Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

02 листопада 2023 року, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», в особі представника Дещенка А.С. звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою до відповідача, [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої працівником при виконанні трудових обов`язків Позовна заява обґрунтована тим, що позивачем, відповідно до наказу № 62-К від 01.04.2022 прийнято відповідача на посаду фахівець (оператор) Відділення № 137 (Харків) Мережа відділень № 5 (Харків) Регіональна мережа №6 (Харків) Департамент національної мережі Операційна дирекція за строковим трудовим договором з 04.04.2022 по 30.06.2022. Також 01.04.2022 між сторонами укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно з яким, відповідач прийняв на себе обов`язки матеріально-відповідальної особи, а саме прийняв на себе повну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей. Наказом № 66-К від 07.04.2022, відповідача з 07.04.2022 переведено на посаду фахівець (оператор) Відділення № 137 (Харків) Мережа відділень № 5 (Харків, Лозова) Регіональна мережа № 6 (Харків) Департамент національної мережі Дирекція з обслуговування клієнтів. Наказом № 102-К від 01.06.2022, відповідача, з 01.06.2022 переведено на посаду керівника Відділення № 2 (Київ) Мережа відділень № 10 (Київ Захід) Регіональна мережа № 1 (Київ) Департамент національної мережі Дирекція з обслуговування клієнтів. 01.06.2022 між сторонами укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно з яким, відповідач прийняв на себе обов`язки матеріально-відповідальної особи, а саме прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей. У період роботи та дії договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність відповідачем для виконання посадових обов`язків прийнято матеріальні цінності відповідно до актів закріплення матеріальної відповідальності DAT-295429 від 31.05.2022, ZMO-OOOOO116092 від 27.10.2022, ZMO-00000116096 від 27.10.2022, ZMO- 00000120224 від 15.11.2022, DAT-363966 від 13.12.2022, DAT-363969 від 13.12.2022. Позивачем винесено наказ інвентаризації № 1181-ІНВ від 26.07.2023 «Про проведення позапланової інвентаризації основних засобів, МНМА, матеріалів, корпоративної форми, 313 та тари м. Київ, відділення № 2, вул. Богатирська, 11». Згідно зазначеного наказу було призначено робочу інвентаризаційну комісію та визначено провести інвентаризацію відділення № 2 ТОВ «Нова Пошта» у м. Київ по вул. Богатирська, 11 протягом 27.07.2023, за результатами проведення якої, за участю матеріально-відповідальної особи [PERSON] , робочою інвентаризаційною комісією складено інвентаризаційний опис необоротних активів та протокол інвентаризаційної комісії № RAI-063944 від 01.08.2023, згідно яких виявлено нестачу 75 одиниць необоротних активів на суму 147866,85 грн, залишковою вартістю 81404,51 грн. Залишкова вартість основних засобів, що обліковувались на балансі за матеріально-відповідальною особою [PERSON] та виявлених як недостача за результатами проведеної інвентаризації згідно протоколу № RAI-063944 від 01.08.2023 становить 81404,51 грн без ПДВ. Позивачем зазначено, що відповідач своїх зобов`язань з відшкодування заданої шкоди внаслідок недостачі не виконав та звільнився з роботи 07.08.2023 згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України (наказ № 156-К від 07.08.2023), у зв`язку з чим позивач вважає що розмір шкоди внаслідок недостачі необоротних активів - матеріальних цінностей ввірених відповідачу підлягає стягненню з останнього у повному обсязі. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.11.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.12.2024 клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів задоволено. \~ \~ \~ \~26.06.2025 представником відповідача до суду надано письмові додаткові пояснення, в яких просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позову ТОВ «Нова Пошта» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої працівником при виконання трудових обов`язків, обґрунтовуючи тим, що розділом 4 Договору передбачено, що працівник не несе матеріальної відповідальності, якщо збитки завдано не з його вини, одночасно зазначаючи, що позивач не довів вину працівника. Також представником відповідача вказано, що позивачем не було долучено до матеріалів справи висновків службового розслідування, з якого можливо було б встановити підстави виникнення невідповідності у розрахунках матеріальних цінностей (активів), встановити ступень вини відповідача та інші обставини, що мають значення для розгляду справи. Позивачем не було надано документів, в яких зафіксоване проведення з матеріально відповідальним працівником [PERSON] навчання з матеріальної відповідальності працівника та навчання з проведення інвентаризації товарно - матеріальних цінностей, як особи яку вперше прийнято на посаду з матеріальною відповідальністю; інформацію чи проводилось з працівником [PERSON] за період його роботи у позивача навчання з матеріальної відповідальності працівника, та чи проводилось навчання з проведення інвентаризації товарно - матеріальних цінностей, як особи яка вперше прийнято на посаду з повною матеріальною відповідальністю. В додаткових поясненнях представником відповідача також зазначено, що посади, які обіймав відповідач, не входять до Переліку №447, затвердженого Держкомпраці СРСР, що не відповідає ст. 135-1 КЗпП, яка заперечує укладання договору про повну матеріальну відповідальність з такими працівниками. Позивач не надав результатів службового розслідування, яке мало б встановити факт і причину шкоди. Представник відповідача, Старостіна К.О., посилається на те, що позивач не створив умов для збереження необоротних матеріальних цінностей. Також посилається на суперечність вимогам ст. 77, ст. 79 ЦПК України при складанні інвентаризаційного описи RAI-063944, оскільки даний документ складено шрифтом недоступним для нормального сприйняття та враховуючи погану якість другу документи нечитабельні, не мають обов`язкових реквізитів; акт закріплення майна не підписано, не пронумеровано, не прошито. У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову та просив суд їх задовольнити, в подальшому надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та просила суд відмовити у задоволенні позову, в подальшому надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст.\~11,15 ЦК України\~цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до витягу з наказу від 01.04.2022 № 62-К [PERSON] прийнято на посаду фахівець (оператор) Відділення № 137 (Харків) Мережа відділень №5 (Харків) Регіональна мережа №6 (Харків) Департамент національної мережі Операційна дирекція за строковим трудовим договором з 04.04.2022 року по 30.06.2022 року на підставі заяви [PERSON] від 01.04.2022 (а.с. 5). 01.04.2022 між ТОВ «Нова Пошта» та [PERSON] , який перебував на посаді фахівця (оператора) Відділення № 137 (Харків) Мережі відділень №5 (Харків) Регіональної мережі №6 (Харків) Департаменту національної мережі Операційна дирекція, було укладено договір про повну матеріальну відповідальність (а.с. 6). Відповідно до наказу № 66-К від 07.04.2022, [PERSON] з 07.04.2022 переведено на посаду фахівець (оператор) Відділення № 137 (Харків) Мережа відділень № 5 (Харків, Лозова) Регіональна мережа № 6 (Харків) Департамент національної мережі Дирекція з обслуговування клієнтів на підставі заяви [PERSON] від 07.04.2022 (а.с. 7). Актом закріплення матеріальної відповідальності DAT-295429 від 31.05.2022 [PERSON] прийнято на об`єкті Київ, Київ (Північ), Відділення №2 матеріальні цінності (а.с. 16-47). Відповідно до витягу з наказу від 01.06.2022 № 102-К [PERSON] переведено з посади фахівець (оператор) Відділення № 137 (Харків) Мережа відділень № 5 (Харків, Лозова) Регіональна мережа № 6 (Харків) Департамент національної мережі Дирекція з обслуговування клієнтів на керівник відділення Відділення №2 (Київ) Мережа відділень № 10 (Київ Захід) Регіональна мережа №1 (Київ) Департамент національної мережі Дирекція з обслуговування клієнтів на підставі заяви [PERSON] від 01.06.2022 (а.с. 8). 01.06.2022 між ТОВ «Нова Пошта» та [PERSON] укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно з яким останній прийняв на себе обов`язки матеріально-відповідальної особи, а саме прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей (а.с. 9). Відповідно до актів закріплення матеріальної відповідальності DAT-295429 від 31.05.2022, ZMO-OOOOO116092 від 27.10.2022, ZMO-00000116096 від 27.10.2022, ZMO- 00000120224 від 15.11.2022, DAT-363966 від 13.12.2022, DAT-363969 від 13.12.2022 [PERSON] прийнято об`єкти матеріальних цінностей (а.с. 48-52). Наказом головного бухгалтера [PERSON] про проведення позапланової інвентаризації основних засобів, МНМА, матеріалів корпоративної форми, ЗІЗ та тари № 1181-ІНВ від 26.07.2023 призначено проведення інвентаризації у період з 27.07.2023 по 31.07.2023 (а.с. 53-56). За результатом інвентаризаційної перевірки складено протокол RAI-063944 інвентаризаційної комісії, яким встановлено нестачу матеріальних цінностей в кількості 75 одиниць на суму 81404,51 грн (а.с. 57-75). Відповідно до витягу з наказу від 07.08.2023 № 156-К трудовий договір між ТОВ «Нова Пошта» та [PERSON] припинено. На виконання ухвали суду представником ТОВ «Нова Пошта» надано посадову інструкцію керівника відділення в редакції 6 від 25.08.2021, яка містить підпис про ознайомлення [PERSON] , посадову інструкцію фахівця (оператора) відділення в редакції 4 від 19.04.2021, яка також містить підпис про ознайомлення [PERSON] та витяг з комп`ютерної бази щодо оцінки компоненту курсу навчання (а.с. 150-158). Частина перша ст. 3 КЗпП України регламентує, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Відповідно до частин першої та другої статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: 1) порушення працівником покладених на нього трудових обов`язків; 2) нанесення прямої дійсної шкоди; 3) вина в діях або бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв`язок між протиправною та винною дією чи бездіяльністю працівника та шкодою, яка настала. Отже, підставою настання матеріальної відповідальності працівників є пряма дійсна шкода, заподіяна підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на працівника трудових обов`язків. Приписами статті 135-1 КЗпП визначено, що письмовий договір про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівником, який досяг вісімнадцятирічного віку та 1) займає посаду або виконує роботу, безпосередньо пов`язану із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або використанням у процесі виробництва переданих йому цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", виходячи з вимог ст.15 ЦПК України, суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130 - 137 КзпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з`ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розміри; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функції працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Зокрема, під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати. Відповідно до ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду роботодавець повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу. Під час судового розгляду встановлено, що за результатом інвентаризаційної перевірки встановлено нестачу матеріальних цінностей. В той же час підприємством не було проведено службову перевірку для встановлення обставин, що передували виникнення нестачі. В даному випадку, насамперед, доведено факт нестачі товару, але не доведено факту вини в діях відповідача, що призвели до спричинення майнової шкоди позивачеві. Позивачем не надано пояснень за порушення працівником саме яких трудових обов`язків покладених на нього настає матеріальної відповідальності працівника. Крім того, позивачем в обґрунтування позовних вимог був наданий акт закріплення матеріальної відповідальності DAT-295429 від 31.05.2022, який підписаний відповідачем, але відповідно до наявних документів та доказів, відповідач станом на 31.05.2022 перебував на посаді фахівець (оператор) Відділення № 137 (Харків) Мережа відділень № 5 (Харків, Лозова) Регіональна мережа № 6 (Харків) Департамент національної мережі Дирекція з обслуговування клієнтів. В свою чергу позивачем не надано підтвердження укладення договору індивідуальну матеріальну відповідальність з відповідачем саме на посаді фахівець (оператор) Відділення № 137 (Харків) Мережа відділень № 5 (Харків, Лозова) Регіональна мережа № 6 (Харків) Департамент національної мережі Дирекція з обслуговування клієнтів. Місцем прийняття [PERSON] матеріальних цінностей відповідно до акт закріплення матеріальної відповідальності DAT-295429 від 31.05.2022 визначено м. Київ, хоча фактично до 01.06.2022 він виконує свої обов`язки в м. Харкові. Також, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді (стаття 131 КЗпП України). \~ \~ \~ \~ Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, надані до суду позивачем документи щодо курсу навчання та оцінки працівника не містять достатньої інформації та підтвердження про проходження відповідачем навчання з матеріальної відповідальності працівника. Позивачем надано Акт перевірки інвентаризаційної перевірки, яким встановлено нестачу матеріальних цінностей. Утім, наданими інвентаризаційними відомостями не підтверджується причина утворення нестачі. Отже, матеріальна відповідальність може бути реалізованою, якщо буде безсумнівно встановлено, що втрата цінностей була спричинена певними фактами неналежного виконання покладених обов`язків на відповідача. Окрім цього, позивачем, не надано належних доказів на підтвердження проведення ретельної перевірки встановленого факту недостачі, як і доказів неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків, тому позиція позивача не має належного обґрунтування, побудована виключно на припущеннях та не підтверджується належними документами. Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав і умов матеріальної відповідальності відповідача, а саме якими неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача заподіяна шкода, не надано доказів вини відповідача в заподіянні шкоди, як і причинного зв`язку між протиправною поведінкою, винною дією чи бездіяльністю і шкодою, яка настала. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи встановлені судом обставини справи, приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Оскільки позивачу у задоволені вимог позову відмовлено, то судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed