Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вимогою до відповідачів про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , [INFO] , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме 1/3 квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач, як донька, є єдиним спадкоємцем першої черги за померлою матір`ю. У встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийнятя спадщини у зв`язку з тривалою хворобою, у результаті чого змушена була лікуватися та витрачати свої сили, час та кошти на подолання хвороби. Після смерті матері займалась її похованням, пропав сон, впала в депресію. Стан здоров`я не дозволив вчасно подати заяву про прийняття спадщини. В подальшому, через декілька неділь після смерті матері, в березні 2021 року запроваджено загальнонаціональний карантин. Паралельно було обмежено вільне пересування всередині країни та обмежено перебування в громадських місцях. Будучи людиною похилого віку хвилювалась за своє здоров`я і боялась навіть виходити з дому, оскільки вважала, що на той момент це було загрозою для її життя і здоров`я. А коли трохи заспокоїлась і вийшла з дому і 27.09.2021 захворіла на короновірус. Крім того, звертає увагу на те, що у неї на руках були документи, а саме свідоцтво про її народження, однак в поганому стані (затертість по батькові), що неможливо було на 100 % встановити факт родинних відносин між нею та її матір`ю, у зв`язку з чим нотаріусом було запропоновано звернутися до органів юстиції для отрмання повторного свідоцтва про народження. З метою підтвердження родинних відносин з [PERSON] зверталася до органів юстиції та було надано відповідь, що оскільки народжена у російській федерації та у зв`язку з повномасштабною агресією рф проти нашої держави дипломатичні відносини між Україною та росією розірвано, тому витребувати відповідний документ через установи юстиції не вбачається можливим. У зв`язку з цим виникла необхідність через суд встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO]. Інші спадкоємці першої черги відсутні, проте є два спадкоємці четвертої черги. Вважає, що пропустила строк з поважної причини, тому за захистом своїх законних прав звернулася до суду. 11 квітня 2025 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження у вказаній справі, постановлено здійснювати рогляд справи в порядку загального позовного провадження. Витребувано від П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 351/2025, заведеної щодо майна [PERSON] , котра померла [INFO] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.06.2025, занесеною до протоколу судового засідання, залучено в якості третьої особи - П`ятнадцяту Київську нотаріальну контору. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладене у позові та зазначаючи про те, непередбачувані обставини не дали можливості вчасно звернутися в передбачений 6 - ти місячний законом строк для отримання спадку. Просять задовольнити вимоги позову у повному обсязі, встановивши факт родинних відносин та надати додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідач - [PERSON] визнала вимоги позивача, зазначивши, що вона є рідною племінницею позивача, спадкоємицею 4 черги, внукою померлої. Підтверджує викладене у позові, зазначаючи про те, що хвороба, ковід і війна не дали можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори, при цьому зазначає, що разом з тіткою на почтку війни виїзатли за межі України у звязку з повномасштабним вторгненням. Підтверджує також той факт, що померла є рідною матір`ю позивача. Відповідач - [PERSON] до суду не з`явився, повідомлявся належним чином про розгляд справи, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи - П`ятнадцятої Київської нотаріальної контори до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлялися належним чином, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При здійсненні правосуддя (ст. 5 ЦПК) суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено наступні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про право власності квартира [ADDRESS] належить на праві часткової власності [PERSON] (відповідач), [PERSON] ( відповідач) та [PERSON] . Тобто, кожному із співвласників належала 1/3 частка квартири [ADDRESS] , тобто в рівних долях. [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] . Розпорядженням органу приватизації Ватутінської районної державної адміністрації м. Києва від 25.02.2011 за № 995 вищевказана квартира приватизована на трьох осіб - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Позивач [PERSON] участі у приватизації не приймала і зареєстрована в квартирі не була. Позивач, як донька, є єдиним спадкоємцем першої черги за померлою матір`ю. Родинні зв`язки між позивачем та померлою [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] . В подальшому позивач [PERSON] одружилась з [PERSON] і після одруження змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища та свідоцтвом про укладення шлюбу, яке міститься в матеріалах спадкової справи. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме 1/3 частина квартири що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Як зазначено вище, [INFO] померла спадкоємиця [PERSON] . Як заначено позивачем, у встановлений законом шестимісячний строк (до 30.08.2021) позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийнятя спадщини у зв`язку з травмою, тривалою хворобою (пошкодження зв`язок лівого колінного суглобу, імпресійний перелом заднього відділу латерального виростку великогомілкової кістки, розрив передньої хрестоподібноїзвязки, розрив медіальної колатеральної зв`язки, значне скупчення рідини у порожньому колінного суглобу, яке супроводжувалося ускладненнями, тому була змушена лікуватися і після смерті матері, витрачати свої сили та час, кошти на подолання хвороби. Стан здоров`я не дозволив вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Після смерті матері займалась її похованням, впала в депресію. Стан здоров`я не дозволив вчасно подати заяву про прийняття спадщини. В подальшому, через декілька неділь після смерті матері, в березні 2021 року запроваджено загальнонаціональний карантин. Паралельно було обмежено вільне пересування всередині країни та обмежено перебування в громадських місцях. Будучи людиною похилого віку хвилювалась за своє здоров`я і боялась навіть виходити з дому, оскільки вважала, що на той момент це було загрозою для її життя і здоров`я. На той момент був якраз пік звороби і тільки почала виходити з дому, 27.09.2021 захворіла на короновірус, що підтверджується документально про пневмонію і підтверджений діагноз. В подальшому, після одужання, у зв`язку з повномасштабною агресією рф проти держави України, у березні 2022 року виїхали разом з племінницею (відповідачем по справі, яка також є спадкоємицею 4 черги) за межі України. 31 березня 2025 року державним нотаріусом Пятнадцятої Київської нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини і вважається такою, що не прийняла спадщину. Державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської нотаріальної контори на запит суду надано належним чином засвідчену копію спадкової справи № 351/2025, заведеної щодо майна [PERSON] , котра померла [INFO] . З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач, як єдина спадкоємиця першої черги, звернулася з заявою про прийнятття спадщини та проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Звертає також позивач увагу на те, що у неї на руках були документи, а саме свідоцтво про її народження, однак в поганому стані (затертість по батькові), що неможливо було на 100 % встановити факт родинних відносин між нею та її матір`ю, у зв`язку з чим нотаріусом було запропоновано звернутися до органів юстиції для отрмання повторного свідоцтва про народження. З метою підтвердження родинних відносин з [PERSON] зверталася до органів юстиції та було надано відповідь, що оскільки народжена у російській федерації та у зв`язку з повномасштабною агресією рф проти нашої держави дипломатичні відносини між Україною та росією розірвано, тому витребувати відповідний документ через установи юстиції не вбачається можливим. У зв`язку з цим виникла необхідність через суд встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO]. Інші спадкоємці першої черги відсутні, проте є два спадкоємці четвертої черги. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає встановленим той факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] є матір`ю [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1233 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним,неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261 - 1265 ЦК України. Статтею 1258 ЦК України визначено черговість спадкування за законом, зокрема: «1. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 2. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, за змістом ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Цим же пунктом передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 565/1145/17 (Постанова від 26.06.2019 року). На виконання вимог ст. 81 ЦПК України позивачем надано докази на підтвердження поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, при цьому відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували ці обставини. Позивач обгрунтовує причину пропущення строку звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини тим, що не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийнятя спадщини у зв`язку з тривалою хворобою (пошкодження зв`язок лівого колінного суглобу, імпресійний перелом заднього відділу латерального виростку великогомілкової кістки, розрив передньої хрестоподібноїзвязки, розрив медіальної колатеральної зв`язки, значне скупчення рідини у порожньому колінного суглобу, яке супроводжувалося ускладненнями), тому була змушена лікуватися і після смерті матері, витрачати свої сили та час, кошти на подолання хвороби. В подальшому, через декілька неділь після смерті матері, в березні 2021 року запроваджено загальнонаціональний карантин, паралельно було обмежено вільне пересування всередині країни та обмежено перебування в громадських місцях. Будучи людиною похилого віку хвилювалась за своє здоров`я і боялась навіть виходити з дому, оскільки вважала, що на той момент це було загрозою для її життя і здоров`я. На той момент був якраз пік хвороби і 27.09.2021 захворіла на короновірус, що підтверджується документально про пневмонію і підтверджений діагноз. Після одужання, у зв`язку з повномасштабною агресією рф проти держави України, у березні 2022 року виїхали разом з племінницею (відповідачем по справі) за межі України. 31 березня 2025 року державним нотаріусом Пятнадцятої Київської нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини і вважається такою, що не прийняла спадщину. Таким чином, суд повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини та наявність правових підстав для задоволення позову, а саме встановлення юридичного факту, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували в родинних відносинах як рідна матір та дочка та, відповідно, визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , терміном на один місяць.. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини. Відтак, оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім є місячний строк з моменту набрання законної сили цим рішенням.

Outcome: approved