Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Зіньківського районного суду з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні позивача [PERSON] про стягнення збитків ,завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди. З позову вбачається що [PERSON] є власником автомобіля Renault Megane д.н.з. [NUMBER] . Даним автомобілем керує вона та її чоловік [PERSON] .01.09.2024 року о 08 годині 45 хвилин водій [PERSON] в м.Зіньків по вулиці Погрібняка Полтавського району Полтавської області керуючи мопедом ALPHA д.н.з. [NUMBER] не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем Renault Megane д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] чоловіка позивача [PERSON] ,транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень ,чим порушив п.13.1 прави дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.09.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян ,що становить 850 гривень на користь держави . В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб Renault Megane д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] .. Відповідно до висновку № 1097/10-24 від 03.10.2024 року оцінювача СЛД ФОП [PERSON] по визначенню вартості матеріального збитку ,вартість матеріального збитку нанесеного вланснику автомобіля КТЗ Renault Megane д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] пошкодженого внаслідок ДТП становить 18690,10 грн. Вартість проведення оцінки автомобіля Renault Megane д.н.з. [NUMBER] згідно виконаних робіт від 16.10.2024 року становить 4000 грн. [PERSON] звертався з заявою до МТСБУ про відшкодування шкоди завданої ДТП 01.09.2024 року [PERSON] , але йому було відмовлено у зв`язку з тим, що мопед ALPHA д.н.з. [NUMBER] не вважається транспортним засобом який підпадав під дію Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" . Відповідач ніяких збитків за вчинене ДТП позивачу [PERSON] не відшкодував , [PERSON] змушена була за власні кошти відновлювати автомобіль ,докладати додаткових зусиль для організації свого життя ,постійно хвилювалась ,в зв`язку з цим погіршився стан її здоров`я ( постійно підвищувався тиск, страх ,головні болі) внаслідок чого вона зазнала незручностей і звичному житті. Враховуючи вищевикладене позивач просила суд ухвалити рішення яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , матеріальну шкоду завдану ДТП в сумі - 18690 грн, матеріальну шкоду завдану проведенням експертної оцінки в сумі - 4000 грн, моральну шкоду завдану ДТП в сумі 10 000 гривень ( десять тисяч ) гривень та судові витрати, що складаються з 1211 грн 20 коп. сплаченого судового збору за подання позову та 18000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 03.01.2025 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання на 12.03.2025 року ( а.с.37),яке в подальшому було відкладено на 28.05.2025 року та на 23.07.2025 року У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності ,позовні вимоги підтримала в повному обсязі ( а.с.83), з`явився її представник адвокат Дем`янченко С.М. ,позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Зінченко Г.В. з`явилися, позовні вимоги не визнали ,відповідач зазначив ,що пошкодженого автомобіля не бачив, сам є інвалідом ІІІ групи з дитинства ,штраф за вчинене правопорушення у розмірі 850 гривень сплатив, постанову про адміністративне правопорушення не оскаржував, оскільки у нього не було адвоката . Коштів у нього таких немає , щоб сплачувати позивачці. Третя особа [PERSON] не з`явився ,надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності ,заперечень проти позову не надав ( а.с.82). Суд, заслухавши думку учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено що постановою Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.09.2024 року у справі № 530/1935/24 з якої вбачається , що 01.09.2024 року о 08 годині 45 хвилин, водій [PERSON] в м. Зіньків по вулиці Погрібняка, Полтавського району, Полтавської області, керуючи мопедом ALPHA, д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем Renault, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п.13.1 правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. [PERSON] визнано винним у вчиненні даного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850,00 грн.( а.с.14-15). Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ст. ст.15,16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (ст.ст.12,13, 81 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, що мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). З урахуванням чого, суд вважає доведеним факт вини відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 01.09.2024 року. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: (1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); (2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно дослідженої в судовому засіданні постанови щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26.09.2024 року встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 01.09.2024 року, транспортний засіб Renault, д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Згідно висновку № 1097/10-24 від 03.10.2024 року оцінювача СЛД ФОП [PERSON] по визначенню вартості матеріального збитку ,вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля КТЗ Renault Megane д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] пошкодженого внаслідок ДТП становить 18690,10 грн. ( а.с.17-22). Таким чином судом встановлено, що внаслідок ДТП з вини відповідача позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 18690 грн. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача повністю встановлена постановою суду, суд дійшов висновку, що саме з відповідача підлягає стягненню нанесена шкода у розмірі 18690 грн, а тому вказана вимога позивача підлягає до задоволення. Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України). Щодо стягнення 10000 грн моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ст.23 ЦК України). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Так, судом установлено, що ДТП стало результатом винних дій водія відповідача. З огляду на викладене, власник/ володілець автомобіля є зобов`язаною особою та несе відповідальність перед потерпілим за завдану джерелом підвищеної небезпеки шкоду у випадку, якщо у момент ДТП керував транспортним засобом (є заподіювачем шкоди) або у випадку, передбаченому ч.2 ст.1187 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Факт вчинення відповідачем дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої було пошкоджено транспортний засіб, належний позивачці автомобіль Renault Megane д.н.з. [NUMBER] винуватість [PERSON] у вчинення автопригоди, порушенні ним Правил дорожнього руху та пошкодженні майна позивачки, є встановленим на підставі постанови судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.09.2024 у справі № 530/1935/24, яка набрала законної сили 07.10.2024. Такі обставини, встановлені стосовно відповідача постановою суду в адміністративній справі, не підлягають доказуванню у даній справі, та не спростовані відповідачем (ч. 5 ст. 82 ЦПК). У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України така постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої прийнято постанова суду у питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 761/14285/16-ц, участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до моральних страждань. Суд зауважає, що неправомірними по відношенню до позивачки діями відповідача, що полягали, у вчиненні ДТП, пошкодженні транспортного засобу позивачки, відсутності активних дій, спрямованих на добровільне залагодження конфлікту та відшкодування шкоди очевидно, що могла бути завдана моральна шкода позивачці.

Outcome: approved