Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] , інтереси яких представляє адвокат Союоль Б.В. звернулись до суду з вказаною заявою, в якій просять усиновити малолітню дитину [PERSON] , [INFO] та внести зміни в її актовий запис про народження. В обґрунтування заяви зазначають, що з 16.08.2023 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання дітей не мають, однак [PERSON] від попереднього шлюбу має двох повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Зазначають, що вони забезпечені житлом, мають належні умови для виховання та розвитку дитини, офіційно працевлаштовані, мають дохід, достатній для свого забезпечення та забезпечення дитини. Заявники протипоказань за станом здоров`я для всиновлення дитини не мають, до кримінальної відповідальності не притягувались, судимості не мають. Відповідно до довідки № 236 від 15.12.2023 року виданого директором Київського обласного центру соціальних служб [PERSON] [PERSON] та [PERSON] можуть бути кандидатами в усиновлювачі для однієї дитини віком від 1-о до 6-и років. Заявники вказують, що бажають усиновити малолітню [PERSON] , [INFO] .. Відповідно до висновку № 03-2765 від 20.06.2025 р. виданого головою виконавчого комітету Сквирської міської ради усиновлення [PERSON] , [INFO] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. На підставі викладеного просили суд заяву задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 01.07.2025 року провадження у даній справі відкрито та постановлено здійснювати розгляд за правилами окремого провадження судом у складі судді та двох присяжних. У судовому засіданні заявники та їх представник адвокат Соболь Б.В. просили задовольнити заяву з підстав викладених у ній, надали пояснення аналогічні викладеним у заяві. У судовому засіданні представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Сквирської міської ради Шеремет О.Б. просила задовольнити заяву у повному обсязі. У судове засідання представник заінтересованої особи - Сквирського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з?явилася, про дату, час, місце судового засідання повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні питання поклалася на розсуд суд. Заслухавши учасників процесу, вивчивши заяву та матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заява про усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2023 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] , виданого Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 90 (а.с.21). Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. Відповідно до Свідоцтва про народження, серія [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] , [INFO] , відповідно до рішення виконавчого комітету Сквирської міської ради від 04.03.2025 № 35/5 влаштовано до комунального закладу «Сквирський центр соціальної підтримки дітей та сімей «Надія» Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області. [PERSON] має статус дитини - сироти відповідно до рішення виконавчого комітету Сквирської міської ради від 27.05.2025 № 41/11 «Про надання статусу дитини - сироти малолітній [PERSON] , [INFO] ». Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] та [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалися, не знятої чи непогашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають (а.с. 26-27, 56-57). Згідно з висновком про стан здоров`я заявників, протипоказання щодо усиновлення та виховування дітей не має. На обліку чи на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері не перебувають (а.с. 22-25, 54-55). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 102989805 [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з адресою: [ADDRESS] (а.с. 28, 58). Згідно з актом обстеження умов проживання від 11.10.2023 у житловому будинку створені всі необхідні умови для комфортного проживання дитини (а.с. 33). Заяників було направлено до Київського обласного центру соціальних служб для проходження навчання кандидатів в усиновлювачі. Відповідно до довідки № 236 від 15.12.2023 року виданого директором Київського обласного центру соціальних служб [PERSON] та [PERSON] можуть бути кандидатами в усиновлювачі для однієї дитини віком від 1-о до 6-и років (а.с. 30-32, 60-62). Відповідно до висновку № 03-2765 від 20.06.2025 р. виданого головою виконавчого комітету Сквирської міської ради усиновлення [PERSON] , [INFO] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 3-6). Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини про усиновлення дитини, які регулюються Конституцією України, Конвенцією про права дитини, СК України, та ЦПК України, Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України, визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.21 Конвенції про права дитини, держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони: а) забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваним законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення та на підставі такої консультації, яка може бути необхідною. Згідно із ст.24 Закону України «Про охорону дитинства», усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону. Усиновлення (удочеріння) є оформлена спеціальним юридичним актом (рішенням суду) передача на виховання в сім`ю неповнолітньої дитини на правах сина чи дочки. Відповідно до ст. ст. 3, 4, 5, 7 Сімейного кодексу України (далі - СК) кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 207 СК України усиновлення є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини проводиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. У силу статей 211, 212 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років. Не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 КК України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. За приписами ч. 1 ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини, відповідно до ч. 2 ст. 224 СК України. Приписами ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Згідно з ч. 2, 3, 4 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до частин 1, 3, 4, 5 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до ст. 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження , що було видане раніше, анулюється. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. У судовому засіданні не встановлено будь-яких обмежень, передбачених статтями 211, 212 Сімейного Кодексу України, щодо можливості заявників бути усиновлювачами малолітньої дитини. Також, при наданні заявниками заяви про усиновлення, у висновку виконавчого комітету Сквирської міської ради про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] дотримано вимоги наведеного вище законодавства України. Враховуючи встановлені обставини справи, суд констатує наявність підстав для визнання заявників такими, що можуть бути усиновлювачами малолітньої [PERSON] .. Таким чином, враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, суд приходить до переконання, що заявники здатні забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, тому заява є належним чином обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. На підставі ст. 207, 208, 211, 217, 223, 224, 229, 231 Сімейного Кодексу України, ст. 81, 259, 263- 265, 273, 293 , 314 ЦПК України, суд,

Outcome: approved