Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 31629 грн 00 коп за договором позики від 22.11.2023 р та про відшкодування судових витрат. З позовної заяви вбачається, що 22 листопада 2023 року відповідачка позичила у [PERSON] 20730,00 грн, що в еквіваленті становить 560 доларів США, на власні потреби і зобов`язалась повернути кошти до 22 листопада 2024 року та сплатити 3% за кожен місяць користування позикою, про що власноручно склала письмову розписку. Проте у визначений Договором строк відповідачка свого зобов`язання за Договором позики не виконала, борг не повернула і не повертає його до цього часу. Тому позивач [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги повністю і стягнути з відповідачки в його користь 23276,00 грн простроченої заборгованості за основною сумою боргу (станом на 30.04.2025 офіційний курс долара по відношенню до гривні за даними НБУ 41,56 грн за 1 дол США) та 8353,00 грн відсотків за користування позикою, а всього 31629 грн 00 коп і судові витрати - 1211 грн 20 коп. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд справи судом в порядку спрощеного провадження без участі сторін, відзив на позов не подала. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли відносини позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 22 листопада 2023 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримала від [PERSON] у позику 20730,00 грн, що еквівалентно 560 доларам США, на власні потреби і зобов`язалась повернути кошти до 22 листопада 2024 року та сплатити 3% за кожен місяць користування позикою. На підтвердження укладення Договору позики та його умов 22.11.2023 року позичальник [PERSON] власноручно склала розписку (а.с.5), в якій вказала, що 22 листопада 2023 р одержала від [PERSON] в позику гроші в сумі 20730 грн, що еквівалентно 560 доларам США, для власних потреб. Отже, сторонами дотримано вимог закону щодо форми та умов договору позики, визначених у ст. 1047 ЦК України, Договір є укладеним з моменту передання грошей, тобто з 22 листопада 2023 р. [PERSON] свої зобов`язання за договором позики виконав та 22.11.2023 р передав [PERSON] у позику 20730 грн, що еквівалентно 560 доларам США. Відповідачка свого зобов`язання не виконала, не повернула у визначений Договором строк позикодавцю [PERSON] борг, еквівалентний 560 доларам США, та відсотки за користування позикою. На час звернення з позовом до суду борг відповідачкою не погашений. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Водночас Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання на території України грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одним із елементів належного виконання зобов`язання є його виконання у валюті, погодженій сторонами. У цій справі сторони погодили, що зобов`язання є повернення заборгованості в розмірі, який еквівалентний 560 дол. США на момент повернення боргу. Такий правовий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 500/5194/16 (провадження № 14-81цс24). З розрахунку позивача вбачається, що розмір заборгованості відповідачки за основною сумою боргу еквівалентний 560 дол. США і становить 23276 грн - (станом на 30.04.2025 офіційний курс долара по відношенню до гривні за даними НБУстановить 41,56 грн за 1 дол США а.с. 6), проценти за користування позикою в межах строку дії Договору з 22.11.2023 р по 22.11.2024 р становлять 8353 грн (560 дол.США : 100% х 3% х 12 місяців = 201 дол.США, що станом на 30.04.2025 за офіційним курсом долара по відношенню до гривні за даними НБУ становить 8353 грн). Таким чином загальна сума боргу відповідачки становить 31629 грн 00 коп (а.с.3). На підставі викладеного суд знаходить, що позовні вимоги є законними, підставними і обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути в користь позивача судові витрати в сумі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved