Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

представник заявника [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду із вищевказаною заявою. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.03.2025 відкрито провадження у справі і призначено справу до судового розгляду. 21.05.2025 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про залучення в якості заінтересованої особи у справі за заявою [PERSON] , представника заявника [PERSON] заінтересована особа [PERSON] про встановлення юридичного факту - Калуську міську раду Івано-Франківської області. 31.07.2025 представник заявника [PERSON] до суду подала уточнену заяву про встановлення юридичного факту, яку обґрунтовує тим, що 27.05.2024 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б. відмовлено [PERSON] (далі - позивач) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті [PERSON] , оскільки пропущено строк для прийняття спадщини, визначений частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України. \~ \~ \~У зв`язку\~з цим\~позивачка змушена\~звернутись із\~заявою до\~суду про\~встановлення факту\~її постійного\~проживання разам із тіткою [PERSON] . Представник заявника [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та заявника, заяву підтримує та просить задоволити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про те, що він не заперечує щодо задоволення цієї заяви та підтверджує той факт, що його племінниця [PERSON] дійсно, фактично проживала з [PERSON] , а справу просить здійснювати без його участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без уповноваженого представника Калуської міської ради та прийняти законне та обґрунтоване рішення. Судові витрати просять залишити за заявницею. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. [INFO] померла [PERSON] (далі - спадкодавець), яка народилася [INFO] в селі Копанки Калуського району Івано-Франківської області, постійним місцем проживання якої було [ADDRESS] , яка була тіткою заявниці. Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Після звернення до нотаріуса, заявниці повідомлено про те, що видати Свідоцтво про право на спадщину на майно померлої неможливо, в зв`язку з тим, що нею пропущено строк для прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. [PERSON] фактично з 2011 року проживала зі [PERSON] бабусею та [PERSON] - тіткою. Факт їхніх родинних відносин підтверджується свідоцтвами про народження. [PERSON] померла [INFO] . На випадок своєї смерті вона залишила заповіт на користь [PERSON] . Після смерті [PERSON] , заявниця продовжувала проживати із [PERSON] , здійснювала догляд, опікувалася спадкодавцем, так як [PERSON] часто хворіла та потребувала догляду, а після смерті здійснила її поховання. Слід зазначити, що спадкоємиця [PERSON] проживала зі своєю тіткою [PERSON] на день її смерті без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом № 10 від 04.02.2025р., актом від 20.05.2025 та довідкою № 66 від 05.11.2024 виданими виконкомом Копанківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, таким чином спадкоємиця вважала, що прийняла спадщину проживаючи постійно зі спадкодавцем. Втім, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої, в зв`язку з тим, що [PERSON] у встановлений законом строк не прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Тому встановлення факту постійного проживання із [PERSON] є необхідним для реалізації права на оформлення спадкового майна. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст.\~315ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 3 статті 1223ЦК\~України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 цієї ж постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з п. 3.22 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Таким чином у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, у постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 Верховний Суд дійшов висновку, що "відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом". Заявником доведено факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, з огляду на що заява підлягає до задоволення. Встановлення судом факту постійного проживання заявника із спадкодавцем на час відкриття спадщини має юридичне значення, адже необхідне для оформлення спадкових прав. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved