Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] в с-щі Сутиски Вінницького району Вінницької області померла його баба - [PERSON] , яка до дня смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,0661 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Слідянської сільської ради Вінницького (колишнього Тиврівського) району Вінницької області, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. За життя його баба розпорядилась своїм майном, склавши заповіт на його користь. На день відкриття спадщини заповіт не змінений і не скасований. Заяви про прийняття спадщини, у встановлений законодавством шестимісячний термін, до нотаріальної контори він не подав. Він не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті баби в зв`язку з тим, що йому не було відомо про наявність заповіту. Оскільки у його баби були діти і ще внуки крім нього, він навіть не думав про те, що вона розпорядиться своїм майном на його користь, тому він і не здогадувався про наявність заповіту [PERSON] на його користь. Він вже на протязі довгого періоду часу проживає в с-щі Сонячне Могилів-Подільського району, йому не було відомо і він ніколи не цікавився про наявність спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] . Про те, що його баба склала заповіт на його користь він дізнався лише в кінці квітня 2025 року. Про цю обставину йому повідомив його дядько, син померлої, [PERSON] , він доглядав за будинком в якому проживала померла, який розташований в [ADDRESS] . Він, переглядаючи речі померлої, які залишилися в її будинку, випадково знайшов заповіт та оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку. З цими документами та з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] він звернувся до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Федчук Г.О. Нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк, передбачений законодавцем для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та на момент смерті не був зареєстрований з померлою за однією адресою. Тому він вимушений звернутись до суду з даною заявою. Просить визначити йому\~додатковий трьохмісячний\~строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті його\~баби [PERSON] , яка померла [INFO] в с-щі Сутиски Вінницького району Вінницької області. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.07.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, просить їх задоволити, при цьому пояснив, що інших спадкоємців у [PERSON] не має. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Водночас згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого судового засідання. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, суд установив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8) [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Сутисківської селищної ради від 05.05.2025 №1285 (а.с.14). Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 2,0661 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Слідянської сільської ради Вінницького (колишнього Тиврівського) району Вінницької області, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 716878 виданого 01.06.2007 (а.с.13). Позивач [PERSON] є онуком померлої [PERSON] , що стверджується його свідоцтвом про народження (а.с.10), де у графі батько вказано - [PERSON] та свідоцтвом про народження батька позивача - [PERSON] , що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00052200932 від 04.07.2025 (а.с.12), де у графі відомості про матір вказана [PERSON] . Батько позивача - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 36). Позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання № 273 від 25.01.2022 (а.с.7). За життя [PERSON] розпорядилась своїм майном, склавши заповіт, відповідно до якого на випадок її смерті зробила таке розпорядження: із належного їй майна земельну ділянку з кадастровим номером 0524585700:01:002:0040 площею 2,0661 га, розташовану на території Слідянської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, належної їй на підставі державного акту серії ЯБ № 716878 заповіла онукові [PERSON] (а.с.15). Про існування заповіту позивачу стало відомо в кінці квітня 2025 року, що підтвердив і відповідач. Позивач, маючи намір оформити належним чином свої спадкові права звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Федчук Г.О., відповідно до якої йому було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки він пропустив установлений законом строк для прийняття спадщини та на момент смерті зареєстрований за однією адресою із померлою не був, що підтверджується постановою нотаріуса № 16/02-31 від 05.05.2025 (а.с.4). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" спадкоємці, які не прийняли спадщину в установлений законом строк, можуть звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ст. 1272 ЦК України, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності цього Кодексу, а саме з 01.01.2004. Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у постанові № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року визнав поважними причинами пропуску строку, зокрема тривалу хворобу спадкоємців; велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, який проживає в іншому населеному пункті та який є онуком спадкодавця, входить до п`ятої черги спадкоємців за законом, про існування заповіту обізнаний не був, а дізнався про нього від свого дядька, сина спадкодавця, у кінці квітня 2025 року, а тому суд вважає, що необізнаність позивача про наявність заповіту та велика відстань між місцем його постійного проживання і місцем знаходження спадкового майна є поважними причинами для поновлення строку подачі заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, у суду є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення йому додаткового, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, строку протягом трьох місяців. Судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: approved