Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп», в особі представника - адвоката Середницького Євгенія Вікторовича, звернулося до суду з позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 12305-07/2024 від 2.07.2024 року у розмірі 36075 грн. та судових витрат у розмірі 9422,40 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 16 липня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 16496-06/2024. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://starfin.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного Договору відповідач отримала кредит в сумі 1 000,00 грн, строк кредитування - 120 днів, дата надання кредиту є 16.07.2024 року, дата погашення кредиту - 12 листопада 2024 року; денна процентна ставка - 1,50 %, яка застосовується в межах строку кредиту. Відповідно до п. 1.6 кредитного договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. 12 липня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 12305-07/2024. Згідно п.1.1 кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 8000 гривень. Відповідно до п.1.2. кредитного договору відповідач отримав кредит в сумі 8 000,00 грн, строк кредитування - 120 днів, дата надання кредиту є 12.07.2024 року, Дата погашення кредиту - 08 листопада 2024 року; денна процентна ставка - 1,50 %, яка застосовується в межах строку кредиту. Відповідно до п. 1.6 кредитного Договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. 30 жовтня 2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема і за договорами № 16496-07/2024 від 16 червня 2024 року та № 12305-07/2024 від 12 липня 2024 року. Відповідач не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за Договором №16496-07/2024 становить 3955 гривень, яка складається з: 1000 грн. - заборгованість за кредитом; 1605 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 1350 грн. - сума заборгованості за пенею (штрафами). Заборгованість за Договором №12305-07/2024 становить 32120 гривень, яка складається з: 8000 грн. - заборгованість за кредитом; 13320 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 10800 грн. - сума заборгованості за пенею (штрафами). Заяви ( клопотання) учасників справи, інші процесуальні дії у справі Позовна заява надійшла до Лисянського районного суду Черкаської області 02 червня 2025 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 04 червня 2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін та призначено справу до розгляду на 10 годину 18 червня 2025 року, яке неодноразово відкладалося в зв`язку з неявкою сторін у судове засідання та перебування головуючої судді на лікарняному. На судовий розгляд, призначений на 09 годину 30 хвилин 23 липня 2025 року сторони не з`явилися. Про дату час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача в позовній заяві просить проводити розгляд справи без участі позивача та його представника. Суд відповідачу на адресою його реєстрації направляв ухвалу суду про відкриття провадження, поштове відправлення повернулось до суду без вручення з відміткою поштового відділення «за закінчення терміну зберігання» від 18.06.202, 21.06.2025, 14.07.2025. Також судом двічі розміщувалося оголошення на офіційному веб-сайті Лисянського районного суду Черкаської області 18.06.2025, 08.07.2025 про виклик [PERSON] в судові засідання. У постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 з посиланням на практику Європейського суду з прав людини у справі «Гарячий проти України» (заява № 43925/18) висловлено правову позицію про те, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи. Органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за ненадіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник, не отримав кореспонденцію, надіслану йому судом, сам по собі недостатній для того, щоб стати аргументованою підставою для заяви про те, що були порушені його права, передбачені п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Судом вжито передбачених цивільним процесуальним законодавством заходів для повідомлення відповідача та створено умови для реалізації принципу змагальності сторін. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що 16 липня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 16496-07/2024, який підписано шляхом введення одноразового ідентифікатораW2519 .Також, [PERSON] 16 липня 2024 року підписала одноразовим ідентифікатором W2519 додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту № 16496-07/2024, яким є графік платежів, заявку анкету на отримання кредиту, а також паспорт споживчого кредиту . Згідно п. 1.1. кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1000,00 грн. на умовах строковості,зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. У п. 1.2 кредитного договору вказано, що кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 16.07.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 12.11.2024. Згідно з п. 1.4 кредитного договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом, тип процентної ставки: фіксована. У п. 1.4.1. кредитного договору зазначена денна процентна ставка, яка становить 1,50%, застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього договору. Факт перерахування коштів за договором №16496-07/2024 від 16.07.2024 підтверджується листом (ТОВ «ПЕЙТЕК») Вих. № 20250520-14 від 20.05.2025 12:38:54, про те, що між Товариством та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №0902-2 від 2024-02-09. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»: 16.07.2024 16:35:02 на суму 1000.00 грн. Номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 3a597a25-021d-4d53-8839-afefb010beba, номер транзакції в системі ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» - 1093428 Session ID - 025743215053 Сайт торгівця - https://starfin.com.ua Код авторизації - 617778 Банк-еквайр - АТ «ПУМБ» Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . 30 жовтня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги до боржників, які виникли у клієнта наслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів, передається фактору. Згідно з витягом з акта приймання-передачі прав № 1 від 30 жовтня 2024 року до договору Факторингу № 30102024 від 30 жовтня 2024 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 16496-07/2024 становить 3955,00 грн, з яких 1 000,00 грн - заборгованість за кредитом, 1605,00 грн - за нарахованими процентами, 1355,00 грн - пені. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 16496-07/2024 від 16 липня 2024 року, нарахування процентів в сумі 1605,00 грн здійснено за період кредитування. З метою досудового врегулювання спору 22.05.2025 адвокатом Середницьким Є.В. було направлено [PERSON] вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором № 16496-07/2024 від 16 липня 2024 року в сумі 3955 грн. Також 12 липня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 12305-07/2024, який підписано шляхом введення одноразового ідентифікатора W3699. Також, [PERSON] 12 липня 2024 року підписала одноразовим ідентифікатором W3699 додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту № 12305-07/2024, яким є графік платежів, заявку анкету на отримання кредиту, а також паспорт споживчого кредиту . Згідно п. 1.1. кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 8000,00 грн. на умовах строковості,зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. У п. 1.2. кредитного договору вказано, що кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 12.07.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 08.11.2024. Згідно з п. 1.4 кредитного договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом, тип процентної ставки: фіксована. У п. 1.4.1. кредитного договору зазначена денна процентна ставка, яка становить 1,50%, застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього договору. Факт перерахування коштів за договором №12305-07/2024 від 12.07.2024 р. підтверджується листом (ТОВ «ПЕЙТЕК») Вих. № 20250520-17 Від 20.05.2025 12:41:00, згідно якого між Товариством та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №0902-2 від 2024-02-09. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»: 12.07.2024 12:00:07 на суму 8000.00 грн. Номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 5aeb7839-ddb2-465d-b0a0-69f8db709075. Номер транзакції в системі ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» - 1073244 Session ID - 025668267774 Сайт торгівця - https://suncredit.com.ua, Код авторизації - 650679. Банк-еквайр - АТ «ПУМБ». Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . 30 жовтня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги до боржників, які виникли у клієнта наслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів, передається фактору . Згідно з витягом з акта приймання-передачі прав № 1 від 30 жовтня 2024 року до договору факторингу № 30102024 від 30 жовтня 2024 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 12305-07/2024 становить 32120,00 грн, з яких 8 000,00 грн - заборгованість за кредитом, 13320,00 грн - за нарахованими процентами, 10800,00 грн - пені. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним Договором № 12305-07/2024 від 12 липня 2024 року, нарахування процентів в сумі 13320,00 грн здійснено за період кредитування. З метою досудового врегулювання спору 22.05.2025 адвокатом Середницьким Є.В. було направлено [PERSON] вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором № 12305-07/2024 від 12 липня 2024 року в сумі 32120 грн. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За правилом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно положень частини першої статі 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Щодо стягнення процентів за користування кредитом, суд зазначає. Згідно з п. 1.4 договорів про надання фінансового кредиту № 16496-06/2024 від 16 липня 2024 року та № 12305-07/2024 від 12 липня 2024 року за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом, тип процентної ставки: фіксована. У п. 1.4.1. кредитних договорів зазначена денна процентна ставка, яка становить 1,50%, застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. цього Договору. Однак, згідно з ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Зміни до вказаної статті набули чинності з 24.12.2023 відповідно до Закону України № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». При цьому ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, натомість відповідачу нараховувалися відсотки понад 1% в день (1,5%). Процентна ставка позивачем не змінювалася відповідно до змін у Законі і нарахування здійснювалося всупереч законодавству. Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набирає чинності 24 грудня 2023 року, а кредитні догови було укладено 12 липня та 16 липня 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята ст.8 Закону України «Про споживче кредитування». Також суд враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Договір про надання фінансового кредиту № 16496-06/2024 було укладено 16 липня 2024 року та договір про надання фінансового кредиту № 12305-07/2024 було укладено 12 липня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умова договорів щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1.5% є нікчемною в силу положень ч.5 ст.8 та ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел. Ен. Груп» та стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом з розрахунку розміру денної процентної ставки 1%, що за договором № 16496-06/2024 від 16.07.2024 становить 1200,00 грн. (1000,00 х 1% х 120 = 1200) та за договором № 12305-07/2024 від 12.07.2025 становить 9600,00 грн. (8000,00 х 1% х120=9600). Що стосується вимоги про стягнення пені, суд зазначає наступне. Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині. З огляду на вказані норми, позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафів, пені) у період дії в Україні воєнного стану, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені (штрафу) в сумі 12150,00 грн. (10800+1350) до задоволення не підлягають. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договорами кредиту належним чином не виконала, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: необхідно стягнути за договором про надання фінансового кредиту №16496-07/2024 тіло кредиту в розмірі 1 000,00 грн. та відсотки в розмірі 1200,00 грн, за договором про надання фінансового кредиту №12305-07/2024 тіло кредиту в розмірі 8 000,00 грн та відсотки в розмірі 9600,00 грн, що в загальному розмірі становить - 17600,00 грн. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Розподіл судових витрат Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач сплатив 2 422,40 грн. судового збору, які просив стягнути з відповідача на його користь. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково 54,88%, то з відповідача на користь позивача у відповідності до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 1329,41 грн. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стаття 81 Цивільного процесуального кодексу Українипередбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд зазначає, що до матеріалів справи було долучено ордер на надання правничої допомоги серія АА № 1585019 від 30.05.2025, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС/10376/10 від 08.11.2021 року. Таким чином, оцінивши надані докази суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача витрат на професійну правничу допомогу сумі 7000,00 грн., в зв`язку з не наданням суду достатньо доказів для підтвердження понесених витрат на правову допомогу.

Outcome: partial