Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

\~Представник АТ\~«ТАСКОМБАНК» звернувся\~до Заводського\~районного суду\~м.Дніпродзержинська\~з позовною\~заявою до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що \~12.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] укладено Кредитний договір № 8684749455, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 112 480,00 грн. строком на 48 місяців, річні проценти 0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти 3,49% від суми кредиту. ТОВ «ФК «ЦФР» свої зобов`язання за договором виконало, разом з тим, відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого у [PERSON] утворилась заборгованість за Кредитним договором № 8684749455 від 12.06.2020 у сумі 153 637,63 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 66 527,05 грн.; заборгованості по щомісячним процентам - 87 098,36 грн.; заборгованості по річним відсоткам - 12,22 грн. 15.06.2020 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено Договір факторингу № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, відповідно до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] . З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № 8684749455 від 12.06.2020, в розмірі 153 637,63 грн., а також судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2024 року, цивільну справу №208/11214/24 передано до провадження судді Гречаній В.Г. Згідно до інформації відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради № 10/726 вих, яка надійшла до суду 23.10.2024 р., відсутня інформація щодо місця реєстрації [PERSON] . Ухвалою суду від 23.10.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання. Згідно до позовної заяви місце реєстрації відповідача [PERSON] : [ADDRESS] , фактичне місце проживання, як внутрішньо переміщеної особи: [ADDRESS] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без їх участі. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку «Укрпошта» за фактичним місцем проживання, що в розумінні п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням про розгляд справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв та клопотань про проведення розгляду справи за його відсутності не подавав. Відповідно до\~ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174, ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Положеннями\~ст.174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.280,281,\~282\~ЦПК\~України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено\~ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 12 червня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8684749455, за умовами п. 1.1 якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 договору кредит надається позичальнику на умовах: сума кредиту - 39274,22 грн, строк - 36 місяців. Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 4749455, який є невід`ємною частиною цього Договору. Пунктом 1.4 договору передбачено, що позичальник, підписавши цей договір, доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту суми грошових коштів за реквізитами: отримувач ФОП [PERSON] - 90 000,00 грн; отримувач ПАТ "Страхова компанія "ТАС" 21 600,00 грн; отримувач ПАТ "Страхова група "ТАС" - 200,00 грн; отримувач ТОВ "САППОРТ.УА" - 200,00 грн. Пунктом 2.1 договору передбачено, що інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (редакція від 04.05.2020), розміщених на сайті http//kreditmarket.ua, з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору, та до якого позичальник приєднується, підписавши цей Договір. Відповідно до п. 2.2 договору цей договір, Паспорт кредиту № 4749455 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» складають єдиний кредитний договір. Згідно з п. 4 та 5 паспорту кредиту № 4749455 позичальниці надано грошові кошти на наступних мовах: сума кредиту - 112480,00 грн; строк користування - 48 місяців; річні проценти - 0,01 %; щомісячні проценти - 3,49 %. У кредитному договорі та паспорті кредиту міститься власноручний підпис [PERSON] 16.08.2024 відповідач ознайомилася з повідомленням про відступлення права вимог, а саме, що права вимоги за вищевказаним кредитним договором, що був укладений між ним та ТОВ «ФК «ЦФР», на підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року буде відступлено АТ «Таскомбанк». Відповідно до платіжної інструкції № І228856858 від 12.06.2020 ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» здійснено переказ коштів на користь ФОП [PERSON] в сумі 90 000,00 грн. На підтвердження передачі прав вимоги за вищевказаним кредитним договором позивачем додано Договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк», відповідно до п.2.1. якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) АТ «Таскомбанк» свої права вимоги до позичальників, а АТ «Таскомбанк» набуває права вимоги ТОВ «ФК «ЦФР» за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує АТ "Таскомбанк" за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Відповідно до п. 9.4 вказаного договору у випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії Договору жодна зі сторін не ініціювала його розірвання - договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік. Згідно із витягом з Реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 08.09.2020 ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) АТ «Таскомбанк» свої права вимоги до позичальників, зокрема до [PERSON] , кредитний договір № 8684749455. Відповідно до розрахунку заборгованості по вищевказаному кредитному договору станом на 31.07.2024, заборгованість відповідача за кредитним договором № 8684749455 від 12.06.2020 становить 153637,63 грн, в т.ч.: заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена) - 66527,05 грн; заборгованість за річними загальними процентами (в т.ч. прострочена) - 12,22 грн; заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена) - 87098,36 грн. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог,\~що звичайно\~ставляться. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою\~споживачем банківських послуг (частина перша\~статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів»\~(далі\~Закон). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону споживач\~фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули\~Закону України від 22 листопада 1996 року «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»\~від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з досліджених доказів, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» виконав свої зобов`язання, а саме перерахував кредитні кошти на рахунки, визначені договором. Натомість, умови кредитного договору відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість 153637,63 грн, в т.ч.: заборгованість за тілом кредиту (в т.ч. прострочена) - 66527,05 грн; заборгованість за річними загальними процентами (в т.ч. прострочена) - 12,22 грн; заборгованість за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена) - 87098,36 грн. Також матеріалами справи підтверджується, що внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги позивач 08.09.2020 набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 8684749455від 12.06.2020. Оскільки відповідач допустила порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню в примусовому порядку з [PERSON] \~\~на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованості за кредитним договором № 8684749455від 12.06.2020 у сумі 153637,63 грн. Також суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Статтею 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача, в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривні 00 копійок, оскільки його розмір є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved