Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

У червні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.08.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір №32896-08/2024, відповідно до умов якого позичальнику було відкрито рахунок та надано кредит в сумі 6000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. 23.12.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №23122024, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до відповідача, яка являється боржником ТОВ «Стар Файненс Груп» за кредитним договором №32896-08/2024 від 27.08.2024. Відповідач не виконувала своїх зобов`язань жодному з кредиторів, тому станом на дату звернення до суду у неї виникла заборгованість у розмірі 20 340,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 6000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 7140,00 грн.; заборгованості за штрафом 7200,00 грн. Посилаючись на викладене позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 20340,00 грн., судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Ухвалою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 03.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомила, про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання була належним чином повідомлена, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, однак судова повістка не була вручена під час доставки та була повернута до суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, отже відповідач вважається таким, що належним чином повідомлена. Також судом було здійснено виклик відповідача оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України». Відповідач відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши надані докази у справі в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 27.08.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір №32896-08/2024 в електронній формі, який разом з\~додатком до договору про надання фінансового кредиту підписано відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису, що відповідає вимогам п.2 договору. Підписання договору №32896-08/2024 від 27.08.2024 про надання фінансового кредиту здійснено електронним підписом позичальника, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора W0312 (27.08.2024 о 10:48:41), відповідно до умов цього договору. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позичальником отримано кредит в сумі 6000,00 грн. на строк 120 днів на особисті (споживчі) потреби шляхом перерахування грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем, протягом робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Згідно з додатком до даного договору процентна ставка фіксована у розмірі 1,00% річних в день, що становить 365,00% річних, застосовується в межах строку кредиту. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про всі умови кредитування, а саме: сукупну вартість кредиту, сплату відсотків та умови повернення кредитних коштів. Відповідно до повідомлення від 28.03.2025 ТОВ «Стар\~Файненс Груп» 27.08.2024 о 10:50:05 перерахувало кредитні кошти у розмірі 6000,00 грн. на картковий рахунок відповідача [NUMBER] , з призначенням «зарахування 6000 грн. на картку [NUMBER] ». Згідно із розрахунком наданим позивачем про стан заборгованості за кредитним договором №32896-08/2024 від 27.08.2024, станом на 23.12.2024 у [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 20 340,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 6000,00 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 7140,00 грн.; заборгованість за штрафом 7200,00 грн. 23.12.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №23122024, згідно з яким ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Стар Файненс Груп». Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №23122024 від 23.12.2024 до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» перейшло право вимоги до\~ [PERSON] за кредитним договором №32896-08/2024 від 27.08.2024, сума по тілу кредиту 6000,00 грн., сума по відсоткам 7140,00 грн., сума по пені 7200,00 грн., загальна сума заборгованості\~20 340,00 грн. 14.05.2025 відповідачу\~ [PERSON] позивачем було направлено\~досудову вимогу\~про погашення кредитної заборгованості, проте до цього часу заборгованість не погашена. Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В процесі розгляду справи встановлено, що фінансова установа виконала свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 6000,00 грн., що підтверджується листом АТ КБ "ПриватБанк". З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконувала своїх зобов`язань жодному з кредиторів, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість згідно з розрахунком позивача, у загальному розмірі 20340,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 7140,00 грн.; заборгованості за штрафом у розмірі 7200,00 грн. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач довів наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 6000 грн. та 7140 грн. відсотків, розмір яких відповідачем не спростовано. За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6000 грн. та відсотків у розмірі 7140 грн. підлягають задоволенню. Щодо стягнення\~заборгованості за\~штрафом,\~суд зазначає,\~що п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України\~передбачено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи положення п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення штрафу в розмірі 7200,00 грн. Отже, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №32896-08/2024 від 27.08.2024 року, у розмірі 13140,00 грн. з яких: 6000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 7140,00 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжним документом, а також витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн., які підтверджені договором про надання правової допомоги №0103 від 01.03.2024, замовленням від 15.04.2025 та детальним описом наданих послуг від 09.05.2025. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з частиною другою статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1564,91 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4522,12 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial