Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі - Товариство) звернулося до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві відображено наступну позицію (а.с. 2 - 10). На підставі укладеного 23 січня 2022 року договору кредитної лінії № 313507645 (далі - кредитний договір) ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надано [PERSON] кредит у виді встановленого кредитного ліміту - 6 900 грн. на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 649 % річних, строком на 16 днів (з можливістю пролонгації строку кредитування). Позичальник грошові зобов`язання за договором (щодо повернення кредиту, сплати процентів) належним чином не виконував, у зв`язку із чим виникла заборгованість. Внаслідок передачі прав вимоги за численними факторинговими договорами й додатковими угодами до них, право вимоги за кредитним договором від 23 січня 2022 року № 313507645 перейшло до позивача. За вказаних обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 12 265,09 грн. (що станом на 07 квітня 2025 року складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 6 409,35 грн., заборгованості за процентами - 5 855,74 грн.). Відзив на позов не надходив. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання вдруге не з`явився, про причини неявки, їх поважність суд не оповістив; будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності її учасників. Судом встановлено, що 23 січня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] в електронній формі укладено договір кредитної лінії №313507645, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 6 900 грн. на строк 16 днів (з можливістю пролонгації відповідно до п.1.7, 1.8 Договору) з наданням коштів траншами у межах кредитного ліміту та зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі дисконтної процентної ставки - 0,01 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.9.1 Договору), індивідуальної процентної ставки - 2,10 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.9.2 Договору), базової процентної ставки - 2,10 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.9.3 Договору). Указаний договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами. [PERSON] кредитний транш у розмірі 6 900 грн. (згідно з п.1.3 Договору) одержав 23 січня 2022 року, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі, платіжним дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про переказ коштів згідно з договором № 313507645 отримувачу [PERSON] . Як встановлено ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів внаслідок чого, відповідно до розрахунку, станом на 07 квітня 2025 року допустив заборгованість в сумі 12 265,09 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 6 409,35 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 5 855,74 грн. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк (ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України. Суд вважає, що кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит, а останній користувався кредитними коштами, проте неналежним чином виконував зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість. Розмір заборгованості за кредитним договором суд визнає обґрунтованим. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) укладено договір факторингу № 28/1118-01 про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] згідно з договором № 313507645. Згідно із п. 2.2. цього договору, фактор одержав право вимагати від боржника належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається. 31 липня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 31/0724-01, згідно з умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право грошової вимоги до боржника [PERSON] згідно договору № 313507645. 14 березня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відповідно до укладеного договору факторингу № 140325-У відступлено ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії від 23 січня 2022 року № 313507645 на суму 12 265,09 грн. (що станом на 07 квітня 2025 року складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 6 409,35 грн., заборгованості за процентами - 5 855,74 грн.). Як встановлено ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Суд визнає, що невиконанням умов кредитного договору порушені права нового кредитора у зобов`язанні, тому позивач має право вимагати сплати відповідачем заборгованості. Відповідно до змісту позовної заяви, позивач просить стягнути на його користь судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору - 2 422,40 грн. та витрат на правову допомогу - 7 000 грн. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн. (а.с.1). В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу надано договір від 17 березня 2025 року № 17/03/25-02, укладений між Товариством та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», додаткову угоду № 5 до договору про надання правничої допомоги, витяг з акту прийому - передачі наданих правових та юридичних послуг. Згідно з договором, додатковою угодою, витягом з акту прийому - передачі наданих послуг, розмір винагороди за надання правової допомоги щодо примусового стягнення заборгованості з божника [PERSON] - складення позовної заяви та вивчення матеріалів справи становить 7 000 грн. Як встановлено ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved