Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідачів. У серпні 2023 року представник позивача за довіреністю адвокат Павленко С.В. діючи в інтересах позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором №34461/2020 від 10.11.2020 року на загальну суму 624\~782,57 грн., а також витрати по оплаті судового збору та витрати на правничу допомогу. В обґрунтування позову вказує, що 10.11.2020 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №34461/2020, за умовами якого банк зобов`язується надати позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використовувати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Відповідно до кредитного договору відповідачу для придбання автомобіля надано кредит у розмірі 647\~591,62 грн. строком до 09.11.2027 року зі сплатою процентів у розмірі 8,99 процентів річних. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №34461/2020 від 10.11.2020 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] 29.12.2020 року було укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №8930. Відповідно до п.1.2. Договору застави, предметом застави є рухоме майно: автомобіль марки FORD, модель KUGA, дата випуску 2019, № кузова [NUMBER] , ДРН [NUMBER] . Крім того, для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 34461/2020 від 10.11.2020 року, між АТ «Кредобанк» та [PERSON] 10.11.2020 року було укладено договір поруки №34461/2020/2, відповідно до якого [PERSON] зобов`язується перед кредитором за повне і своєчасне виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором. На виконання умов кредитного договору, банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Внаслідок невиконання умов кредитного договору у Позичальника перед позивачем станом на 13.06.2023 року виникла заборгованість у розмірі 624\~782,57 грн., з яких: 557\~343,61 грн. заборгованість за тілом кредиту. 67\~438,96 грн. заборгованість за відсотками. Оскільки позичальник продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідачі відзиву на позов не подали, були належним чином повідомлені про судовий розгляд справи. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 26.04.2024 року. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.03.2025 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, раніше подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідачі не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини неприбуття у судове засідання суд не повідомили. У зв`язку з неявкою відповідачів розгляд справи відкладено на 22.05.2025 року. У зв`язку з неявкою відповідачів та відсутністю доказів належного повідомлення розгляд справи відкладено на 21.07.2025 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, 16.07.2025 року подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідачі повторно не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, відомий суду номер телефонного зв`язку, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду, а тому права такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У встановлений судом строк, відповідачі будучи повідомленими належним чином про розгляд справи відзиву на позов не подали та у судове засідання не з`явилися, про поважні причини неприбуття у судове засідання не повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПУ України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із постановленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що 10.11.2020 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №34461/2020. Відповідно до п.п.2.1, 2.2. кредитного договору, банк надає позичальнику кредит у розмірі 647\~591,62 грн. строком до 09.11.2027 року на наступні цілі: -на здійснення повної часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки FORD, модель KUGA, дата випуску 2019, № кузова [NUMBER] укладеного між позичальником та ТОВ «Херсон мотор компані»; -для оплати комісії банку за видачу кредиту, передбачену у п.3.1. кредитного договору. -Для оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 52\~056,00 грн. Згідно до п.2.5. кредитного договору, банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п. 3.2., 3.3, 3.11 Кредитного договору, Позичальник сплачує Банку проценти в розмірі: - 8,99 % річних з дати укладення договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у відповідності до встановленого для цих періодів значення Змінюванної Процентної Ставки (п. 3.5 Кредитного договору) з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №34461/2020 від 10.11.2020 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] 29.12.2020 року було укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №8930. Відповідно до п.1.2. Договору застави, предметом застави є рухоме майно: автомобіль марки FORD, модель KUGA, дата випуску 2019, № кузова [NUMBER] , об`єм двигуна 1997 куб. см., колір синій, ДРН [NUMBER] , Свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , видане 17.11.2020 ТСЦ 6547, вартістю 832\~900,00 грн. Відповідно до п.1.2., 1.6. Договору застави, заставна вартість предмету визначається сторонами у розмірі 666\~320,00 грн. На строк дії договору застави, предмет застави залишається у володінні заставодавця за адресою: [ADDRESS] . Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №34461/2020 від 10.11.2020 року, між АТ «Кредобанк» та [PERSON] 10.11.2020 року було укладено договір поруки №34461/2020/2. Відповідно до п.1.1. Договору поруки, Поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань у повному обсязі (повернення кредиту, несплачених відсотків, комісій, штрафів, пень та ін. видів неустойки) за кредитним договором №34461/2020 від 10.11.2020 року, Відповідно до п.2.6. Договору поруки, Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. [PERSON] не дотримався встановленого порядку погашення заборгованості відповідно до Графіку погашення заборгованості, як наслідок, грубо порушивши умови кредитного договору. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №34461/2020 від 10.11.2020 року станом на 13.06.2023 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить у розмірі 624\~782,57 грн., що складається із: 557\~343,61 грн. заборгованість за тілом кредиту. 67\~438,96 грн. заборгованість за відсотками. Відомості про виконання позичальником взятих на себе кредитних зобов`язань у суду на час розгляду справи відсутні. ІV. Оцінка Суду. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно із ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Стаття 541 ЦК України, встановлює, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. За ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачами не надано доказів, які б підтверджували належне виконання ними зобов`язань, або які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування заборгованості відповідачів перед позивачем. Отже, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а розрахунки доведеними позивачем, та приходить до висновку про задоволення позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 34461/2020 від 10.11.2020 року станом на 13.06.2023 року в розмірі 624\~782,57 грн., з яких: 557\~343,61 грн. заборгованість за тілом кредиту; 67\~438,96 грн. заборгованість за відсотками. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №35499394 від 17 липня 2023 року позивачем сплачено 9 371,74 грн. судового збору. За обставин задоволення позовних вимог з [PERSON] та [PERSON] підлягає до пропорційного стягнення на користь позивача по 4\~685,87 грн. з кожного в рахунок відшкодування понесених витрат на оплату судового збору. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 63\~478,25 грн., суд виходить з наступного. Згідно п. 1 ч. 3\~ст.133 ЦПК України\~встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат, зокрема: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до\~ст.30Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved