Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідач на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей, неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за період з жовтня 2021 року по березень 2024 року, у розмірі 70 738 грн. 31 коп. В обґрунтування позову зазначено, що від шлюбу сторони у справі мають двох неповнолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Пологівського\~районного суду\~Запорізької області\~від 11.02.2019\~стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. На підставі вказаного рішення, Пологівським районним судом Запорізької області 04.04.2019 видано виконавчий лист 324/2279/18-2/324/189/2019, який знаходиться на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавче провадження № 58814911. Відповідач свої обов`язки щодо сплати аліментів виконує частково. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 43597-5-261, який надано 02.05.2024 відділом примусового виконання рішень, станом на 02.05.2024 заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з жовтня 2021 року по березень 2024 року становить 70\~738 грн. 31 коп. Позивачем нараховано неустойку за прострочення сплати аліментів, загальний розмір якої за період з жовтня 2021 року по березень 2024 року становить 380\~524 грн. 75 коп. Враховуючи вказані обставини, а також на положення ст. 196 СК України, виходячи з того, що сума неустойки (пені) за порушення відповідачем зобов`язань щодо сплати аліментів перевищує 100 відсотків заборгованості, позивач вважає, що стягненню з відповідача на її користь підлягає неустойка (пеня) в межах наявної заборгованості зі сплати аліментів на утримання 2 неповнолітніх дітей. Ухвалою судді від 30.07.2024 прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву [PERSON] , призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні. Встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. 17.10.2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення [PERSON] на позовну заяву [PERSON] , у яких він просив відмовити у задоволенні позову. У своїх письмових поясненнях відповідач зазначає, що у 2019 році позивач запропонувала йому стягнути з нього аліменти аби зменшити розмір аліментів на утримання його сина від першого шлюбу. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 11.02.2019 з відповідача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі частини від усіх його видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку. 27.11.2020 Пологівським районним судом Запорізької області було розірвано шлюб між сторонами у справі, але вони продовжували проживати разом в [ADDRESS] . Позивачка не працювала, доглядала дітей, а він забезпечував сім`ю в повному обсязі, возив їх на море кожного року, діти були забезпечені усім необхідним і нічого не потребували. [PERSON] не зверталася до виконавчої служби із заявою що він не сплачує аліменти, а навпаки писала заяви що він надає їй кошти. У квітні 2022 року їх сім`я вимушена була виїхати з дітьми з місця свого постійного проживання до м. Запоріжжя. Наразі вони є внутрішньо переміщеними особами. У м. Запоріжжі вони проживали разом у його дальнього родича, за адресою: [ADDRESS] . Він був вимушений продати свій автомобіль для того щоб орендувати житло для сім`ї та мати кошти на харчування. Вони орендували квартиру у [ADDRESS] . Лише 13.06.2022 він зміг влаштуватися на роботу. Вони з позивачкою проживали фактично однією сім`єю до липня 2022 року, у зв`язку з чим [PERSON] не зверталась до виконавчої служби із заявою про притягнення його до відповідальності за ухилення від сплати аліментів. Крім того, відповідач зазначив, що, на його думку, розрахунок пені зроблено позивачем невірно. Ухвалою суду від 21.02.2025, було зупинено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, справа №336/4549/24, провадження №2/335/161/2025, до набрання законної сили судовим рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за наслідками розгляду скарги [PERSON] на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мельникова Олега Андрійовича, стягувач [PERSON] , справа №324/2279/18, провадження №4-с/335/11/2025. Ухвалою суду від 01.07.2025 відновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса), про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, та призначено судове засідання на 29.07.2025. 28.07.2025 представником відповідача адвокатом Коломоєць І.В. подано до суду заяву про долучення додаткових доказів у справі, зокрема розрахунку заборгованості по аліментам від 19.03.2025. Позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] та державний виконавець у судове засідання, призначене на 29.07.2025, не з`явились, подавши до суду, кожен окремо, заяви про розгляд вказаної справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2016 року, який було розірвано рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 27.11.2020. [PERSON] та [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 03.01.2018 Пологівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.09.2018 виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Рішенням Пологівського\~районного суду\~Запорізької області\~від 11.02.2019,\~яке ухвалено\~до розірвання\~шлюбу,\~із [PERSON] \~стягнуто на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Постановлено стягнення аліментів почати з 13 грудня 2018 року (справа № 324/2279/18). На виконанні у державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мельникова Олега Андрійовича перебуває виконавче провадження № 58814911 з виконання виконавчого листа, виданого 04.04.2019 Пологівським районним судом Запорізької області у справі № 324/2279/18, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до їх повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно розрахунку заборгованості, який складений страшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мельниковим О.А., та долучений позивачем до позовної заяви, [PERSON] станом на 02.05.2024 мав заборгованість зі сплати аліментів за період з жовтня 2021 року по березень 2024 року у розмірі 70 738,31 грн. До матеріалів справи відповідачем долучено копії платіжних інструкцій з яких убачається, що він перераховував на користь [PERSON] грошові кошти, а саме 09.06.2023 у розмірі 2010, 05 грн., 07.04.2023 у розмірі 2010,05 грн., 10.03.2023 у розмірі 2010, 05 грн., 12.07.2023 у розмірі 2010,05 грн. Також, до матеріалів справи долучено розписки [PERSON] за серпень 2022 року, вересень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, березень 2023 року, квітень 2023 року про отримання нею коштів від [PERSON] . У січні 2025 року [PERSON] звертався до суду зі скаргою на на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мельникова Олега Андрійовича у виконавчому провадженні № 58814911 з виконання виконавчого листа № 324/2279/18, виданого 04.04.2019 Пологівським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ухвали Орджонікідзевського (Вознесенівського) районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2025, 10.04.2025 державний виконавець Мельников О.А. подав до суду розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 58814911, з якого вбачається, що державним виконавцем враховані надані боржником розписки про сплату ним стягувачеві грошових коштів та платіжні інструкції АТ «Укргазбанк» на загальну суму 21 000,00 грн. 10.04.2025 представник заявника адвокат Коломоєць І.В. звернулася до суду із заявою залишення скарги без розгляду, яка вмотивована тим, що державний виконавець припинив бездіяльність, що оскаржувалася, та здійснив перерахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням наданих боржником розписок про сплату ним стягувачеві грошових коштів та платіжних інструкцій АТ «Укргазбанк» на загальну суму 21000,00 грн. Згідно оновленого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, з урахуванням зазначених вище платежів, відповідач [PERSON] за період з жовтня 2021 року по березень 2024 року мав заборгованість зі сплати аліментів у загальному розмірі 52\~010 грн. 31 коп. Враховуючи ті обставини, що згідно оновленого розрахунку заборгованості, державним виконавцем після оскарження його дій враховані всі щомісячні платежі, здійснені [PERSON] на користь [PERSON] в якості сплати аліментів у спірний період, то при вирішенні питання про розмір пені, суд приймає до уваги саме оновлений розрахунок заборгованості по сплаті аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Таким чином, суд погоджується із формулою розрахунку пені, яка наведена [PERSON] у її позовній заяві. Разом із тим, враховуючи, що державним виконавцем було перераховано заборгованість по аліментам вже в ході судового розгляду вказаної справи, та враховані певні платежі, сплачені [PERSON] в якості аліментів на користь [PERSON] , але які не були враховані позивачем при розрахунку пені при зверненні до суду з позовом, суд, здійснивши розрахунок з урахуванням не врахованих позивачем сум, встановив, що розмір пені, за період з жовтня 2021 року по березень 2024 року включно, становить 324\~148 грн. 13 коп. Водночас, при визначенні суми пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує положення ч. 1 ст. 196 СК України в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня. Станом на 01.04.2024 у відповідача, згідно оновленого розрахунку державного виконавця, була наявна заборгованість у розмірі 52\~010 грн. 31 коп., а відтак саме таку суму суд вважає за необхідне стягнути в якості пені за несвоєчасну сплату аліментів. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) зазначено, що положення Цивільного кодексу України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Тобто, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. З огляду на викладені обставини, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 52\~010 грн. 31 коп.

Outcome: partial