Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Адвокат Наминанік О.С. звернулась до Бориславського міського суду Львівської області в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 30 квітня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Актовий запис № 17, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У їхньому шлюбі народилося двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з позивачем. Подружнє життя у них не склалося. Шість місяців тому вони фактично припинили будь-які подружні стосунки, ведення спільного господарства та сімейного бюджету, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що у них різні погляди на спільне подружнє життя, сімейні обов`язки та стосунки, з приводу чого у них виникали непорозуміння, сварки та конфлікти. За таких обставинах, позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем є лише формальним, сім`я їхня розпалася остаточно і безповоротно, примирення між ними вже не можливе, а збереження цього формального шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їхніх неповнолітніх дітей. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 5 червня 2025 року вказана позовна заява (справа № 438/861/25) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В. Ухвалою суду від 1 липня 2025 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 438/861/25. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 29 липня 2025 року. Від представника позивача - адвоката Наминанік О.С. надійшла заява про розгляд справи без участі [PERSON] та її представника. Також вказано, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи положення частини 1 статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями частин 3 та 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про одруження [NUMBER] вбачається, що 30 квітня 2008 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 17. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, примирення між сторонами на переконання позивача є неможливим, та враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимогі підлягають задоволенню. Згідно із частиною 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, позивачу з державного бюджету, підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, що складає 605,60 гривень. При цьому, з урахуванням вимог частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню решта частина судового збору в розмірі 605,60 гривень.

Outcome: approved