Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за Кредитними договорами №010/64683/82/1308721 від 25.11.2021 в розмірі 14171.86 грн. та №5314960045 від 22.09.2020 в розмірі 12980.38 грн., а всього стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі 27152.24 грн. та понесені судові витрати у сумі 3028,00 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] уклали Кредитний договір №010/64683/82/1308721 від 25.11.2021, підписанням якого позичальник підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією Правил та тарифів банку на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. 20.11.2024 між АТ "Райффайзен Банк" та ТОВ "ФК" Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-73, у відповідності до умов якого, АТ "Райффайзен Банк" передає (відступає) ТОВ "ФК "САПБ" за плату, а ТОВ "ФК "САПБ" приймає належні АТ "Райффайзен Банк" Права Вимоги до Боржників, вказані в Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 22.11.2024 до Договору відступлення права вимоги №114/2-73 від 20.11.2024, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 14171.86 грн., з яких: 14171.86 грн. сума заборгованості за основною сумою. Позивач вказує, що відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Також, з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24.05.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 22.09.2020 між [PERSON] та ТОВ «ФК» Центр фінансових рішень» було укладено Кредитний договір №5314960045 від 22 вересня 2020 року. З Договором, Паспортом кредиту та Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ "ФК"ЦФР" (розміщені на сайті ТОВ "ФК"ЦФР" www.kreditmarket.ua) та з якими позичальник ознайомився до укладення Договору та до яких позичальник приєднався підписавши договір, складають єдиний кредитний договір. На підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої Права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває Права вимоги первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них. 04.04.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 Реєстру Прав Вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 12980.38 грн., з яких: 2517.81 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 0.07 грн. загальна заборгованість по відсоткам; 10462.5 грн. загальна заборгованість по комісії. Позивач вказує, що відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені Кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 04.04.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення підпису одноразовим ідентифікатором. Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконав свої зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодних платежів для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Вказані обставини змушують звернутися до суду з цим позовом. 17 червня 2025 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала, хоча про день розгляду справи повідомлялася належним чином рекомендованими повідомленнями вих.№0610261662887, №06.10266948967 в яких стоїть відмітка «вручено 20.06.2025, 09.07.2025» (а.с.58, 59). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. \~ \~ \~ \~У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Заяви, клопотання: заява представника позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с.7 позовної заяви). \~ \~ \~ \~ \~Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.50-52), про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із копії додатку до Заяви про акцепт Публічної пропозиції, Заяви про відкриття Карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка №010/64683/82/1308721 від 25.11.2021» та паспорту споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» (а.с.8-10) судом встановлено, що 25.11.2021 АТ «Райффайзен Банк Аваль» надало [PERSON] кредит у сумі 10000 грн., строк кредитування 48 місяців. Процентна ставка фіксована 45% річних. Відповідач погодившись з умовами власноруч підписала Заяву та Паспорт споживчого кредиту. Із копії виписки по рахунку від 14.03.2025 (а.с.11) судом встановлено, що з 01.12.2021 по 22.11.2024 [PERSON] користувалася кредитними коштами. Із копії розрахунку заборгованості (а.с.12) судом встановлено, що з 26.11.2021 по 21.11.2024 АТ «Райффайзен Банк Аваль» нарахувало [PERSON] 14171.86 грн. загальну заборгованість станом на 22.11.2024. Із копії паспорта громадянина України № [NUMBER] від 22.01.2019 (а.с.13-14) судом встановлено, що відповідач [PERSON] народилася [INFO] Старий Збараж Збаразького району Тернопільської області, зареєстрована [ADDRESS] . Із копії Договору відступлення права вимоги №114/2-73 від 21.11.2024 (а.с.15-17) судом встановлено, що АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Райффайзен Банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників від 21.11.2024. Із копії витягу з реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №114/2-73 від 21.11.2024 (а.с.18) судом встановлено, що АТ «Райффайзен Банк» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» боржника [PERSON] , яка має заборгованість у сумі 14171,86 грн. за кредитним договором №010/64683/82/1308721. Із копії Кредитного договору №5314960045 від 22.09.2020, паспорту кредиту та Заяви-анкети на отримання кредиту (а.с.19-20) судом встановлено, що 22.09.2020 ТОВ «ФК`ЦФР» надало [PERSON] кредит у сумі 23250 грн., строк кредитування 18, Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту складає 35806.94 грн. Реальна річна процентна ставка, % річних 79.64. Погашення проводити згідно п.6 Паспорту кредиту. Із копії розрахунку заборгованості (а.с.21) судом встановлено, що станом на 30.04.2024 заборгованість за кредитом не погашена, залишок заборгованості складає 12980.38 грн. Із копії Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 (а.с.23-24) судом встановлено, що ПАТ «Таскомбанк» передає (відступає) ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень"приймає належні ПАТ «Таскомбанк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Із копії Договору факторингу №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 (а.с.25-27) судом встановлено, що ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень" передає (відступає) ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, що підтверджено актом прийому-передачі реєстру боржників від 04.04.2024. Із копії витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 (а.с.28) судом встановлено, що "ФК "Центр фінансових рішень" передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» боржника [PERSON] яка має заборгованість у сумі 12980.38 грн. за кредитним договором №5314960045. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими відповідачу надано грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договорами, відповідач зобов`язалася повернути кредити та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. \~ \~ \~ \~Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12\~ЦПК\~України доведення умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №751/861/17 (провадження №61-28582ск18). Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі №161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження №61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виходячи зі змісту\~ст.22\~ЗУ\~«Про\~платіжні\~системи\~та\~переказ\~коштів України» документами, які можуть підтвердити факт проведення розрахункових операцій, є такі види розрахункових документів, як платіжні доручення, платіжна вимога-доручення, розрахунковий чек, платіжна вимога та меморіальний ордер. Відповідно до п.62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка по рахунку, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом, і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц, від 04вересня 2024 року у справі №426/4264/19. Матеріали справи містять виписки по рахунку та розрахунки заборгованості за кредитними договорами, в яких зазначено про те, що загальна заборгованість 14171.86 грн. (а.с.12), - 12980.38 грн. (а.с.21). Тобто, суду позивачем надано докази користування відповідачем кредитними коштами. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені\~Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Подібні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку були укладені договори про надання кредитів в письмовій формі, на підставі яких між ними виникли відповідні кредитні правовідносини. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість по кредитам у сумі 27152.24. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією №113464 від 16.05.2025, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 3028,00 гривень, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved