Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № АВНОСТ155101719853330801 від 01 липня 2024 року в розмірі 15506 грн 55 коп., що складається з 12048 грн 81 коп. заборгованості за кредитом, 2969 грн 35 коп. заборгованості по процентах та 488 грн 39 коп. заборгованості за пенею. Також просить стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп. Посилається на те, що 01 липня 2024 року між сторонами по справі був укладений Кредитний договір № АВНОСТ155101719853330801, відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит на суму 20000 грн 00 коп. на строк 11 місяців (до 30 червня 2025 року), із сплатою процентів в розмірі 85 % річних. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором. Відповідачем належним чином умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого станом на 26 травня 2025 року утворилася заборгованість в розмірі 15506 грн 55 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 12048 грн 81 коп., заборгованості за процентами - 2969 грн 35 коп., заборгованості за пенею - 488 грн 39 коп. Щодо правомірності нарахування пені зазначає, що при нарахуванні пені було застосоване не загальне, а спеціальне законодавство, що регулює відносини споживчого кредитування, зокрема Закон України «Про споживче кредитування», що дозволяє застосування такого виду штрафних санкцій. Ухвалою від 02 червня 2025 року було відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, що підтверджується поштовим повідомленням, не надано відзиву на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України. 03 червня 2025 суддя [PERSON] звільнений у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №1173/0/15-15 від 03.06.2025. Ухвалою Переяславського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2025 суддею Опанасюком І.О. було прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Як вбачається із доданих до позовної заяви доказів, відповідач була клієнтом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» із 07 квітня 2024 року, з часу підписання ним Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-БАНК». 01 липня 2024 року [PERSON] звернулася до АТ «Акцент-Банк» із Заявою про надання послуги «Швидка Готівка» № АВНОСТ155101719853330801. Заява була підписана відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Електронним підписом з використання одноразово ідентифікатора відповідачем був підписаний і Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», з якого вбачається, що [PERSON] був наданий кредит в розмірі 20000 грн 00 коп. на строк 12 місяців, із сплатою процентів в розмірі 85 % річних На підтвердження факту перерахування на відкритий на ім`я відповідача рахунок кредитних коштів в розмірі 20000 грн 00 коп. представником позивача подано копію меморіального ордеру № TR.37660316.243653.65455 від 01 липня 2024 року. На підтвердження розміру заборгованості відповідача за Кредитним договором № АВНОСТ155101719853330801 від 01 липня 2024 року представником позивача подано виписку по кредиту від 26 травня 2025 року та розрахунок заборгованості за даним кредитним договором. Крім вищезазначених, представником позивача подані наступні докази: копія паспорта відповідача, копії установчих та дозвільних на здійснення фінансової діяльності документів, копію довіреності від 23 січня 2024 року на підтвердження повноважень представника. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу ст. ст. 626, 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Своїм підписом у Заяві про надання послуги «Швидка готівка» відповідач [PERSON] погодилася, що ознайомилася із запропонованими АТ «Акцент-Банк» умовами кредитування до укладення вищезазначеного кредитного договору та прийняв їх. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до умов Кредитного договору № АВНОСТ155101719853330801 від 01 липня 2024 року розмір процентів складає 85 % річних. Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Частина друга ст.1054 та частина друга ст.1050 ЦК України передбачає право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту у разі порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту. Відповідно до вимог ст. ст. 526 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт укладення між сторонами по справі Кредитного договору № АВНОСТ155101719853330801 від 01 липня 2024 року. Сторони по справі у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. Разом з тим, представник позивача просить стягнути із відповідача на користь позивача пеню в розмірі 488 грн 39 коп., посилаючись на те, що при її нарахуванні позивач орієнтувався не на загальне законодавство, а на спеціальне, зокрема Закон України «Про споживче кредитування» (п.6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення»). Згідно з положеннями ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 548 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Неодноразово воєнний стан продовжувався, останній раз - з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб відповідно до Указу Президента України, затвердженого Законом України № 4356-IX від 16 квітня 2025 року. Разом з тим, укладений між сторонами по справі Кредитний договір № АВНОСТ155101719853330801 від 01 липня 2024 року є споживчим, оскільки метою його отримання було придбання товару/здійснення платежу/плата послуг, тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до п.6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Із доданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що за Кредитним договором № АВНОСТ155101719853330801 від 01 липня 2024 року нарахована пеня на прострочену заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5 грн 22 коп., пеня на прострочену заборгованість за процентами в розмірі 1 грн 89 коп. Даний розрахунок містить також загальний залишок пені за порушення строків проведення розрахунків - 488 грн 39 коп. Разом з тим, незрозумілим є алгоритм нарахування загального залишку пені, з врахуванням розміру нарахованої пені на прострочену заборгованість за тілом кредиту та процентами. Представником позивача будь-яких доказів на підтвердження порядку нарахування загального розміру пені подано не було. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за Кредитним договором № АВНОСТ155101719853330801 від 01 липня 2024 року в розмірі 15018 грн 16 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 12048 грн 81 коп., заборгованість за процентами - 2969 грн 35 коп. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 96,85%, з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 2346 грн 09 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial