Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Курячий А.М. звернувся до суду з позовом до Дніпровської міської ради, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позовних вимог, - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зєнікова Марина Сергіївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Брат позивача [PERSON] помер [INFO] . Після смерті батька позивача відкрилась спадщина у вигляді частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . У передбачений законодавством строк позивач подав заяву про прийняття спадщини, однак при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зєніковою М.С. постановою від 22 лютого 2024 року йому було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки квартира перебуває у спільній сумісній власності: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] була матір`ю [PERSON] та померла [INFO] . Після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа у Шостій Дніпровській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області. [PERSON] , сестра [PERSON] та донька [PERSON] , також померла [INFO] . Враховуючи, що у свідоцтві про право власності на вищевказану квартиру не зазначена частка, яка належала померлому батьку позивача, у позивача наявні перешкоди у оформленні своїх прав на спадкове майно. Просив суд визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Представник Дніпровської міської ради надав відзив на позовну заяву в якому зазначав, що позивачем не зазначено чим саме було порушено, не визнано або оспорено їх право на володіння спірним майном саме Дніпровською міською радою. Позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого права, а тому просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2025 закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу за позовом [PERSON] до\~Дніпровської міської\~ради,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору,\~-\~приватний нотаріус\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Зєнікова Марина\~Сергіївна про\~визнання права\~власності в\~порядку спадкування до судового розгляду по суті у судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2025, яка постановлена судом без оформлення окремого документа із зазначенням у протоколі судового засідання відповідно до ч. 5 ст. 259 ЦПК України, [PERSON] залучено до участі у справі у якості співвідповідача. [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник [PERSON] адвокат Курячий А.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник Дніпровської міської ради в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зєнікова Марина Сергіївна надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно відомостей КП «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР та департаменту житлового господарства ДМР, відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 13.01.1998, квартира [ADDRESS] була передана у спільну сумісну власність: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 06.09.2006 Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05.02.1993 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 06.06.2023. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 08.07.2021. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 17.03.2006. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, 07.08.2014. Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зєніковою М.С. постановою від 22 лютого 2024 року відмовлено [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [INFO] батька - [PERSON] , [INFO] , місце народження якого: місто Дніпропетровськ, Дніпропетровська область, Україна, якій проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а саме, на частку квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують яка частка належала померлому, а тому неможливо встановити склад майна. Згідно інформації наданої відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 14/5-798 від 25.01.2024 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 17.07.2001 по теперішній час. Склад зареєстрованих осіб на день смерті [PERSON] ( [INFO] ), становить - 1 (одна) особа: [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 19.09.1999 по теперішній час. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та племінником [PERSON] . Згідно вимог\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, ч. 2\~\~ст. 1223 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У\~\~разі\~\~відсутності\~\~заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи,\~\~визначені\~\~у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно вимог\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Згідно зі\~статтею 51 ЦПК України\~суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01 травня\~\~2024 року у справі № 491/838/21. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина 1\~статті 368 ЦК України). За нормою частин 1, 2\~статті 369 ЦК України\~співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Положеннями частин 1, 2\~статті 370 ЦК України\~передбачається, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.\~\~У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 13.01.1998, квартира [ADDRESS] була передана у спільну сумісну власність: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно матеріалів справи [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та племінником [PERSON] . Згідно інформації наданої відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 14/5-798 від 25.01.2024 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 19.09.1999 по теперішній час. Отже, суд доходить до висновку, що Дніпровська міська рада та [PERSON] не можуть виступати належними відповідачами у даному спорі. Враховуючи викладене заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує ст. 141 ЦПК України та відмову в задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed