Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач мотивував свої вимоги тим, 26.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено два договори про надання фінансових послуг № 2111576479151 та № 2111664407824. Згідно з п. 1.1 договорів, за цими договорами товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами у заяві-анкеті, та складає за договором № 2111576479151 - 1000 грн, за договором № 2111664407824 - 1600 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з умовами цих договорів, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.2, п.1.3 договору, кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною, орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника за договором № 2111576479151 у розмірі 1000 грн, за договором № 2111664407824 у розмірі 1600 грн. Відповідач здійснив дії спрямовані на укладання вказаних вище договорів шляхом заповнення заяв про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням кодів підтвердження, які є одноразовими ідентифікаторами на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківських карток, на рахунок яких, у подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за договорами про надання фінансових послуг № 2111576479151 та № 2111664407824 від 26.04.2021, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договорів відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 та № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, у тому числі до [PERSON] . Таким чином ТОВ «Коллект Центр» наділене правом грошової вимоги до відповідача. Станом на сьогоднішній день заборгованість відповідачем не погашена, проценти за користування кредитними коштами не сплачені у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості з повернення грошових коштів та сплати процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача, становить за договором № 2111576479151 - 18608,20 грн, за договором № 2111664407824 - 29773,12 грн. На підставі наведеного, позивач просив стягнути на його користь заборгованість за договорами про надання фінансових послуг № 2111576479151 та № 2111664407824 від 26.04.2021 у розмірі 48381,32 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень, та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 гривень. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду повторно не з`явилася, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та відповідачем, регулюються нормами Цивільного кодексу України, що регулюють договірні правовідносини, а також Законом України "Про електронну комерцію". Судом встановлено, що між ТОВ «Коллект Центр» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансових послуг № 2111576479151 від 26.04.2021, за умовами якого товариство зобов`язалося надати [PERSON] кредит на суму 1000 грн, на 16 днів з моменту отримання кредиту, який за угодою сторін підписано електронним підписом позичальника (W2, номер тел. [NUMBER]), відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію». Кредит був наданий шляхом переказу на картковий рахунок позичальника. Наслідки прострочення зобов`язань за договором визначені договором. Сторонами погоджено збільшення процентної ставки, у разі неповернення кредитних коштів відповідачем у строки, що обумовлені договором (п.1.4-1.4.2). На підставі укладеного між ТОВ «ФК ВейФорПей» та ТОВ «Служба МК» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ «ВейФорПей» було здійснено переказ коштів: номер карти [NUMBER] , власник карти (емітент) банк raiffaisen bank aval jsk, категорія карти Visa, час запиту 26.04.2021(20:51:57), номер договору згідно з інформацією від кредитора 2111576479151, у сумі 1000 грн. Відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки, виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором, однак, умови кредитного договору не виконав. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором про надання фінансових послуг № 2111576479151 від 26.04.2021, що укладався між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект Центр» відповідно договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, у тому числі за договором про надання фінансових послуг № 2111576479151 від 26.04.2021, що укладався між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] . Після відступлення права вимоги відповідач заборгованість за кредитним договором не погасив. Згідно з даними розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2111576479151 від 26.04.2021, який надав позивач, встановлено, що [PERSON] не виконував умови договору, не сплачував передбачені договором платежі. Крім того, між ТОВ «Коллект Центр» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансових послуг № 2111664407824 від 26.04.2021, за умовами якого товариство зобов`язалося надати [PERSON] кредит на суму 1600 грн, на 16 днів з моменту отримання кредиту, який за угодою сторін підписано електронним підписом позичальника (Z1, номер тел. [NUMBER]), відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію». Кредит був наданий шляхом переказу на картковий рахунок позичальника. Наслідки прострочення зобов`язань за договором визначені договором. Сторонами погоджено збільшення процентної ставки, у разі неповернення кредитних коштів відповідачем у строки, що обумовлені договором (п.1.4-1.4.2). На підставі укладеного між ТОВ «ФК ВейФорПей» та ТОВ «Служба МК» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ «ВейФорПей» було здійснено переказ коштів: номер карти [NUMBER] , власник карти (емітент) банк raiffaisen bank aval jsk, категорія карти Visa, час запиту 26.04.2021(22:52:08), номер договору згідно з інформацією від кредитора 2111664407824, у сумі 1600 грн. Відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки, виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором, однак, умови кредитного договору не виконав. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором про надання фінансових послуг № 2111664407824 від 26.04.2021, що укладався між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект Центр» відповідно договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, у тому числі за договором про надання фінансових послуг № 2111664407824 від 26.04.2021, що укладався між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] . Після відступлення права вимоги відповідач заборгованість за кредитним договором не погасив. Згідно з даними розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2111664407824 від 26.04.2021, який надав позивач, встановлено, що [PERSON] не виконував умови договору, не сплачував передбачені договором платежі. Статус ТОВ «Коллект Центр» підтверджується наданими позивачем копіями документів: Статуту ТОВ «Коллект Центр» (нова редакція), виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержання письмової форми має наслідком його нікчемність (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частинами 1, 2 статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України (норми про договір позики застосовуються до кредитних правовідносин в силу частини 2 статті 1054 ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, у тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Забороняється обмежувати споживача в часі для ознайомлення з інформацією, зазначеною у паспорті споживчого кредиту. Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Наданими позивачем доказами підтверджується укладення між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] кредитних договорів, які підписано обома сторонами, та які містять усі істотні умови договору, зокрема, щодо сплати процентів за користування коштами. Відповідач належним чином свої зобов`язання за договорами не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість, що вказана позивачем. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512, статті 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом пункту 11 частини 1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», факторинг є фінансовою послугою. Згідно з частиною 1 статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до частини 3 статті 1079 ЦК України, фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. За нормами статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з наведеними нормами законодавства відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, яке виникло з договорів про надання фінансових послуг № 2111576479151 та № 2111664407824 від 26.04.2021, а саме ТОВ «Коллект Центр» набуло статусу нового кредитора. Отже, заборгованість відповідача за вказаними договорами та відсотками за користування кредитними коштами, нарахованими після відступлення права вимоги, підлягає стягненню на користь ТОВ «Коллект Центр». Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2422,40 гривень. Частиною 3 статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Статтею 137 ЦПК передбачені спеціальні правила розподілу витрат на правничу допомогу адвоката. Так, нормами вказаної статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 статті 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивач надав: договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладений між ТОВ «Коллект Центр» і адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; прайс-лист адвокатського об`єднання, затверджений рішенням Загальних зборів від 01.11.2023; заявку на надання юридичної допомоги № 420 від 01.01.2025; витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025, згідно з яким сторони погодили надання наступних правових послуг: надання усної консультації з вивченням документів вартістю 4000 гривень, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду вартістю 9000 гривень. Отже, позивач довів отримання правничої допомоги, яка була пов`язана із розглядом цієї справи, та довів те, що поніс судові витрати та їх обґрунтованість. Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідач не подала. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у сумі 13000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved