Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідачів. 28 грудня 2023 року представник позивача за довіреністю адвокат Черкасова О.О. діючи в інтересах позивача звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, у якому просила стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за комплексним договором кредитування №1/4092052 від 19.03.2021 року на загальну суму 442 592,71 грн., а також витрати по оплаті судового збору в сумі 6 638,90 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.03.2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1/4092052, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 827 466,36 грн., строком з 19.03.2021 до 18.03.2023 року. Відповідно до умов кредитного договору, кредит надається позичальнику на купівлю транспортного засобу для особистих потреб: Volkswagen Toureg, реєстраційний номер: [NUMBER] , VIN код: [NUMBER] , рік випуску: 2020. У якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших платежів 19.03.2021 року позивач уклав з [PERSON] договір поруки №Р2/4092053, відповідно до якого поручитель поручається перед банком за повне та своєчасне виконання боргових зобов`язань Позичальником. Банком зобов`язання за договором виконано у повному обсязі. Однак Позичальник умови кредитного договору своєчасно не виконав, кредит та відсотки у встановлені договором строки не сплачено. Внаслідок невиконання умов кредитного договору у Позичальника перед позивачем станом на 16.08.2023 року є наявна заборгованість в загальному розмірі 442 592,71 грн., з яких: 442 526,77 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 1,94 грн. нараховані відсотки; 64,00 грн. прострочені відсотки. Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідачі відзиву на позов не подали, були належним чином повідомлені про судовий розгляд справи. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.09.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судове засідання, що неодноразово відкладались через неявку відповідачів та відсутності доказів належного повідомлення останніх про судовий розгляд справи. В чергове справа призначена до розгляду на 24.07.2025 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, 26.03.2024 року подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідачі повторно не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, відомий суду номер телефонного зв`язку, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду, а тому права такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У встановлений судом строк, відповідачі будучи повідомленими належним чином про розгляд справи відзиву на позов не подали та у судове засідання не з`явилися, про поважні причини неприбуття у судове засідання не повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПУ України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомлених про день, час та місце судового розгляду справи відповідачів і відсутності будь-яких заяв від них, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із постановленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що 19.03.2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено комплексний договір №1/4092052 від 19.03.2021 року, згідно п.1.1. якого [PERSON] був наданий кредит у розмірі 827\~466,36 грн., строком з 19.03.2021 по 18.03.2023 року. Відповідно до умов кредитного договору, кредит надається на купівлю транспортного засобу для особистих потреб: Volkswagen Toureg, реєстраційний номер: [NUMBER] , VIN код: [NUMBER] , рік випуску: 2020. За користування кредитом позичальник згідно п.1.4.1. Кредитного договору сплачує процентну винагороду за користування кредитом, щомісячно, в розмірі 0.01% річних, у валюті кредиту, починаючи з дня видачі кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника до моменту повного погашення заборгованості за договором. Згідно п.1.4. Кредитного договору позичальник повертає кредит та проценти банку згідно графіку платежів по кредиту (додаток №1 до кредитного договору, який є його невід`ємною частиною) на єдиний рахунок в банку. [PERSON] ознайомився з умовами кредитного договору та обчисленням загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що підтверджується його підписом у кредитному договорі та додатку №1 до кредитного договору. У якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших платежів 19.03.2021 року позивач уклав з [PERSON] договір поруки №Р2/4092053. Згідно п.3 договору поруки [PERSON] поручається перед банком за повне та своєчасне виконання боргових зобов`язань. Поручитель відповідає перед банком за порушення боргових зобов`язань. Банк має право у разі порушення клієнтом боргових зобов`язань одержати задоволення своїх вимог за рахунок майна поручителя. Внаслідок невиконання умов кредитного договору у Позичальника перед позивачем станом на 16.08.2023 року є наявна заборгованість в загальному розмірі 442 592,71 грн., з яких: 442 526,77 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 1,94 грн. нараховані відсотки; 64,00 грн. прострочені відсотки. Відомості про виконання позичальником взятих на себе кредитних зобов`язань у суду на час розгляду справи відсутні. ІV. Норми права які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно із ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Стаття 541 ЦК України, встановлює, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. За ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачами не надано доказів, які б підтверджували належне виконання ними зобов`язань, або які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування заборгованості відповідачів перед позивачем. Отже, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а розрахунки доведеними позивачем, та приходить до висновку про задоволення позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором №1/4092052 від 19.03.2021 року у розмірі 442 592,71 грн., яка складається з 442 526,77 грн. простроченої заборгованості за кредитом; 1,94 грн. нарахованих відсотків; 64,00 грн. прострочених відсотків. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжної інструкції №1156692 від 25 грудня 2023 року позивачем сплачено 6 638, 90 грн. судового збору. За обставин задоволення позовних вимог з [PERSON] та [PERSON] підлягає до пропорційного стягнення на користь позивача по 3\~319,45 грн. з кожного в рахунок відшкодування понесених витрат на оплату судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved