Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, 18.03.2019 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 501121215, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби з фіксованою ставкою 20,99% за користування кредитом. Загальний розмір кредиту 32 160, 00 грн. На виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором, Банком було видано кредит відповідачу, що підтверджується випискою по рахунку. В свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. 22.02.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ФОРТ» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. В подальшому 23.02.2021 року між ТОВ «ФК «ФОРТ» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 501121215 від 18.03.2019 року. Просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість у розмірі 38 795, 69 грн., а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9\~200, 00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач, в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення за зареєстрованим місцем проживання судових повісток поштовим зв`язком, які повернуті на адресу суду з позначкою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неявки суд не повідомив. Частина 4 ст. 223 ЦПК передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 18.03.2019 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 501121215, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби з фіксованою ставкою 20,99% за користування кредитом. Загальний розмір кредиту 32 160, 00 грн., строк кредитування 24 місяці. Підпис відповідача у паспорті споживчого кредиту від 18.03.2019 року, який був наданий для ознайомлення в письмовій формі, підтверджує той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ «АЛЬФА-БАНК». АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов договору перераховано відповідачу сума кредиту в розмірі 32\~160,00 грн. Позичальник - відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував. У зв`язку з тим, що відповідач не належним чином виконував взяті на себе кредитні зобов`язання, станом на 23.02.2021 року має заборгованість в сумі 38795, 69 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 21 271, 05 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 15\~524,64 грн., 2\~000 штраф, що підтверджено розрахунком заборгованості, який доданий до матеріалів справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. За приписами п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За приписами п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1\~ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно\~ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч.1\~ст.1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1\~ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно\~ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. 22.02.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ФОРТ» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. В подальшому 23.02.2021 року між ТОВ «ФК «ФОРТ» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 501121215 від 18.03.2019 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з реєстром боржників до договору факторингу № 1 від 22.02.2021 року загальний залишок заборгованості [PERSON] становить 38\~795,69 грн., яка складається із: 21 271, 05 грн. - тіло кредиту; 15\~524,64 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2\~000 грн. штраф. Згідно з реєстром боржників до договору факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021 року загальний залишок заборгованості [PERSON] становить 38\~795,69 грн., яка складається із: 21 271, 05 грн. - тіло кредиту; 15\~524,64 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2\~000 грн. штраф. З огляду на це, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, в сумі 38\~795,69 грн., яка складається із: 21 271, 05 грн. - тіло кредиту; 15\~524,64 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2\~000 грн. штраф. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 9200 грн. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, позивач просить стягнути на свою користь судові витрати в сумі 9200,00 грн., які були понесені ним при звернення до суду. На підтвердження наданих послуг позивач долучив до матеріалів справи: договір №03-07/24 про надання правової допомоги від 03.07.2024 року; акт прийому-передачі наданих послуг у справі за позовом до [PERSON] ; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; квитанцію про сплату 9200,00 грн. Суд приходить до переконання, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 9200,00 грн. є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим адвокатом на виконання даних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, а тому підлягають до стягнення у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved