Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 10.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ідентифікаційний код юридичної особи - 39861924) (надалі - Позикодавець) та [PERSON] (ідентифікаційний код фізичної особи - [NUMBER] ) (надалі - Позичальник/Відповідач) укладено Договір позики №1999441 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (надалі - Договір позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 11 862,00 грн. строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису JMt8wLi52J, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - snezhanaleonidovna@gmail.com) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позовна заява мотивована тим, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного внесення коштів на відповідний рахунок у нього виникла заборгованість яка установлена позивачем та яка підлягає до стягнення за вказаним кредитним договором складає 36 252,18 грн, зокрема: 11 862,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 390,18 грн. - сума заборгованості за відсотками. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості. Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у встановлений судом строк надав відзив, так відповідно відзиву зареєстрованого 29.01.2025 року відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог, вказавши, що позивачем пропущено строк позовної давності, нараховано безпідставно відсотки за період з 10.04.2021 року по 21.12.2024 року, окрім того відповідач вказала, що вона має статус внутрішньо переміщеної особи, на її утриманні перебуває двоє дітей, має скрутне матеріальне становище, тому не може погодитися з визначеною кредитором заборгованістю. У відповіді на відзив зареєстрованому 04.02.2025 року представник позивача заперечує проти вимог відзиву, вказує, що відповідач помилково вказує на пропущений строк позовної давності, оскільки не враховано його продовження внаслідок карантину та воєнного стану, щодо нарахованих відсотків то вони нараховувалися у відповідності до кредитного договору та законодавства яке діяло в період кредитних правовідносин, тому просить задовольнити позовні вимоги повністю. За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. 10.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ідентифікаційний код юридичної особи - 39861924) (надалі - Позикодавець) та [PERSON] (ідентифікаційний код фізичної особи - [NUMBER] ) (надалі - Позичальник/Відповідач) укладено Договір позики №1999441 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (надалі - Договір позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 11 862,00 грн. строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Згідно із п. 6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Таким чином, у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Отже, укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. Слід зазначити, що без проходження попередньої реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції (ресурс Позикодавця), отримання одноразового ідентифікатора, входу на веб- сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без надання Відповідачем особистої інформації (ідентифікаційного коду, паспортних даних, адреси реєстрації, банківської карти для зарахування коштів тощо) та без попереднього погодження оферти договору позики та правил надання грошових коштів у позики - укладання договору позики технічно не можливе, що у свою чергу відповідає положенням ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». З наведеного алгоритму укладання договору позики вбачається, що без ознайомлення/погодження з Умовами договору позики та Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) подальше укладення електронного договору позики на сайті є неможливим. Таким чином, підписанням договору позики позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61- 18967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Враховуючи викладені вище умови Договору позики №1999441 від 10.04.2021 р., та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають - 3 935,82 грн., заборгованість останнього за договором позики складає 36 252,18 грн., зокрема: 11 862,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 390,18 грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджено відповідними розрахунками складеними відповідальною особою. Отже, Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами - не виконав ні перед Позикодавцем/Первісним кредитором, ані перед Позивачем/Фактором - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право вимоги за договором позики №1999441 на підставі договору факторингу. Посилання позивача на пропущений строк позовної давності та безпідставність стягнення відсотків є необгрунтованим, оскільки враховуючи факт продовження загального строку позовної давності визначеного статтею 257, внаслідок введення карантину (п.12 Перехідних положень ЦК України), а згодом воєнного стану (п.19 Перехідних положень ЦК України), загальний строк позовної давності в три роки продовжено та позивачем не пропущено, так як позивачем заявлено позовні вимоги у грудні 2024 року про стягнення з відповідачів заборгованості за договором позики, а останній платіж за договором позики здійснено 23.05.2021 року. Таким чином, строк позовної давності не пропущений, а відтак відсутні підстави для застосування строків позовної давності як пропущених. Щодо нарахування відсотків то відповідно перехідних положень ЦК України вбачається, що протягом особливого періоду (дії карантину, військового стану) - строки позовної давності зупиняються та не обраховуються, на період зупинення загального строку позовної давності, кредиторам забороняється нараховувати 3% річних, інфляцію та будь-які штрафні санкції за порушення будь-яких зобов`язань. Тому, звертаючись з позовом до суду, Позивачем нараховані проценти по договору позики за базовою процентною ставкою в розмірі 1,99%, а не процентну ставку за понадстрокове користування позикою в розмірі 2,77%, що у свою чергу передбачено договором позики. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору, відтак посилання відповідача на наявність двох дітей, статус ВПО, скрутне матеріальне становище не є підставами для не виконання умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, враховуючи, що на час звернення позивача до суду відповідач не повернув надані йому кошти, а розрахунок заборгованості наданий суду відповідає умовам та правилам надання банківських послуг і нормам ЦК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Також на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved