Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] , за якою просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25.06.2022 року Виконавчим комітетом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 25.06.2022 року зроблено запис № 74. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 25.06.2022 року позивач [PERSON] , уклав шлюб із [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), який був зареєстрований Виконавчим комітетом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 25.06.2022 року зроблено запис № 74, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 20.09.2024 року. Від вищевказаного шлюбу дітей немає. З моменту одруження сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Фактично шлюбні відносини між ним і Відповідачем припинені. Спільне майно відсутнє. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Аналогічної думки притримується Відповідач. За ухвалою від 02.07.2025 року вищезазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, проте представник позивача адвокат Дудурич І.В. подав до суду заяву про визнання позову від 28.07.2025 року та розгляд спарви за відсутності відповідача та його представника. Судове засідання у справі було призначене на 29.07.2025 року на 16 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 25.06.2022 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), був укладений шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 74, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.09.2024 року. Від вищевказаного шлюбу дітей немає. Як стверджує позивач, з моменту одруження сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Фактично шлюбні відносини між ним і Відповідачем припинені. Спільне майно відсутнє. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Дійсно, суду надано заяву від 28.07.2025 року про визнання позову, за якою відповідач також зазначила, що просить змінити її прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. У відповідності зі ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак слід також відновити дошлюбне прізвище відповідача « [PERSON] ». Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору слід покласти на позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved