Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 127 000,00 грн, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 04 листопада 2024 року, а також судового збору у розмірі 1270,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.11.2024 року сталася ДТП за участю автомобіля «SUZUKI JIMNY», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Volksvagen Jetta р.н. [NUMBER] , власником якого є позивач. Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав пошкоджень. За фактом ДТП було порушено кримінальне провадження № 12024221150001460 від 05.11.2024 року за ч.1 ст. 286 КК України. Позивач посилався на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.02.2025 року (Справа № 641/9340/24), яким водія [PERSON] нібито визнано винним. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова група "ТАС" за полісом ОСЦПВВНТЗ № 217603682. Позивач звертався до відповідача із заявою про відшкодування шкоди, проте отримав відмову. Позивач посилається на звіт ФОП [PERSON] від 20.03.2025 року № 68-R/16/35, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого автомобілю, становить 127 000,00 грн. Позивач вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09 травня 2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Відповідач, Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС», не погоджується з вимогами позивача та просить суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що позивачем не доведена вина застрахованого водія [PERSON] згідно зі ст. 124 КУпАП, та на невиконання позивачем обов`язку сприяти страховику в розслідуванні причин та обставин ДТП. Позивач не погоджується з відзивом відповідача та надає контраргументи: посилання відповідача на непритягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є безпідставним, оскільки [PERSON] був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України. На підтвердження вини [PERSON] позивач посилається на висновки судових експертиз, проведених у кримінальному провадженні, які, на його думку, підтверджують причинний зв`язок між діями [PERSON] та завданою шкодою. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 04.11.2024 року дійсно відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SUZUKI JIMNY» під керуванням [PERSON] та автомобіля Volkswagen Jetta, власником якого є позивач [PERSON] . За фактом ДТП було порушено кримінальне провадження № 12024221150001460 від 05.11.2024 року за ч.1 ст. 286 КК України. При розгляді справи судом було встановлено та надано суду ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова, якою клопотання потерпілої [PERSON] про закриття провадження у справі у зв`язку з примиренням було задоволено. [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим. Кримінальне провадження щодо [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України було закрито. Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим не є визнанням вини особи судом у встановленому законом порядку. Таке рішення означає, що кримінальна відповідальність не настала, і відсутній судовий вирок, який би встановлював факт винуватості особи у вчиненні злочину. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб. Виникнення обов`язку відшкодувати шкоду, згідно з цивільним законодавством, пов`язане з наявністю вини особи, яка завдала шкоди. У даному випадку, оскільки [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням, відсутній вирок суду, який би встановлював його вину у вчиненні кримінального правопорушення, що стало причиною ДТП та, відповідно, його цивільно-правову відповідальність за завдану шкоду. Наявність ухвали про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням не є тотожною вироку суду, який би підтверджував вину особи. Без такого вироку або іншого судового акту, що встановлює вину особи, яка спричинила шкоду, страховик не має беззаперечних підстав для здійснення страхової виплати. Таким чином, ключова підстава для виникнення обов`язку відповідача (страхової компанії) здійснити страхову виплату, а саме - встановлена у законному порядку вина застрахованої особи, відсутня. Крім того, суд враховує аргументи відповідача щодо невиконання позивачем обов`язку сприяти страховику в розслідуванні причин та обставин ДТП, передбаченого ст. 33.1.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Позивачем не було надано доказів належного виконання цього обов`язку або документального підтвердження поважних причин його невиконання. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем не доведено наявність усіх необхідних умов для покладення на відповідача обов`язку з виплати страхового відшкодування. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відсутня основна підстава для здійснення страхової виплати - належним чином встановлена вина застрахованої особи, а також позивачем не доведено виконання всіх необхідних умов, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Outcome: dismissed