Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала, відзиву на позов не надала, просила про розгляд справи без її участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 07.05.2025р., 05.06.2025р., 22.07.2025р., будучи належним чином сповіщені, не явились, про причину неявки суд не сповістили, були попереджені, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у їх відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Відзивів на позов не надали. \~ \~ \~ \~Представник позивачки [PERSON] \~ [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія свідоцтв про народження відповідачів; копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва від 22.02.2006р. про право власності на нерухоме майно власники [PERSON] та [PERSON] (кожному належить по частці домоволодіння); копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.02.2006р.; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2014р. на земельну ділянку площею 0,25 га із кадастровим номером 5124182900:02:001:0219, розташовану по [ADDRESS] , виділену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копія витягу від 20.12.2014р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку (присадибну); копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2014р. на земельну ділянку площею 0,1294 га із кадастровим номером 5124182900:02:001:0218, розташовану по [ADDRESS] , виділену для ведення особистого селянського господарства; копія витягу від 19.12.2014р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку ( для ведення особистого селянського господарства); копія державного акту серії ЯМ №001792 від 05.09.2012р. на право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 2,00 га із кадастровим номером 5124182900:01:002:0713, розташовану на території Новосільської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району (за межами населеного пункту), виділену для ведення особистого селянського господарства; копія витягу від 26.06.2023р. із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 2,00 га; копія звіту від 22.06.2023р. про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] ; копія постанови нотаріуса від 28.06.2023р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 28.04.2025р.; копія заяви [PERSON] від 28.09.2021р. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; копія заяви [PERSON] від 28.09.2021р. про відмову від спадщини після смерті [PERSON] ; копії заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 02.11.2021р. про відмову від спадщини після смерті [PERSON] ; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 24.04.2025р. (дата заведення спадкової справи 12.01.2022р.). Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі являється вдовою нині померлого [PERSON] , відповідачі діти померлого. За життя [PERSON] належало майно: - частка житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] згідно свідоцтва від 22.02.2006р. про право власності на нерухоме майно; -земельна ділянка площею 0,25 га із кадастровим номером 5124182900:02:001:0219, розташована в с.Новосільське Ізмаїльського району Одеської області, виділена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2014р.; -земельна ділянка площею 0,1294 га із кадастровим номером 5124182900:02:001:0218, розташована в с.Новосільське Ізмаїльського району Одеської області, виділена для ведення особистого селянського господарства згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2014р.; -земельна ділянка площею 2,00 га із кадастровим номером 5124182900:01:002:0713, розташована на території Новосільської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району (за межами населеного пункту), виділена для ведення особистого селянського господарства згідно державного акту серії ЯМ №001792 від 05.09.2012р. на право власності на земельну ділянку. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] помер. Після смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] була його дружина та діти. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Про це свідчить її заява від 28.09.2021р. про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] також звернулись до нотаріуса із заявами, якими відмовились від прийняття спадщини за законом після смерті батька. Відповідач [PERSON] до нотаріуса за прийняттям спадщини не звертався, спадщину не прийняв, у судові засідання не явився, відзиву на позов не надав. У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину (на житловий будинок та земельні ділянки), їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані спадкові об`єкти. Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця. Отже, після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок та земельні ділянки, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином,\~ позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого чоловіка і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою\~ не визнана, відповідачі її не прийняли (відмовились від спадщини) та на неї не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті чоловіка у неї були відсутні належно оформлені правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок та земельні ділянки. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусу, по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих та технічних документів на будинок, земельні ділянки, розпорядження щодо їх цільового використовування тощо). Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подала заяву про прийняття спадщини та не заявила про відмову від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на житловий будинок та земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved