Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

В обґрунтування позову зазначає, що 03.09.2021 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» (далі - Кредитодавець та/або ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ») та [PERSON] (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 555155316844 (далі - Договір).09.05.2021 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" (далі - Кредитодавець та/або ТОВ "МІЛОАН") та [PERSON] (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 100798729 (далі - Договір). 18.12.2023 було укладено договір №18/12-2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №555155316844. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №555155316844.17.12.2021 було укладено договір №17/12-2021-62 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100798729. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100798729. 18.02.2025 було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100798729. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №100798729.Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 20907,57 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 4617,00 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 15530,57 грн. - Заборгованість за комісіями - 760,00 грн. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 16 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16 липня 2025 року [PERSON] подав зустрічний позов, в якому визнає позовні вимоги частково та просить задовольнити позов на суму 10 601,12 грн., оскільки відсотки, які просить стягнути позивач із Відповідача нараховані за межами строку кредитування. 17 липня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в обґрунтування якої вказали, що аргументи Відповідача є безпідставними, не підтверджені належними та допустимими доказами та такими, що не спростовують заявлені позовні вимоги, а отже, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову . Представник позивача в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги повністю. Представник відповідача, [PERSON] , адвокат Семенюк М.О. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовені вимоги визнають частково на суму 10601,12 грн. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено, що 03.09.2021 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» (далі - Кредитодавець та/або ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ») та [PERSON] (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 555155316844 (далі - Договір). 09.05.2021 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" (далі - Кредитодавець та/або ТОВ "МІЛОАН") та [PERSON] (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 100798729 (далі - Договір). 18.12.2023 було укладено договір №18/12-2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №555155316844. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №555155316844. 17.12.2021 було укладено договір №17/12-2021-62 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100798729. 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100798729. 18.02.2025 було укладено договір №18-02/25 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100798729. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №100798729. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 1.3. Кредитного договору, кредит надається строком на 15 днів з 09.05.2021р. Згідно п. 1.4. Кредитного договору, датою повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом є 24.05.2021р. Пункт 2.3.1. Кредитного договору передбачає, що продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах. Пункт 2.3.1.1. Кредитного договору передбачає пролонгація на пільгових умовах. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Пункт 2.3.1.2. Кредитного договору передбачає пролонгацію на стандартних (базових) умовах. За цим пунктом Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. У постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19) та від 05.04.2023р. у справі 910/4518/16 (пункт 84-86). Тобто, у межах строку кредитування передбаченого договором нараховуються відсотки за користування кредитом, коли строк користування кредитом закінчився, кредитор має право на нарахування відсотків за ч. 2 ст. 625 ЦК України. Проте, відсотки, які просить стягнув Позивач із Відповідача нараховані за межами строку кредитування. Зокрема, відповідно до Відомостей про щоденні нарахування та погашення сформованими ТОВ «Мілоан» (надалі - Відомості) та Розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «Вердикт капітал» станом на 10.03.2023р. (надалі - Розрахунок) проценти за користування кредитом нараховувались за період із 09.05.2021р. по 24.11.2021р. у розмірі 5 267,12 грн. та із 17.12.2021р. по 23.02.2022р. у розмірі 5 578,65 грн. У свою чергу відповідно до умов Кредитного договору тіло кредиту та проценти мають бути поверненні 24.05.2021р., у випадку не повернення відбувається пролонгація кредиту на пільгових або стандартних умовах. Згідно із Відомостями з 25.05.2021 року по 24.11.2021 року відбувалась пролонгація як на пільгових умовах так і на стандартних (базових умовах). Так, у Відомостях нарахування процентів у зв`язку із пролонгацією користування кредитом на пільгових умовах відображається як: «Нарахування процентів згідно із п.п.1.5.2., 2.3.1.1. договору», а нарахування процентів у зв`язку із пролонгацією на стандартних (базових) умовах відображається у Відомостях як «Нарахування процентів п.п. 1.6., 2.3.1.2 договору». Згідно із Відомістю нарахування процентів у межах пролонгації на стандартних (базових) умовах відбувалось за періоди із 25.05.2021р. по 26.06.2021р., 14.09.2021р. по 15.09.2021р., з 23.09.2021р. по 01.10.2021р., 02.10.2021р., з 10.102021р. по 24.11.2021р., що сумарно становить 60 днів. Як зазначено у п. 2.3.1.2 Кредитного договору пролонгація на стандартних (базових) умовах не може перевищувати 60 днів. Тобто, проценти нараховані за кредитним договором після 24.11.2021р. є незаконними. Отже, нараховані Позивачем проценти за період із 17.12.2021р. по 23.02.2022р. у розмірі 5 578,65 грн., що відображаються у Розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «Вердикт капітал» станом на 10.03.2023р. не підлягають стягнення із Відповідача. Таким чином, правомірно нарахованими є проценти нараховані за період із 09.05.2021р. по 24.11.2021р. у розмірі 5 267,12 грн. Відповідно до Відомостей про щоденні нарахування та погашення сформованими ТОВ «Мілоан» Відповідачем на користь ТОВ «Мілоан» (первісного кредитора) у межах кредитного договору №100798729 від 09.05.2021р. було неодноразово сплачено комісію за пролонгацію, зокрема: 26.05.2021р. - 200 грн.; 02.06.2021р. - 190 грн.; 09.06.2021р. - 108 грн.; 12.06.2021р. - 175 грн.; 19.06.2021р. - 332 грн., 04.07.2021р. - 149 грн.; 11.07.2021р. - 142 грн.; 8.07.2021р. - 135 грн.; 25.07.2021р. - 128 грн.; 01.08.2021р. - 122 грн.; 08.08.2021р. - 115 грн.; 15.08.2021р. - 220 грн.; 30.08.2021р. - 99 грн.; 06.09.2021р. - 94 грн.; 15.09.2021р. - 89 грн.; 02.10.2021р. - 85 грн., що сумарно становить 2383,00 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту». Відповідно до ст. 518 ЦК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Кредитний договір №100798729 від 09.05.2021р. у своїх умовах не містить такого виду платежу як комісія за пролонгацію, а тому відповідач не був зобов`язаним її сплачувати. Отже, сплачена Відповідачем сума у розмірі 2 383,00 грн. має бути зарахована на погашення заборгованості за кредитним договором, яка є правомірно нарахованою. У межах кредитного договору №100798729 від 09.05.2021р. правомірним є нарахування Відповідачу 1617 грн. заборгованості за кредитним договором, 760 грн. комісії та 5 267,12 грн. процентів за користування кредитом, що сумарно становить 7 644,12 грн. Оскільки, 2 383,00 грн. слід зарахування у погашення заборгованості за кредитним договором, то наданий час борг за кредитним договором №100798729 від 09.05.2021р. становить 5 261,12 грн. = 7644,12 -2 282,00. Позивач просить стягнути із Відповідача проценти у розмірі 4684,80 грн., які нараховані за період із 03.09.2021р. по 01.11.2021р. та за одноденною ставкою у розмірі 2,6%, що підтверджується Довідкою по договору позики №555155316844 від 03.09.2021р. Відповідно до п. 1.1. Договору позики, на підставі заявки на позику від 03.09.2021р., позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 3000,00 грн., на строк 30 календарних днів під проценти, вказані в п.1.1.1., а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику та сплатити зазначені проценти. Відповідно до п. 1.1.1. Договору позики, Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання Позичальником умов договору та становить: 1.1.1.1 Знижена процентна ставка, фіксована 2.19% за день (800.00% річних) від суми Позики у межах строку надання Позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом 1 календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку; 1.1.1.2 Стандартна процента ставка, фіксована 2.60% за день (950.00% річних) від суми Позики застосовується: - у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в пп 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та - у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част.1 статті 1048 Цивільного кодексу України. Зокрема, частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. Тобто законодавство встановлює наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу в межах дії договору, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. У постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19) та від 05.04.2023р. у справі 910/4518/16 (пункт 84-86). Тобто, у межах строку кредитування передбаченого договором нараховуються відсотки за користування кредитом, коли строк користування кредитом закінчився, кредитор має право на нарахування відсотків за ч. 2 ст. 625 ЦК України. Як зазначено у п. 1.1. Договору позики строк кредитування становить 30 днів, а саме із 03.09.2021р. по 02.10.2021р., що також підтверджується Графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору. Так як Відповідач не оплатив протягом вказаного вище строку суму боргу, то проценти відповідно до п. 1.1.1.2 Договору позики нараховуються за стандартною процентною ставкою у розмірі 2.60% за день, тобто 3000 *2,6%*30:100=2340грн. Решту процентів нарахованих за період із 03.10.2021р. по 01.11.2021р. у сумі 2344,80 грн. не може бути задоволено, так як вони нараховані за межами строку кредитування і Позивач не просить їх стягнути на підставі ст. 625 ЦК України. Отже, сукупна заборгованість за договором позики становить 5 340 грн., із них 3000 грн. тіло кредиту і 2340 грн. проценти. Враховуючи наведене сукупна заборгованість за двома договорами Відповідача перед позивачем становить 10 601,12 грн. =5 261,12 грн. (борг за кредитним договором №100798729 від 09.05.2021р.) + 5 340 грн. (борг за договором позики №555155316844 від 03.09.2021р.). Відповідно до ч. 4. ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. У п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц зроблено висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Згідно із Витягом із акту № 9 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025р. тПозивачу було надано такі послуги: - усна консультація з вивченням документів, яка тривала 2 год. вартістю 4000 грн., - складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, яке тривало 3 год. вартістю 9 000 грн. Дані витрати не відповідають критерію розумності та реальності, оскільки це не єдиний боржник, по якому відбувається стягнення, що зокрема підтверджується заявкою під номером 480, витягом з акту наданих послуг, а тому час для вивчення та підготовки значно менший. Крім того, витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн. є неспівмірними та непропорційними як до ціни позову, яка становить 20 907,57 грн. так і до складності справи, оскільки розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження. Частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial