Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача АТ «АКЦЕНТ-БАНК»(далі- позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі- відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 15 листопада 2015 року у розмірі 13 786,22 гривень станом на 24 листопада 2024 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7 602,30 гривень, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 6 183,92 гривні, а також судові витрати у розмірі 3 028,00 гривні. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у Заяві. Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит ( встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Разом з тим, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 24 листопада 2024 року має заборгованість - 13 786,22 гривень. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS - повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав AT "Акцент Банк". Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.З урахуванням зазначеного позивач просить суд стягнути наведену заборгованість за кредитним договором б/н від 15 листопада 2015 року, а також судові витрати зі сплати судового збору. Будь-яких заяв та клопотань в ході проведення судового розгляду від відповідача не надходило. Рух справи 11 грудня 2024 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява АТ «АКЦЕНТ-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2024 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги, у разі нявки відповідача не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Єдиного державного демографічного реєстру, отриманих судом відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив суд про причини неявки та не подав відзив, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», у зв`язку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів від 25 квітня 2018 року змінено організаційно-правову форму та назву Позивача з ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» на АТ «АКЦЕНТ-БАНК», про що зазначено у пункті 1.1. Статуту АТ «АКЦЕНТ- БАНК». Згідно з банківською ліцензією №16 від 09 жовтня 2009 року, ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" має право здійснювати банківські операції, визначені частиною 1 та пунктами 5-11 частини 2 статті 47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність». З матеріалів справи вбачається, що 15 листопада 2015 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК». У заяві зазначено прізвище відповідача, його анкетні дані, а також, що відповідач висловив свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розміщеними в рекламному буклеті складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, відповідач ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення та згоден з його умовами, екземпляр договору про надання банківських послуг отримує шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www. a-bank.com.ua. До позовної заяви банком додано витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті АТ «А-Банк», Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» . Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 24 листопада 2024 року заборгованість [PERSON] складає 13 786,22 грн, з яких 7 602,30 грн - заборгованість за кредитом; 6 183,92 грн - заборгованість за відсотками, 0, 00 грн. - штрафи. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять, умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України вказано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Приписами частини 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За правилами статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частина 1 статті 663 ЦК України вказує на те, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умов розроблює підприємець (в даному випадку банк). Так як умови договору розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на редакцію статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як зазначено в статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так, судом встановлено, що [PERSON] є споживачем банківських послуг та заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 15 листопада 2015 року, а саме заборгованість за простроченим тілом кредиту, яка склала 7 602,30 грн є не погашена станом на момент подання позовної заяви до суду, що підтверджується розрахунком суми заборгованості. Таким чином, враховуючи вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «АКЦЕНТ-БАНК» не повернуті, суд вбачає наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника [PERSON] суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7 602,30 грн. Крім того, згідно статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В частини 1 статті 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту у розмірі 7 602,30 гривень(сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит у розмірі 6 183,92 грн. Отже, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором б/н від 15 листопада 2015 року, посилався на анкету-заяву, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ - Банк», які розміщені на сайті А-Банк та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD». Позивач вважає, що підписана [PERSON] . Анекета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та Правиласми, які викладені на банківському сайті https://a-bsnk.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Разом з тим, судом встановлено, що у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг процентна ставка не була зазначена. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту у розмірі 7 602,30 гривень (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит у розмірі 6 183,92 грн. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у частині стягнення відсотків нарахованих на прострочений кредит, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за Договором від 15.11.2015, посилається на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та Правил, які розміщені на його сайті. Судом встановлено, що у вказаних документах не містить підпису споживача, що свідчать, про те, що сторони не домовилися у письмовому вигляді про розмір відсотків за неповернутий в строк кредит. Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом у справі, так як цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони(банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено постановою Верховного Суду України від 11 березня 2015 року(провадження № 6-16цс15) і не спростовано банком при розгляді вказаної справи. В цьому випадку також неможливо застосувати до зазначених правовідносин правила частини 1 статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, так як Умови, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово ним змінювались в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із цим позовом. З огляду на вказані обставини, тобто за відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують зазначених обставин. Крім того, надані банком Правила надання банківських послуг АТ «А-БАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені, як у цьому випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Таким чином відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів від суми неповернутого в строк кредиту, яку у відповідності до частини 2 статті 625 ЦПК України позивач вважав встановленою за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 46,8%. Вищевказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, яка була врахована судом при ухваленні рішення. Також слід зазначити, що договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів" (далі - Закон № 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини 1 статті Закону №1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, слід зауважити, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ "А-БАНК" дотримався вимог, передбачених частиною 2 статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Таким чином, суд вважає, оскільки при зверненні до суду з даним позовом в частині нарахування вказаних відсотків, банк посилається на те, що їх нарахування передбачено Договором (Умови та правила надання банківських послуг), а Витяг з Умов та Правил не містить підпису відповідача, то відсутні підстави вважати, що сторони погодили розмір процентів за прострочення виконання основного зобов`язання, а тому вимога щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 6 183,92 грн не підлягають задоволенню. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ - БАНК» заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 46,8%. Щодо розподілу судових витрат За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 грн - платіжне доручення). Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то понесені позивачем судові витрати на підставі частини 1 статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 669,64 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial