ображали, він говорив. Після третього класу і закінчення школи він проживав і у батька, і у бабусі. [PERSON] говорив, що пішов в училище. [PERSON] його одягав, приходив на базар, бо вона торгувала на базарі, [PERSON] тоді в третій клас ходив. [PERSON] працював на птахофабриці зварювальником, і коли він був на роботі, [PERSON] ходив до бабусі, і хлопці його забирали. Чи утримував [PERSON] не знає. На похованні [PERSON] не була. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив про те, що пам`ятає [PERSON] в дитинстві, зустрічались по сусідськи, або він заходив в гості до них. Бачив, як він в школу йде. Це протягом дитинства, можливо років до десяти, а після десяти років і до закінчення школи проживав з батьком. Його вихованням і утриманням займався батько, те, що він бачив, що вони в школу разом йшли або на подвір`ї разом щось робили. Коли він до них приходив, то бачив десь один раз в тиждень. Полежака [PERSON] і [PERSON] знає, що це брати [PERSON] по матері, де вони проживали невідомо, бачив, що приходили. Знав те, що [PERSON] навчався в ПТУ, де в цей час проживав невідомо. Повідомив, що з [PERSON] спілкувалися, як сусіди, його будинок навпроти через дорогу. Свідка робочий день з восьми до вісімнадцяти. О восьмій годині ранку він вже мав бути на роботі в Києві. Коли [PERSON] йшов до школи, бачив. Можливо, десь близько восьмої години. На питання представника позивача, як ви могли бачити дитину, яка йде в школу в той час, коли ви були на роботі, повідомив, що, можливо, пізніше йшов на роботу. Добирався електричкою або маршруткою, виїжджав завчасно, графік роботи був ненормований. Матір [PERSON] знав, вона була його однокласницею. Померла десь років 15 назад. Коли мати була жива, [PERSON] і [PERSON] бачив на подвір`ї. Чи були там постійно - невідомо. До якого часу батько утримував і виховував [PERSON] , не може сказати. Чи бачив [PERSON] у помешканні батька - бачив, що був на подвір`ї. Чи бачив [PERSON] на подвір`ї батька у період 10-16 років - бачив, що був на подвір`ї, може, раз в тиждень. Про утримання [PERSON] батьком відомо з розповідей [PERSON] , що він щось купує, книги, зошити, одяг. Хто отримав соціальну допомогу по смерті матері, невідомо. Після 18 років [PERSON] у помешканні батька не бачив. Про те, що [PERSON] перебував в ЗСУ, стало відомо після смерті [PERSON] . Останній раз в [ADDRESS] , можливо, бачив у 2019 році. На похороні не був присутній. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що є хрещеним батьком покійного " [PERSON] ". Як звати сина [PERSON] , хрещеним якого він був, свідок одразу не згадав. Після смерті матері [PERSON] проживав з батьком до третього класу. Після того він [PERSON] бачив дуже рідко. А після третього класу [PERSON] не бачив взагалі. Один раз, десь коли він був в шостому класі, вони з батьком приходили до нього на роботу. Що навчався в училищі не знав, що служить в ЗСУ не знав. На похороні був, стояв біля батька. Ніяких інцидентів на похованні не було. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] проживав з батьком який доглядав його, і приходили брати до нього, забирали [PERSON] , погрожували, це зі слів [PERSON] . [PERSON] забрав [PERSON] до тітки [PERSON] і хотіли, щоб він йшов жити до них. Це було влітку, якого року точно не пам`ятає і скільки було років [PERSON] теж не пам`ятає, десь 12-13. [PERSON] розповідав, що малий на нього жалується, що [PERSON] його бив, ну, такого не було. [PERSON] дуже гарно жив, завжди був випраний, новий чистий одяг. [PERSON] купував продукти харчування. Утримував і виховував [PERSON] - [PERSON] . Пенсію по втраті годувальника отримував [PERSON] , і коли приходив [PERSON] , віддавав йому. Повідомила, що одні гроші [PERSON] забрав і віддав тітці на ремонт. Після 12 років [PERSON] проживав всюди - і з батьком, і з бабусею, і в тітки на червоному хуторі, і в дядька. [PERSON] добивався, щоб він вчився, а він хотів свободи, а батько його тримав в руках. Ним займалась бабуся на підварках. Чи утримував, виховував і проживав [PERSON] з [PERSON] невідомо. Навчався на тракториста, де проживав в той час невідомо. Знає, що вони втрьох з одногрупниками уклали контракт і пішли воювати. Після цього вона з ним не спілкувалася. Коли привезли [PERSON] , був [PERSON] , [PERSON] , вона, і її чоловік. Вони приїхали до моргу, було багато людей. Біля моргу був конфлікт, коли відкрили фургон, відразу [PERSON] хотів ударити [PERSON] , але його затримала тітка [PERSON] . На похованні [PERSON] [PERSON] був на центральній площі. Після смерті матері [PERSON] проживав три роки з батьком, а потім не знає. На момент смерті матері [PERSON] було 6 років, він мав в школу йти, вона встигла зібрати його в школу. [PERSON] після смерті дружини працював на меблевому заводі в [PERSON] . Коли дружина померла, він не працював, бо не міг залишити дитину. В нього були тимчасові підробітки. Допомогу по смерті матері отримував [PERSON] на карту по його словах, він віддавав [PERSON] . Коли він вчився в училищі, віддав одну суму, другу суму він віддав коли [PERSON] пішов воювати. Яку суму, не знає, і як часто спілкувався [PERSON] з [PERSON] , не знає. Про відносини [PERSON] і [PERSON] невідомо. Чому [PERSON] проживав з [PERSON] , а не з батьком, невідомо. Чи допомагали батько [PERSON] під час служби, невідомо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] знає, бо товаришувала з його мамою. Проживав з батьком, поки мама була жива, потім проживав з батьком. Він дружив з її доньками. Приходив до неї гуляти, вони ходили до нього, десь до п`ятого класу. Часто бігав [PERSON] до [PERSON] і [PERSON] . Після п`ятого класу також проживав з батьком. Свідку не відомо, що він проживав з [PERSON] . З ким і де де проживав, не знає. Коли побачила останнього разу, не пам`ятає. На похованні була на площі. Допомогу на поховання від міської ради отримав [PERSON] . Як розпорядився цими грошима, невідомо. Коли дізналася, що [PERSON] вбили, [PERSON] і [PERSON] подзвонили до [PERSON] , щоб домовитися про поховання, в результаті [PERSON] вихватив трубку, погрожував [PERSON] і сказав, щоб його на похороні не бачив - це зі слів [PERSON] . Хто організовував поховання, невідомо. [PERSON] оплачував пам`ятник - невідомо. Старшого сина побачила тільки на похороні. Бачила періодично, як [PERSON] в школу ходив. [PERSON] [PERSON] увесь час працював в Києві добу через три. Що навчався в ПТУ, дізналася від їх тітки [PERSON] . Пізніше [PERSON] сказала, що [PERSON] воює. З якого будинку він йшов воювати, не знає. Чи збирав його батько, не знає. Чи допомагав батько, невідомо. З [PERSON] спілкувалися як сусіди. Відомо, що [PERSON] дзвонив до [PERSON] , і що хлопці забороняли йому спілкуватися з батьком до того, як він пішов до ЗСУ. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд оцінивши докази як кожний окремо так і в їх сукупності прийшов до наступних висновків. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя та четверта статті 12 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. За частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Такий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що "згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки". Про необхідність встановлення вказаних обставин як обов`язкової умови для визнання осіб членами сім`ї зазначено у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 343/1821/16-ц (провадження № 61-10270ск18), від 25 листопада 2019 року у справі № 202/5003/16-ц (провадження № 61-44809св18) та від 5 лютого 2020 року у справі № 712/7830/16-ц (провадження № 61-28377св18). Про неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у вказаних постановах Верховного Суду, зазначає у касаційній скарзі. У постанові від 7 лютого 2024 року у справі № 383/821/22 (провадження № 61-5935св23) зазначено, що "предметом доказування під час розгляду справ про встановлення факту проживання однією сім`єю є, передусім, сукупність обставин, що згідно із законом складають основні ознаки сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, що визначено частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом, і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства". Відповідно до частини четвертої статті 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї, але визначає указані вище критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту також доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 81 ЦПК України). Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставинам не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17. Суд враховує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Верховний Суд у своїх судових рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри. У справі, яка розглядається, сторонами визнається, що [PERSON] та [PERSON] були рідними братами по матері. Подані сторонами докази на підтвердження обставин проживання загиблого після смерті матері в 2010 році, а також допитані в судових засідання свідки обох сторін, дають дійти висновку, що вірогідність того, що загиблий [PERSON] проживав разом [PERSON] , що вони були пов`язані спільним побутом, та мали взаємні права та обов`язки, є більш вірогідним, аніж твердження [PERSON] , що загиблий з 2010 року постійно проживав з ним однією сім`єю. Позивач за відповідним клопотанням сторони позивача був допитаний судом в якості свідка, приведений до присяги, попереджений про кримінальну відповідальінсть. Сторона відповідача про допит відповідача-1 в якості свідка не заявляла. Суд, безпосередньо заслухавши показання свідків, надавши оцінку письмовим доказам, в їх сукупності, дійшов висновку, що покази свідків зі сторони позивача є послідовними, логічними та узгодженими між собою, більшість свідків особисто були присутні при відповідних подіях та брали безпосередню участь у житті загиблого, а також підтверджують та узгоджуються із показами самого позивача, який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка будучи приведеним до присяги та попережденим про кримінальну відповідальніть за завідомо неправдиві показання. Тоді як показання свідків відповідача містять суперечності, ґрунтуються на відомостях наданих зі слів самого відповідача, не є послідовними та не підтверджуються іншими доказами у справі. Крім цього, стороною відповідача клопотання про допит відповіча [PERSON] в якості свідка заявлено не було. Суд вважає, що свідки позивача безпосередньо були обізнані з життєвими обставинами позивача та загиблого, їхні покази узгоджуються з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, у зв`язку з чим вони беруться судом до уваги як такі, що заслуговують на довіру. Відповідачем не спростовано належними та достатніми доказами позиції позивача, який доводив свої вимоги як показами свідків, так і письмовими доказами. При цьому, подані стороною відповідача докази стосуються лише періоду після загибелі [PERSON] і не підтверджують факт спільного проживання загиблого із відповідачем у спірний період. В цій частині свідки відповідача не брали безпосередню участь у житті загиблого, їх покази частково ґрунтуються на інформації, яку їм повідомляв сам відповідач-1. Дослідивши покази усіх свідків та надавши оцінку письмовим доказам в їх сукупності, суд з урахуванням "балансу вірогідностей" дійшов висновку, що заслуговує довіри твердження позивача щодо його спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов?язків між позивачем та братом [PERSON] у спірний період, що підтверджується як показами свідків, так і письмовими доказами, а протилежене позивачем не доведено та не спростовано. Так, допитані в судових засідання свідки позивача дійсно підтверджують, що після смерті матері, [PERSON] 2010 році забрав [PERSON] та вони почали проживати разом, мали спільний побут, позивач брав основну участь у навчанні та вихованні загиблого, ніс основний тягар пов`язаних з цим витрат, підтримував матеріально, що зумовило виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї. Позиція сторони позивача в частині встановлення факту спільного проживання однією сім`єю позивача та загиблого [PERSON] ґрунтується на сукупності показів свідків та письмових доказах. З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині встановлення факту спільного проживання ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов?язків між [PERSON] та братом [PERSON] , а також визнання позивача членом сім?ї загиблого (померлого) [PERSON] підлягають задоволенню. Щодо вимоги про визнання за [PERSON] права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", суд виходить з наступного. Суд зазначає, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити. Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц. Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. Особа, яка звертається до суду з позовом вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги. Відповідно до положень ЦПК України обов`язок доведення факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних інтересів покладено саме на позивача. Вирішуючи спір, суд повинен, зокрема, надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Позовні вимоги позивача про визнання права на отримання одноразової грошової допомоги та усунення від її отримання ґрунтуються на положеннях Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". В позовній заяві позивач зазначив, що він має намір ставити питання перед державою про виплату йому, як члену сім`ї загиблого захисника, одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, у зв`язку із загибеллю військовослужбовця та відмові у цих виплатах та компенсаціях [PERSON] . В позовній заяві позивач прямо зазначив, що в якості відповідача в цій частині зазначено саме Міністерство оборони України, тому що всі соціальні виплати призначає саме комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум. Велика Палата Верховного Суду в постанові ВП ВС від 17.04.2018 по справі № 523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до компетентних органів з питання щодо тримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". При цьому, позивач прямо зазначає, що він лише має намір ставити питання перед державою про виплату йому, як члену сім`ї загиблого захисника, одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, тобто у майбутньому. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивач не довів порушення Міністерством оборони України порушення своїх прав із зазначеного питання, на даний час відповідачем права позивача не порушені, що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові, тому суд дійшов висновку про відмову в позові в цій частині. Щодо вимоги про усунення від права на отримання одноразової грошової допомоги, суд виходить з наступного. Згідно з приписами СК України правовий статус батьків включає сукупність прав і обов`язків, заснованих на факті споріднення з дитиною, а не спільного проживання з нею, як хибно вважає позивачка. Належне здійснення особою батьківських обов`язків як передумова наявності батьківських прав презюмується, доки протилежне не буде встановлено у визначеному законом порядку. Такий підхід є однією з необхідних у демократичному суспільстві юридичних гарантій захисту особистих немайнових прав людини як від свавільного втручання держави, так і від зловживань з боку третіх осіб. Юридичним наслідком ухилення батька чи матері від їхніх обов`язків з виховання дитини є покладення на них згідно з частиною четвертою статті155 СК України передбаченої законом відповідальності аж до позбавлення батьківських прав на підставі пункту 2 частини першої статті 164 СК України. Проте факт такого ухилення має бути доведеним у межах визначеної законом судової процедури, регламентованої статтями 164 і 165 СК України та відповідними приписами ЦПК України. Лише позбавлення особою батьківських прав згідно з частиною першою статті166 СК України має наслідком втрату цією особою всіх прав, заснованих на спорідненості з дитиною. Отже, за наявності визначених в СК України підстав, позивач не позбавлений був можливості раніше ініціювати питання щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав, однак доказів цього матеріали справи не містять. За відсутності рішення суду про позбавлення особи батьківських прав матір і батько згідно зі статтею 141 СК України мають рівні права й обов`язки щодо дитини, незалежно від перебування чи неперебування батьків у шлюбі та їх спільного чи окремого проживання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (частина друга статті 141 СК України у редакції, чинній до 6 лютого 2018 року). Судом не встановлено, а сторонами не надано відповідних доказів, що [PERSON] був позбавлений батьківських прав щодо [PERSON] , а тому мав правове становище батька останнього з усією сукупністю прав, заснованих на спорідненості зі своєю дитиною. Виплата передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" допомоги батькам загиблого (померлого) військовослужбовця не ставиться у залежність від належного виконання ними батьківських обов`язків, а пов`язується з наявністю у них можливості мати та набувати права, засновані на спорідненості з дитиною, відсутністю відмови від отримання одноразової грошової допомоги та з поданням документів, передбачених затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 2 5грудня 2013 року № 975 Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. З огляду на повноваження компетентних органів державної влади та військового управління і відсутність у них реальної можливості у кожному випадку перевіряти належність виконання батьківських обов`язків набувачами одноразової грошової допомоги обґрунтованою є залежність її виплати від наявності правового статусу батька чи матері, заснованого на спорідненості з дитиною. Визначений ст. 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" перелік підстав, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, є вичерпним. З них лише підстава, визначена пунктом "г", пов`язана з поведінкою осіб, які претендують на отримання цієї допомоги як члени сім`ї, батьки або утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Проте з цієї підстави особа не усувається від права на отримання одноразової грошової допомоги, не позбавляється цього права. Таке право у неї не виникало, а її дії з подання завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги були спрямовані на протиправне присвоєння цього права. Отже, чинне законодавство України не передбачає можливості усунення матері чи батька загиблого військовослужбовця від отримання гарантованої державою одноразової грошової допомоги. А стаття 2 Закону № 2011-XII встановлює, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України. Суд враховує, що право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця належить не останньому, і вказане майнове право не входить до складу спадщини після загибелі військовослужбовця, а набувається у зв`язку з фактом його загибелі, тож приписи ЦК України щодо спадкування незастосовні до регулювання спірних правовідносин. Суд також враховує, що визначаючи належність обраного позивачем способу захисту, слід оцінювати його ефективність для захисту того права чи інтересу, за захистом якого позивач звернувся до суду. Вимога про захист цивільного права або інтересу має відповідати змісту цього права чи інтересу, характеру його порушення, оспорювання або невизнання і повинна забезпечувати поновлення права чи інтересу, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати отримання відповідного відшкодування. У постанові від 13.03.2019 року у справі № 331/6927/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що порушені, оспорювані чи невизнані права або інтереси на отримання гарантованої Законом № 2011-XII одноразової грошової допомоги можуть бути захищені, зокрема, у визначений частиною першою статті 22 Закону № 3551-XII спосіб. Враховуючи те, що зміна правовідношення шляхом усунення від права згідно з ЦК України може бути застосована для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, обраний ним спосіб захисту є неналежним. Тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про усунення [PERSON] від права на отримання державної грошової допомоги, пов`язаної із загибеллю військовослужбовця. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи із\~положень ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України,\~конкретних обставин\~справи,\~та з урахуванням того, що позивач в якості відповідача за двома позовними вимогами, в задоволенні яких суд відмовив, визначив відповідачем саме Міністерство оборони України, про що позивачем прямо зазначалося як в позовній заяві, а також те, що в якості підстави позову в цій частині вказані положення Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", і ці вимоги обґрутовані наміром позивача ставити відповідні питання саме перед державою, то, за відсутності протилежного, у суду відсутні підстави для покладення понесених позивачем витрат зі сплати судового збору на Міністерство оборони України. Оскільки в іншій частині позов задоволено щодо двох вимог, понесені позивачем в цій частині витрати зі сплати судового збору підлягають покладенню на відповідача-1.

Outcome: partial