Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

06.06.2025\~до суду\~звернулась [PERSON] \~з позовом\~до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. 09.06.2025 позов залишений без руху із наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків. 27.06.2025 позивачем надана заява про зміну позовних вимог, а саме: просила стягнути аліменти з [PERSON] на користь сина [PERSON] 14.07.2025 відкрите провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 01.08.2025 у судове засідання з`явилась позивач, яка підтримала позовні вимоги з їх уточненнями, просила задовольнити. Зазначила, що син [PERSON] , [INFO] , на момент звернення до суду із позовом є студентом 1-го курсу денної форми навчання будівельного факультету відділення Словацького технічного університету в Братиславі на бюджетній основі. Навчання розпочате - 01.09.2024. Строк навчання - 4 роки. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, працездатний, стан здоров`я дозволяє сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, у зв`язку із чим просить ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував. Зазначив, що тимчасово не працює. До повноліття сина виплачував аліменти в розмірі 25 % ( частини) всіх видів доходів, на даний час також згодний продовжувати надавати сину допомогу в тому ж розмірі. Позивач погодилась із запропонованим відповідачем та в судовому засіданні просила суд стягнути з відповідача кошти на утримання сина [PERSON] , на період його навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з моменту подачі позову до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом достовірно встановлено та не заперечувалось сторонами, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідач разом з позивачем та сином не проживає, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Згідно довідки від 22.08.2024 [PERSON] на момент звернення до суду із позовом є студентом першого курсу денної форми навчання будівельного факультету відділення Словацького технічного університету в Братиславі на бюджетній основі. Навчання розпочате -01.09.2024. Строк навчання - 4 роки. Позивач стверджує, що у зв`язку викладеним син потребує матеріальної допомоги батьків. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб (ст. ст. 12, 13 ЦПК України). Доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 76-79 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: (1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; (2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; (3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; (3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; (3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; (4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір\~аліментів\~на\~одну дитину\~\~не може\~бути\~меншим,\~ніж\~50\~%\~прожиткового\~мінімуму для\~дитини\~відповідного\~віку. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України). Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, в частині 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст. 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (ч. 1 ст. 200, ст. 201 СК України). Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку із цим матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини, як стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з урахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач працює, отримує заробітну плату, доказів щодо інших осіб на утриманні та інших аліментних зобов`язань ним не надано. Відповідач не заперечував проти необхідності надавати допомогу сину на період навчання, доказів неможливості надання матеріальної допомоги на його утримання не надав. З урахуванням наведеного, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина на період навчання у розмірі 1/4 частини, що були добровільно запропоновані відповідачем під час розгляду справи, а позивачем підтримано та погоджено, з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Висновок суду узгоджується із правовими позиціями висловленими, зокрема у постановах Верховного Суду від 27.02.2019 по справі № 760/17457/16-ц, від 04.12.2019 по справі № 212/6120/18, від 06.10.2021 по справі № 310/1881/20. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд зазначає, що п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів є звільненими від сплати судового збору. З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп на підставі п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved