Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про скасування заходів забезпечення позову та зняття арешту з майна, посилаючись на те, що він з метою здійснення певних дій з переоформлення права власності на майно, звернувся до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Малютяк Альони Володимирівни. Однак здійснити право розпорядитися власним майном позивач не зміг, через встановлення заборони відчуження об`єктів нерухомого майна. Відповідно відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на все майно позивача відділом ДВС Новоархангельського районного управління юстиції накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 6974976, зареєстровано 08.04.2008 року Новоархангельського районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області на підставі постанови АА №957543 від 06.02.2008. 10 червня 2024 року позивач звернувся з письмовою заявою до Голованівського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з усього мого майна. Листом Голованівського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) позивача повідомлено, що на його майно накладено арешт, номер обтяження 6974976, зареєстровано 08.04.2008 року Новоархангельського районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області на підставі постанови АА №957543 від 06.02.2008, яка видана Новоархангельським РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області. Виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання ухвали Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2008 року про забезпечення позову [PERSON] щодо накладання арешту на майно позивача, закінчене у зв`язку з фактичним виконанням. Також позивача повідомлено, що зазначене виконавче провадження не збереглося за строком давності і ДВС не має повноважень зняти арешт з майна накладеного ухвалою суду. Рішення про зняття арешту може бути прийняте тим судом, який його наклав. З отриманих позивачем документів з Новоархангельського районного суду Кіровоградської області вбачається, що у провадженні суду перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2008 року з метою забезпечення позову на майно позивача накладено арешт. Крім цього, рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2008 року у справі №2-120/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, позов задоволено та здійснено поділ спільного майна подружжя. Позивач просить суд скасувати заходи забезпечення позову встановлені ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2008 року про накладання арешту на його майно та зобов`язати відповідача зняти арешт з усього його майна накладеного на підставі постанови АА №957543 від 06.02.2008, яка видана Новоархангельським РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області на виконання ухвали Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2008 року про забезпечення позову [PERSON] /а.с.1-3/. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача - Голованівського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Новоархангельського районного управління юстиції серії АА №957543 від 06.02.2008 року накладено арешт на все майно [PERSON] /а.с.6/. 10 червня 2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту/а.с.7/. Своєю інформацією №19454/30.2-25 від 12.05.2025 року Голованівський відділ державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) повідомив, що в ході перевірки виконавчих проваджень відносно [PERSON] в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, які перебували відносно нього на виконанні та згідно якого був накладений арешт було виявлено у спецрозділу: Виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання ухвали Новоархангельського райсуду від 04.02.2008 року про забезпечення позову [PERSON] щодо накладення арешту на автомобіль державний помер [NUMBER] та автомобіль марки Газ Саз 3507 державний реєстраційний номер [NUMBER] , постанова про відкриття ВП з накладенням арешту па маймо боржника від 05.02.2008 року, дане провадження закінчене на підставі того, що згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.02.2008 року накладено арешт на майно перелічене в ухвалі суду, про що винесена відповідна постанова про закінчення виконавчого провадження. Необхідно зазначити, що в паперовому варіанті виконавче провадження не збереглося за строком давності, термін зберігання, якого давно закінчився. Проте, в ході моніторингу виконавчих проваджень відносно позивача в АСВП, не знайдено жодного судового рішення виданого Новоархангельським райсудом яким був знятий арешт, який раніше був накладений Новоархангельським судом згідно ухвали суду від 05.02.2008 року. На підставі вищевикладеного для вирішення відповідного питання позивачу роз`яснено звернутися до Новоархангельського районного суду, який приймав рішення про накладення арешту /а.с.8/. Матеріали справи містять світлокопію ухвали Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2008 року, з відміткою про набрання законної сили 20.02.200 року, відповідно до якої вирішено з метою забезпечення позову [PERSON] накласти арешт на автомобіль марки RENAULT Kangoo 1.5 D державний реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіль марки ГАЗ-СА3 3507 державний реєстраційний номер [NUMBER] , оформлені на ім?я [PERSON] , а також на банківські депозити на підставі договору №577811/04Д в Новоархангельському ТВБВ №ІІ ВАТ комерційний банк «Надра» та на підставі договору №575462/04Д в Новоархангельському ТВБВ №ІІ ВАТ комерційний банк «Надра» укладені [PERSON] , проживаючого в [ADDRESS] , в межах заявлених позовних вимог. Виконання ухвали покладено на відділ державної виконавчої служби в Новоархангельському районі Кіровоградської області /а.с.11/. Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2008 року вирішено поділити житловий будинок із надвірними будівлями, що розташований у [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] , будинок виділити [PERSON] . Власником житлового будинку та надвірних будівель, що розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS] визнати [PERSON] . Поділити автомобіль RENAULT Kangoo, держаний номерний знак [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] , автомобіль виділити [PERSON] . Власником автомобіля RENAULT Kangoo, держаний номерний знак [NUMBER] визнати [PERSON] . Поділити автомобіль ГАЗ-САЗ держаний номерний знак [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] , автомобіль виділити [PERSON] . Власником автомобіля ГАЗ-САЗ держаний номерний знак [NUMBER] визнати [PERSON] . Поділити грошові кошти депозитного вкладу згідно договору №557811/04-Д строкового банківського вкладу (депозиту) "Класичний" від 07.02.2007 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] , між [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Стягнути з [PERSON] па користь [PERSON] її частку у спільній сумісній власності в сумі 16284,10 доларів США, що складає половину грошових коштів, згідно договору №557811/04-Д строкового банківського вкладу (депозиту) «Класичний» від 07.02.2007 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] . Поділити грошові кошти депозитного вкладу згідно договору №575462/04-Д строкового банківського вкладу (депозиту) «Класичний» від 05.02.2007 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] , між [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] її частку у спільній сумісній власності в сумі 3058,10 доларів США, що складає половину грошових коштів, згідно договору №575462/04-Д строкового банківського вкладу (депозиту) "Класичний" від 05.02.2007 року, укладеного між ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] . Вирішено питання про судові витрати. Рішення суду набрало законної сили/а.с.10/. Суд зауважує, що сторонами цивільного провадження є позивач та відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України). Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ч. 2 ст. 48 ЦПК України). Згідно зі ст. 124 Конституції України та частин 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Отже, таке право є абсолютним виражає демократичні засади суспільства, спрямоване на всебічний захист прав і громадянина. Традиційно, сторонами вважаються особи, які є учасниками спірних матеріальних правовідносин. Позивач - це особа, на захист прав та інтересів якої відкрито провадження у справі. Звернення до суду із позовом до конкретного відповідача, на цей час існує лише припущення щодо порушення прав позивача, яке підтверджується або спростовується під час розгляду справи в суді. Як правило, саме позивач ініціює процес шляхом подання позовної заяви. Відповідачем - є особа, на яку вказує позивач, як на порушника своїх прав, і тому саме позивач визначає, до кого пред`явити позов. Ч. 2 ст. 51 ЦПК України вказує, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. Належність відповідача визначається насамперед за нормами матеріального права. Право притягнення, заміни, притягнення в якості другого відповідача належить виключно позивачу, або уповноваженій ним особі. Якщо під час судового розгляду буде встановлено, що особа, до якої пред`явлено позов, не повинна відповідати за ним, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то суд має у позові відмовити. Суд констатує, що ініціатива заміни неналежного відповідача має виходити від позивача, який повинен подати відповідне клопотання. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20, вказав, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду загальноприйнято вважати, що принцип тлумачення закону на користь особи є однією з основних засад судочинства, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закон та його норми в такий спосіб, щоб максимально захистити права та інтереси особи; цей принцип також відомий як «in dubio pro persona» означає «у вагомих сумнівах на користь людини»; принцип тлумачення закону на користь особи не передбачає ігнорування закону, але вказує на те, що в спірних ситуаціях суди повинні намагатися вибрати інтерпретацію закону, яка максимально захищає права та інтереси саме особи (Постанова Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі №240/4894/23). Виходячи з наведеного, визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в його задоволенні. Як вбачається з позову позивачем заявлено правову вимогу про скасування заходів забезпечення позову та зняття арешту з майна, до позову долучено вище перелічені докази. Позивачем притягнуто в якості відповідача Голованівський відділ державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса). З рішення суду від 09.09.2008 року слідує, що цивільне провадження було відкрито за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного подружнього майна то відповідно належним відповідачем є зазначена вище особа (позивач), а не орган виконавчої влади. Виходячи із змісту завдань та основних засад цивільного судочинства позивач звертаючись до суду повинен самостійно визначати у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки в цивільному позові зазначений неправильний суб`єктний склад сторін. Суд вважає за доцільне зазначити, що в разі звернення до суду з матеріально-правовою вимогою про скасування заходів забезпечення позову та зняття арешту з майна позивач повинен вказати належного відповідача, а саме особу, за ініціативи якої порушувалось цивільне провадження. Також суд відмічає, що висновки по суті вирішення спору про обґрунтованість або необґрунтованість заявлених позовних вимог можуть бути зроблені судом за належного суб`єктного складу її учасників. Судові витрати по справі суд відносить за рахунок позивачки. На підставі наведеного, та

Outcome: dismissed