Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

ТОВ "Цикл Фінанс" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № S-00018350 від 25.01.2022 у розмірі 8718,75 грн, а також понесених судових витрат. Позов мотивовано тим, що 25.01.2022 між ТОВ "ФК "Гвадіана" та [PERSON] було укладено договір № S-00018350 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Згідно з умовами кредитного договору, первісний кредитор зобов`язується надати відповідачу кредит у сумі 2250,00 грн строком на 25 днів зі сплатою 2,5 % на добу на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. Первісний кредитор свої зобов`язання виконав у повному обсязі. В свою чергу позичальник свої зобов`язання за договором належним чином не виконав. 07 травня 2024 року між ТОВ "ФК "Гвадіана" та ТОВ "Цикл Фінанс" укладено договір факторингу № 1, у відповідності до якого ТОВ "ФК "Гвадіана" відступає ТОВ "Цикл Фінанс" за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Таким чином, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № S-00018350 від 25.01.2022. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 8718,75 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 02.06.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи про причини своєї неявки не повідомив. Заяв, клопотань від них не надходило. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просить проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про причини своєї неявки не повідомив. Заяв, клопотань від нього не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне ухвалити відповідне рішення, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223,280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 25.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гвадіана" та [PERSON] було укладено договір № S-00018350 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Згідно з п. 1.1 договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у сумі 2250,00 (двi тисячi двiстi п`ятдесят гривень, нуль копiйок) гривень (далі - кредит) на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.1 договору, кредит надається строком на 25 (двадцять п`ять) днів, тобто до 18.02.2022 року від дати надання кредиту. Як вбачається із п. 2.6. договору, стандартна процентна ставка становить 2,50% на добу. Згідно з п. 12.2 договору, цей Договір підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, використання якого передбачено Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Гвадіана", [PERSON] підписав вищевказаний договір 25.01.2022 за допомогою одноразового ідентифікатора F389498, відправленого 25.01.2022 на номер телефону [NUMBER] . Грошові кошти перераховані позичальнику 25.01.2022. Як вбачається з довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гвадіана", між [PERSON] та ТОВ "Фінансова компанія "Гвадіана" було укладено договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № S-00018350 від 25.01.2022. Сума виданого кредиту становила 2250 грн. Станом на 07.05.2024 року заборгованість за кредитним договором не погашена. Відповідно до інформаційної довідки ТОВ "Платежі Онлайн" вих. № 1476/05 від 13.05.2024, 25.01.2022 на платіжну картку [NUMBER] було перераховано 2250 грн. Опис - Виплата кредиту за договором №S-00018350 [PERSON] 3451308590. 07.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гвадіана" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" було укладено договір факторингу № 1, на підставі якого ТОВ "ФК "Гвадіана" відступило ТОВ "Цикл Фінанс" право вимоги до [PERSON] . Як вбачається з витягу з реєстру прав вимог від 07.05.2024 до договору факторингу № 1 від 07 травня 2024 року, ТОВ "ФК "Гвадіана" відступило ТОВ "Цикл Фінанс" право вимоги до [PERSON] за кредитним договором S-00018350 від 25.01.2025 у розмірі 3937,50 грн. В позовній заяві (а.с. 3) позивач зазначає, що Паспорт споживчого кредиту у Розділі 6 «Додаткова інформація» містить інформацію про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, зокрема, встановлена процентна ставка, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту, а саме: 2,50 % в день, нараховується на початкову суму кредиту, нараховується і за період прострочення, але не більше 90-ти календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Враховуючи встановлені договором умови загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № S-00018350 від 25.01.2022, становить - 8718,75 грн, яка складається з наступного: 2250,00 грн - заборгованість по кредиту; 6468,75 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом за період 25.01.2022 по 20.05.2022. Розрахунок заборгованості по несплаченим відсоткам: 2250,00*2,5%*115 (днів) = 6468,75 - відсотки за користування кредитом. Таким чином, нарахування відсотків здійснювалось у відповідності до умов Договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № S-00018350 від 25.01.2022 року та Додатків до нього та припинилось на 90 календарний день починаючи з першого дня прострочення Договору відповідно до умов договору та паспорту споживчого кредиту. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Таким чином, під час підписання кредитних договорів, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення таких Договорів на таких умовах шляхом підписання Договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно дост. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що 25.01.2022 між первісним кредитором та відповідачем виникли договірні відносини внаслідок отримання відповідачем кредиту. Право вимоги за договором № S-00018350 було відступлено позивачу по справі, кредит не повернуто, а отже позовні вимоги ТОВ "Цикл Фінанс" підлягають задоволенню. Відповідач відзиву чи заперечень на позов не подав, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача приймається судом як достовірний. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. Тож [PERSON] не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Судом встановлено, що понесені ТОВ "Цикл Фінанс" витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн, підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правничої допомоги № 23/08/24 від 23 серпня 2024 року; додатковою угодою № 10/1 до Договору про надання правничої допомоги № 23/08/24 від 23.08.2024; додатковою угодою № 15 до Договору про надання правничої допомоги № 23/08/24 від 23.08.2024; актом прийому-передачі наданих послуг № 279; платіжною інструкцією № DI0272. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, за відсутності заперечень щодо таких витрат від відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн підлягають стягненню з відповідача. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved