Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (до зміни найменування «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 19.02.2019 року між відповідачем [PERSON] та Акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено кредитний договір №Z41.15313.004938041, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 34800,00 грн, розміром процентної ставки 0,1 % річних строком на 12 місяців. Також вказують, що на виконання умов вищевказаного договору АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, натомість відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого у відповідача перед АТ «Ідея Банк» виникла заборгованість в розмірі 168357,62 грн.. яка складається з : 9\~526, 67 грн. заборгованість за основним боргом; 03,23 грн. заборгованість за відсотками та 58\~827, 72 грн. заборгованість за іншими процентними платежами. Крім цього, 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (до зміни найменування «РОСВЕНІНВЕСТ УКРАЇНА») було укладено договір факторингу №01.02-31/23,відповідно до розділу 2 якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ«СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ«Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі заданим договором факторингу ТОВ«СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю\~ [PERSON] \~\~перед АТ «Ідея Банк» за договором №Z41.15313.004938041 від 19.02.2019 року в розмірі 68357,62 грн. Просили стягнути з відповідача на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №Z41.15313.004938041 від 19.02.2019 року в розмірі 68\~357, 62 грн. та витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2422,40 грн. 16.06.2025 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вказує, що згідно кредитного договору № Z41.15313.004938041 від 19.02.2019 р. укладеного із АТ «Ідея Банк», Відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 34800,00 грн. У відповідності до п. 1.3 договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 0,01% річних від залишкової суми кредиту. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № Z41.15313.004938041 від 19.02.2019 року, заборгованість відповідача перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подачі позову, складає 68 357,62 грн., з яких заборгованість за основним боргом 9 526,67 грн., заборгованість за відсотками 03,23 грн., заборгованість за іншими процентними платежами 58 827,72 грн. Також згідно з п. 1.4 кредитного договору встановлена плата за обслуговування кредитної заборгованості, визначена згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Згідно вказаного графіку, Банк щомісячно нараховував плату за обслуговування в розмірі 1531,20 грн. Так, згідно виписки по рахунку, наданої Позивачем, відповідач в рахунок погашення заборгованості за кредитом внесла кошти на загальну суму 38 950,00 грн. Тобто Відповідач повернула суму тіла кредиту та відсотки нараховані Банком. Стосовно нарахування позивачем заборгованості по іншим процентним платежам у розмірі 58 827,72 грн., вказує, що зі змісту п.1.4 договору за обслуговування кредиту Банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам Позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-цен направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим Договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; - надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку електронної пошти Позичальника; - опрацювання запитів Позичальника, що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором . Згідно з випискою по рахунку відповідача плата за обслуговування кредиту по договору нараховувалася відповідачу щомісячно. При цьому, Позивач у позовній заяві не зазначив переліку послуг, за які нараховувалася плата, а також фактичного надання та отримання відповідачем послуг. Плата за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, включення банком до суми заборгованості за договором складової заборгованості зі плати за обслуговування є необґрунтованими з вищевказаних підстав, оскільки встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах. За наведених обставин, оскільки положення кредитного договору в частині сплати відповідачем суми плати за обслуговування кредиту є нікчемними, зараховані позивачем в рахунок погашення плати за обслуговування кредиту (погашення плати за обслуговування по кред. дог. як зазначено у виписці ) грошові кошти мають бути зараховані на погашення процентів та основної заборгованості, що відповідає положенню статті 534 ЦК України. Оскільки Позивачем наведеного не здійснено, підстави для задоволення позову - відсутні. На підставі вищевикладеного, просмть суд відмовити в задоволенні позовних вимог ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» в повному обсязі. Представник позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просили розглянути справу без участі представника, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак її представник Бабічук АС. подала до суду заяву, згідно якої справу просила розглядати у її відсутності та при винесенні рішення врахувати поданий відзив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволеною з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.02.2019 року між відповідачем [PERSON] \~\~та Акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено кредитний договір №Z41.15313.004938041, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 34800,00 грн, розміром процентної ставки 0,1 % річних строком на 12 місяців. До матеріалів справи долучена копія паспорта споживчого кредиту, підписавши який відповідач підтвердила, що ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних нею умов кредитування. При цьому відповідно до вищевказаного паспорту споживчого кредиту, відповідач зобов`язана була погасити суму кредиту у розмірі 34800 грн., проценти за користування кредитом у розмірі 1,87 грн. та плату за обслуговування у розмірі 18374,40 грн. (а.с. 11) 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (до зміни найменування «РОСВЕНІНВЕСТ УКРАЇНА») було укладено договір факторингу №01.02-31/23,відповідно до розділу 2 якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ«СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ«Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ«СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю\~[PERSON]\~\~перед АТ «Ідея Банк» за договором №Z41.15313.004938041 від 19.02.2019 року в розмірі 68\~357, 62 грн. Рішенням єдиного учасника ТОВ\~«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» від 25.03.2024 року було змінено назву з Товариства з обмеженою відповідальністю\~«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС». Даючи оцінку доводам позивача щодо обґрунтованості пред`явленого до стягнення з відповідача розміру заборгованості за кредитним договором №Z41.15313.004938041 від 19.02.2019 року та їх окремих складових, суд зважує на таке. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №Z41.15313.004938041. заборгованість [PERSON] станом на дату подачі позову складає 68\~357, 62 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом 9526,67 грн.; заборгованість за відсотками - 03,23 грн. та заборгованість за іншими процентними платежами - 58\~827,72 грн. Разом з тим, як вже було зазначена судом відповідно до паспорту споживчого кредиту, відповідач зобов`язана була погасити суму кредиту у розмірі 34800 грн., проценти за користування кредитом у розмірі 1,87 грн. та плату за обслуговування у розмірі 18374,40 грн. Так, з виписки по рахунку з 19.02.2019 по 25.07.2023, наданої позивачем, вбачається, що відповідачкою сплачено: тіло кредиту в розмірі 25 273,33 грн. (несплачена сума 9526,67 грн); відсотки 1,87 грн. (сплачені в повному обсязі), за обслуговування сплачено 13780,80 грн. (несплачена сума 4593,60 грн.). Таким чином, з відповідачки слід стягнути заборгованість по тілу кредиту у розмірі - 9526,67 грн. та заборгованість за обслуговування кредиту у розмірі 4539,60 грн. Стосовно нарахування позивачем заборгованості по іншим процентним платежам у розмірі 58 827,72 грн., то така заборгованість позивачем не підтверджена належними доказами, а тому не підлягає стягненню. Зі змісту п.1.4 кредитного договору за обслуговування кредиту Банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам Позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-цен направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим Договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку електронної пошти Позичальника; опрацювання запитів Позичальника, що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором . Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (свобода договору). За приписами ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Ідея Банк»). Умови договорів приєднання розробляються кредитодавцем, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим кредитодавець має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України). Приписами ст.525, 526, 530, 610, 612 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 551, 599, 611, 612, 625, 629, 1046 - 1050 Цивільного кодексу України

Outcome: partial