Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, відповідного до якого просить розірвати шлюб, який зареєстровано 15.04.2023 року Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) між нею та відповідачем [PERSON] . Стислий виклад позиції позивача 15.04.2023 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Подружнє життя сторін не склалось, фактичні шлюбні відносини вони припинили в березні 2025 року, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що збереження шлюбу та спільне проживання неможливі, тому застосовувати заходи для їх примирення немає сенсу та потреби. Спір з приводу поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, відсутній. Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 17.04.2025 року. Ухвалою від 07.05.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті вимог. Позиція учасників справи Позивач в судове засідання не з`явилась, разом з позовною заявою подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти прийняття заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в\~судові засідання,\~призначені на\~05.06.2025\~року та\~01.085.2025\~року,\~не з`явився.\~Про розгляд\~справи повідомлялася\~шляхом направлення\~судових повісток\~засобами поштового\~зв`язку на\~адресу місця\~його проживання,\~зареєстровану в\~установленому порядку.\~Поштове відправлення\~з судовою\~повісткою на\~05.06.2025\~року було\~отримане відповідачем,\~що підтверджується\~рекомендованими повідомленнями\~про вручення\~поштового відправлення.\~Поштове відправлення\~з судовою\~повісткою на\~01.08.2025\~року повернулось\~на адресу\~суду з\~відміткою про\~невручення у\~зв`язку\~з відсутністю\~адресата за\~вказаною адресою.\~Відповідач причини неявки не повідомив, відзив на позов він нього на адресу суду не надходив. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. 01.08.2025 на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , 15.04.2023 року Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис №170. Побудувати спільне життя сторонам не вдалось, одруження виявилось не вдалим. Вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач не бажає примирення з відповідачем та не має наміру на збереження шлюбу, тому наполягає на його розірванні. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст.56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами Судові витрати позивач просить не розподіляти, та залишити по фактично понесеним.

Outcome: approved