Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

У травні 2025 із позовом до суду звернувся [PERSON] , який просив внаслідок протиправних дій Вінницької окружної прокуратури, що полягають у неналежному розгляді звернення [PERSON] від 11.03.2024, що встановлено рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року справа №120/9341/24 стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON] , моральну шкоду у розмірі 1000 грн. Мотивує заявлену вимогу тим, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду визнано протиправними дії Вінницької окружної прокуратури щодо неналежного розгляду звернення [PERSON] від 11.03.2024 та зобов`язано Вінницьку окружну прокуратуру повторно розглянути заяву [PERSON] від 11.03.2024. Внаслідок протиправних дій Вінницької окружної прокуратури, [PERSON] , заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, розмір якої, позивач, оцінює в сумі 1 000 грн. Ухвалою суду від 02.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач Вінницька окружна\~прокуратура у встановлений судом термін відзив не надала. Представник відповідача Державної казначейської служби України просив відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач не навів жодної з підстав, передбаченої ч. 2 ст. 1167 ЦК України, для відшкодування моральної шкоди. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки. Зауважив, що жодних фактів, належних та допустимих доказів порушення Державною казначейською службою України прав та законних інтересів [PERSON] , в зв`язку з чим заявлено цей позов про відшкодування моральної шкоди, позовна заява не містить. Вважає, що Державна казначейська служба України не є відповідачем у справі. Представник позивача надав відповідь на відзив у якому проти обставин викладених у відзиві заперечив, посилався на практику Верховного Суду про обов`язкову участь органу Казначейської служби при розгляді такої категорії справ. Суд дослідивши надані докази установив, позивач засуджений до довічного позбавлення волі та відбуває покарання в ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» з 02.06.2010 року по даний час. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024, залишеним без мін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду, позов позивача задоволено та визнано протиправними дії Вінницької окружної прокуратури щодо неналежного розгляду звернення [PERSON] від 11.03.2024. Зобов`язано Вінницьку окружну прокуратуру повторно розглянути заяву [PERSON] від 11.03.2024. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. Разом з тим, спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, або їх посадовою чи службовою особою, визначені ст.ст. 1173, 1174 ЦК України. Так, відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ проделіктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії чи бездіяльності цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. І довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Наявність шкоди ще не породжує абсолютного права на її відшкодування будь-якою особою, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, інші докази (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19). Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95" Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" , - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивач не зазначив обставин, передбачених чинним законодавством, про обсяг і характер страждань в зв`язку з бездіяльністю Вінницької окружної прокуратури, характеру немайнових втрат, інших обставин , що впливають на рішення суду при визначенні розміру відшкодування . Тому суд, виходячи із засад розумності та справедливості, вважає за необхідне та можливе відшкодувати моральну шкоду, завдану позивачу з урвхуванням перенесених душевних страждань у сумі 100 грн. В задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави. Суд

Outcome: partial