Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, в обґрунтування якого зазначив, що з 13.04.2005 по 26.08.2024 перебував у трудових відносинах з відповідачем. Відповідач з ним до теперішнього часу не розрахувався, розмір заборгованості по заробітній платі складає 70547,00 грн. Посилаючись на ст.ст. 47, 116\~КЗпП України просив стягнути з відповідача на свою користь дану заборгованість. Відповідач надав відзив на позовну заяву, де просив у позові відмовити, в обґрунтування якого вказав, що сума невиплаченої заробітної плати згідно довідки від 05.05.2025 становить 70072,00 грн. Причиною несвоєчасної виплати є факт відповідач перебував та перебуває у тяжкому економічному стані, що спричинено фінансовою кризою в країні, розірванні контактів з РФ, які складали питому вагу в загальній кількості, фінансові збитки. Просить врахувати ситуацію, яка склалася внаслідок війни і поставила завод на межук виживання, оскільки наявна заборгованість з вересня 2020 року по заробітній платі складає 130,5 млн. грн., відсутність обігових коштів, одноденний режим роботи на протязі 2019-2023 років. Крім цього, вважає, що позивач пропустив 3-х місячний строк звернення до суду відповідно до ст. 233 КЗпП України, оскільки той знав про заборгованість з 2022 року, а звернувся до суду 17.01.2025. Позивачем надані заперечення на відзив. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Сторони до судового засідання не з`явилися, про час та дату розгляду справи повідомлені відповідно до ЦПК України, позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Заяв та клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, відповідачем також не надано відзив на позовну заяву, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. \~ \~ \~ \~ІІІ. Процесуальні дії у справі 14.04.2025 на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у спрощеному позовному провадженні, розгляд справи по суті призначений на 28.05.2025. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем 13.04.2005 по 26.08.2024, звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою. Згідно повідомлення без номера, дати та найменування підприємства, позивачу на підставі ч. 1 ст. 116 КЗпП, при звільненні з підприємства належить сума 70547 грн., повідомлення підписано бухгалтером. Згідно довідки відповідача, станом на 05.05.2025 заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі і кінцеву розрахунку становить 70072,00 грн, довідка підписана керівником та головним бухгалтером та засвідчена печаткою підприємства. \~ \~ \~ \~V. Оцінка суду \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами. За змістом ч. 1 ст.\~21\~Закону України\~«Про оплату\~праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі ст. 115 ч. 1 КЗпП України, ст. 24 ч. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. За змістом ст. 116 КЗпП України, при звільненні\~працівника виплата\~всіх сум,\~що належать\~йому від\~підприємства,\~установи,\~організації,\~провадиться в\~день звільнення.\~Якщо працівник\~в день\~звільнення не\~працював,\~то зазначені\~суми мають\~бути виплачені\~не пізніше\~наступного дня\~після пред`явлення\~звільненим працівником\~вимоги про\~розрахунок.\~Про суми,\~нараховані та\~виплачені працівникові\~при звільненні,\~із зазначенням\~окремо кожного\~виду виплати\~(основна\~та додаткова\~заробітна плата,\~заохочувальні та\~компенсаційні виплати,\~інші виплати,\~на які\~працівник має\~право згідно\~з умовами\~трудового договору\~і відповідно\~до законодавства,\~у тому\~числі при\~звільненні)\~роботодавець повинен\~письмово повідомити\~працівника в\~день їх\~виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. \~ \~ \~ \~Позивач був\~звільнений 26.08.2024,\~але заборгованість\~по заробітній\~платі в\~сумі 70072,00\~грн станом на час складання довідки 05.05.2025, виплачена не була, а тому вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку. Суд вважає, що заборгованість підлягає стягненню саме на підставі довідки відповідача станом на 05.05.2025, оскільки вона підписана керівником та головним бухгалтером та засвідчена печаткою підприємства. Щодо доводів відповідача про війну, тяжкий економічний стан підприємства, відсутність обігових коштів та врахування цього як підставу для невиконання зобов`язання з оплати праці [PERSON] , суд зауважує, що згідно\~ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», заробітна плата виплачується працівникові на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства. Одноденний режим роботи підприємства, простій, скрутне матеріальне становище не є підставами, щоб не виплачувати заробітну плату та кінцевий розрахунок при звільненні в розумінні ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», оскільки місто Дніпро не перебуває в переліку територій, де вудуться активні бойові дії. Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ст. 116). Домашній працівник має право звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Повідомлення без номера, дати та найменування підприємства, про те, що позивачу на підставі ч. 1 ст. 116 КЗпП, при звільненні з підприємства належить сума 70547,00 грн, яке підписано бухгалтером, не містить інформації про одержання його позивачем від відповідача, а тому суд вважає, що доводи підприємства про застосування ст. 233 КЗпП України не заслуговують на увагу, оскільки підприємством не надані докази коли саме отримав позивач письмове повідомлення про заборгованість при його звільненні. \~ \~ \~ \~VІ. Розподіл судових витрат між сторонами \~ \~ \~ \~В силу ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави, пропорційно задоволених вимог, підлягає стягненню судовий збір в сумі 1199,21 грн. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 47, 115, 116, 233 КЗпП України, ст.ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial