Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

І. Заяви по суті справи, письмові доводи сторін та рух справи. В жовтні 2024 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Міністерства оборони України, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , які вони безперервно підтримували починаючи з 2019 року. Спочатку вони зустрічались як хлопець та дівчина, а з лютого 2022 року проживали вже як сім`я, вели господарство, мали спільні витрати, мандрували, спільно харчувалися, купували майно для спільного користування, надавали взаємну допомогу та підтримку один одному, піклувалися про один одного, були знайомі з батьками один одного, спілкувались сім`ями. Вказала, шо [PERSON] фінансово постійно допомагав та матеріально забезпечував її. Фактично вони проживали по [ADDRESS] , цю квартиру вони винаймали, всі витрати по сплаті за проживання та комунальні послуги ніс [PERSON] , а також він самостійно забезпечував всі їхні спільні потреби. Після військового нападу РФ та оголошення військового стану, [PERSON] був призваний на військову службу. [INFO] в с.Новоолександрівка Покровського району Донецької області під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії РФ [PERSON] загинув. Позивачка зазначає, що у загиблого чоловіка залишилася матір - [PERSON] , сестра [PERSON] та вона, про що було згадано в публікації на сайті, роздруківку якої вона долучає до позовної заяви. Також, на інтернет сторінці видання зроблена публікація про загибель під час виконання бойового завдання [PERSON] , де зазначено, що він проживав та працював в м.Києві, на захист України став 08.05.2024 року, а [INFO] загинув. У захисника залишилася мати [PERSON] , сестра [PERSON] , та кохана дівчина [PERSON] . Позивач змушена звернутися до суду для встановлення факту її проживання разом із чоловіком однією сім`єю без реєстрації шлюбу, з лютого 2022 року до дня його загибелі, що має для неї юридичне значення, що необхідно для реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, користуватись пільгами, які передбачені законодавством для членів сім`ї загиблого воїна, а встановити цей факт в позасудовому порядку вона не має можливості. Крім того, посилається на те, що законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є суспільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Позивачка зазначає, що факт спільного відпочинку, а також проведення її з [PERSON] спільного дозвілля підтверджується фотокартками, які вона додає. Факт спільного бюджету, витрачання коштів на придбання товарів для використання в сумісному господарстві підтверджується особистою перепискою [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, на думку позивачки, даний юридичний факт підтверджений належними та допустимими доказами. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2024 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в підготовче судове засідання. 25 листопада 2024 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Черниш Т.І. на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов відзив, в якому представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі у зв`язку з недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. Представник відповідача зазначає, що [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з метою отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, користування пільгами, які передбачені законодавством для членів сім`ї загиблого воїна. Однак, представник відповідача звертає увагу суду на те, що [PERSON] не являється членом сім`ї загиблого [PERSON] , зокрема, жінкою, яка з ним проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Також за життя [PERSON] , [PERSON] не перебувала на його утриманні. Тому, на її думку, позивачка [PERSON] не входить до кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби. На думку представника відповідача, сам собою факт перебування [PERSON] та [PERSON] у близьких стосунках не може свідчити про те, що вони проживали в зазначений період однією сім`єю. Факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю. Вважає, що на підтвердження обставин позовної заяви позивачкою, окрім спільних із [PERSON] фотографій, не надано належних та допустимих доказів. Спільні фотографії та факт спільного відпочинку, на думку представника відповідача, не можуть свідчити про факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та не можуть бути визначальними у цьому питанні без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю. Крім того, в своїй заяві [PERSON] стверджує, що вона із [PERSON] мали спільні витрати, купували майно для спільного користування, та одночасно зазначає, що [PERSON] самостійно забезпечував всі їхні спільні потреби. Проте, на думку представника відповідача дані суперечливі твердження не доводять факту ведення [PERSON] та [PERSON] спільного господарства, наявності у них спільного бюджету. Вважає, що надані позивачем скрінкопії переписки не містять інформації про факт спільного бюджету, витрачання коштів на придбання товарів для використання в сумісному господарстві, на які посилається [PERSON] . Крім того, заявниця вказує на те, вона із [PERSON] проживали спільно вже як сім`я у період з лютого 2022 року по 25 червня 2024 року. Водночас, строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, та, враховуючи правові позиції Верховного Суду України, викладені у Віснику Верховного Суду України № 8 (144) за 2012 року, не меншим п`яти років. [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Між ними завжди були довірливі відносини. При цьому, під час спілкування син матері жодного разу не висловлював намір чи бажання створити сім`ю із [PERSON] , зареєструвати шлюб. Їхні стосунки із заявницею мали суто інтимний характер. Спільного майна у [PERSON] та [PERSON] не було. Зі слів сина, у кожного з них був «свій гаманець». Представник відповідача зазначає, що на тридцятиріччя [PERSON] батько подарував йому 6000 доларів США, які він поклав на депозит в банк. Після повномасштабного вторгнення РФ на територію України, [PERSON] зняв ці кошти з депозиту разом із накопиченими відсотками в сумі 8 400 доларів США. Заявниця після загибелі [PERSON] привласнила вказану суму коштів та категорично відмовляється віддати їх матері [PERSON] , мотивуючи це тим, що тепер вони належать їй. Спільних дітей у [PERSON] та [PERSON] не було. До себе додому в м. Жовті Води Кам`янського району Дніпропетровської області [PERSON] із заявницею не приїжджав. Коли [PERSON] був призваний до Збройних Сил України у зв`язку з мобілізацією, він не повідомляв четвертий відділ у місті Жовті Води [INFO] про те, що у нього є жінка, з якою він проживає однією сім`єю та її контакти для оповіщення. Особисте розпорядження військовослужбовця на ім`я [PERSON] , як особи, якій здійснюватимуться виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), не складав. Як вбачається зі Сповіщення сім`ї № 166 від 28.06.2024 року, підписаного начальником [INFO] , [PERSON] повідомлено про те, що її син, стрілець солдат [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність в районі н.п. Новоолександрівка Покровського району Донецької області. Сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку. Також вказала, що [PERSON] двічі приїжджала в м.Жовті Води Кам`янського району Дніпропетровської області. Вперше - 03.07.2024 року на поховання [PERSON] , яке відбулося біля пам`ятника Героям визвольної війни українського народу 1648-1654 років за участю мешканців міста, друзів [PERSON] . Вдруге - на сорок днів після поховання [PERSON] . На думку представника відповідача [PERSON] не надано належних, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження реальності сімейних відносин із [PERSON] , та не доведено факту ведення з останнім спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю. Нетривалий термін спільного проживання [PERSON] із [PERSON] свідчить про відсутність усталених відносин між ними, притаманних подружжю. [PERSON] на обґрунтування своєї позовної вимоги зазначила, що [PERSON] ніс всі витрати по сплаті за проживання та комунальні послуги в орендованому житлі, самостійно забезпечував всі їхні потреби, тобто вона перебувала на його утриманні. Проте, згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року вбачається, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Як вбачається з Довідки Форми ОК-7, сформованої станом на 13.08.2024 року, позивач у період з 2022 року по теперішній час працевлаштована та отримує заробітну плату. Як вбачається з Довідки № 0105/24 від 01 травня 2024 року, виданої [PERSON] , станом на 01.05.2024 останній працював на ТОВ «Хелсі Стайл». Співвідношення розміру заробітної плати [PERSON] та [PERSON] не доводить факту перебування Заявниці на утриманні [PERSON] . Будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про перебування заявниці на утриманні [PERSON] , нею не надано. Таким чином, представник відповідача вважає, що у зв`язку з недоведеністю фактів спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу вимоги [PERSON] є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. 29 листопада 2024 року від відповідача Міністерства оборони України на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов відзив, в якому представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] просить суд звернути увагу, що згідно ч.1 ст.175 ЦПК України в позовній заяві позивач мав би викласти свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, але спору між [PERSON] і Міністерством оборони не існує. Щодо наявності доказів факту проживання як жінки та чоловік без реєстрації шлюбу представник Міністерства оборони України зазначає наступне. На думку представника відповідача [PERSON] під час звернення до суду позивачкою не доведено та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки, тобто наявність сім`ї, зокрема, що позивачка з [PERSON] постійно спільно проживали саме з лютого 2022 року, як вказує позивачка, мали спільний бюджет, харчування, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні житла, ремонті, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин з [PERSON] . Посилання позивачки на скріншоти особистої переписки підтверджують лише наявність відносин (як хлопця та дівчини), адже, наприклад 21.02.2023 загиблий о 07:31 пише позивачці «Доброе утро, Любимая», а вона у відповідь о 09:22 «Доброе утро, Котик» і так на наступний день. Аналогічне листування за 02.12.2022, 03.12.2022, 22.10.2022, 25.08.2023 - отже позивачка з [PERSON] перебували за різними адресами, що підтверджує наявність відносин, але не спільне проживання. Також, в переписці за 02.08.2023 зазначено, що [PERSON] відправив позивачці посилку - тобто вони знаходяться в різних містах. Щодо посилання позивачки на ті ж скріншоти переписки, як підтвердження факту ведення спільного господарства та облаштування спільної домівки - також не можуть бути взяті до уваги, адже зі змісту повідомлень зовсім не зрозуміло «Чи купували дійсно цей товар? Кому він купувався? Хто оплачував?». Та й такі покупки не носять системний характер і не є такими предметами, що дійсно можна охарактеризувати як намір спільно проживати та створювати сім`ю (кошик для квітів, простирадло на ліжко, посилка з сайту Мейк-ап). Позивачкою не надано до суду жодної спільної фотографії з загиблим [PERSON] в колі друзів чи інших близьких родичів, не надано до суду і платіжних інструкцій чи виписок з банківських карток, які б могли свідчити, що загиблий перераховував позивачу кошти (утримував її), відсутні чеки щодо купівлі техніки, меблів, відсутні докази, що вони робили ремонт у спільному житлі, разом проводили час. Представник відповідача вважає, що посилання позивачки на публікацію у Інформаційному порталі Жовтоводської міської ради та у виданні «Регіон Дніпро» про загибель військовослужбовця [PERSON] з міста Жовтих Вод лише підтверджує наявність відносин як дівчини та хлопця, адже у статтях неодноразово вказується саме «кохана дівчина». Отже, представник Міністерства оборони України вважає, що з позовної заяви [PERSON] та наданих нею доказів не можна дійти висновку про наявність спільних обов`язків саме як подружжя. 02 грудня 2024 року від представника позивача [PERSON] адвоката Сопової В.С. на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просила відзив Міністерства оборони України від 29.11.2024 року залишити без розгляду, оскільки він був поданий після закінчення строку на його подання. Представник позивача звертає увагу суду, що Міністерство оборони України має кабінет в електронному суді. Копія ухвали про відкриття провадження була доставлена відповідачу 12.11.2024 року. Таким чином, на думку представника позивача, кінцевий строк подання відзиву сплив 27.11.2024 року. Суд не приймає до уваги доводи позивача про залишення відзиву Міністерства оборони України без розгляду з огляду на наступне. Згідно ст.190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів, крім випадків, якщо позов подано в електронній формі через електронний кабінет. Відповідно до ч.7 ст.178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. Позов [PERSON] було подано не через електронний суд, а тому копія ухвали про відкриття провадження була направлена відповідачеві - Міністерству оборони України, разом з копією позовної заяви та доданих документів шляхом направлення поштового відправлення. Згідно реєстру поштових відправлень (а.с.79), копія ухвали про відкриття провадження, копія ухвали про відкриття провадження, а також копія позовної заяви з додатками були отримані Міністерством оборони України 21.11.2024 року. Відзив на позовну заяву було подано Міністерством оборони України до суду 29.11.2024 року, тобто в п`ятнадцятиденний строк, встановлений судом. 04 грудня 2024 року від позивача [PERSON] на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить відмовити у прийнятті відзиву представника відповідача [PERSON] адвоката Черниш Т.І. Позивач звертає увагу суду на те, що невизнання її позовних вимог представником відповідача [PERSON] зводяться до тверджень про те, що на думку самої [PERSON] : - син не висловлював своїй матері наміру чи бажання створити сім`ю з [PERSON] , при цьому посилається, що їхні відносини з [PERSON] мали суто інтимний характер та вони не мали спільного бюджету; - позивачка після загибелі [PERSON] привласнила його кошти подаровані батьком на 30-річчя. Всі інші доводи відповідача [PERSON] , на думку позивачки, зводяться до переоцінки наданих нею письмових доказі, при цьому на спростування таких доказів, відповідачем [PERSON] не долучаються її докази обґрунтування своїх заперечень. Всупереч вимогам процесуального Закону, по суті представником відповідача [PERSON] долучені 2 письмові докази це - копія довідки про заробітну плату [PERSON] та копія довідки Форми ОК-7 на ім`я [PERSON] . Однак вважає, що такі письмові докази не стосуються предмету доказування стосовно факту її спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Інші письмові докази відповідачем [PERSON] не долучались. Таким чином, на думку позивача, заперечення щодо наведених нею обставин в позові не підтверджені відповідними доказами, а тому не спростовують їх переконливості, достовірності, допустимості, достатності та належності. З приводу витрат на правничу допомогу, позивач зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач [PERSON] понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи, не долучався до відзиву всупереч п.8 ч.3 ст.178 ЦПК України, а сама квитанція про сплату адвокатських послуг не надсилалась ні позивачеві, ні її представнику, також не надсилалась копія паспорту та РНОКПП [PERSON] , що підтверджується описом вкладень до цінного листа, а тому це суперечить ч.4 ст.178 ЦПК України. Позивач [PERSON] вважає, що відзив представника відповідача [PERSON] - адвоката Черниш T.І. також не відповідав вимогам п.1 ч.5 ст.178 ЦПК України, зокрема відзив містить заперечення щодо наведених позивачем обставин, з якими відповідач [PERSON] не погоджується, проте не містить її посилання на відповідні докази щодо обґрунтування таких заперечень, такі докази взагалі не зазначені та не долучені, відзив на позовну заяву фактично є письмовими поясненнями. На думку позивача, враховуючи, що поданий відзив на позов не відповідає вимог статті 178 ЦПК України, у його прийнятті слід відмовити та повернути представнику відповідач [PERSON] 10 грудня 2024 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Черниш Т.І. на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшли заперечення, в яких представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі у зв`язку з їх недоведеністю. По-перше, як слідує з Відповіді на відзив, позивач [PERSON] ,

Outcome: approved