Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

11.02.2025 до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку, надійшла вказана вище позовна заява, у якій позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на садовий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом за померлим [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер: 3221888000:24:039:0161) та на садовий будинок, який розташований на даній земельній ділянці за цією ж адресою: [ADDRESS] . Позивач у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] . 23.10.2024 на ім`я [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перепелицею Н.Ю. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку. 02.12.2024 цим же нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №107/02-31 щодо видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на вищезазначений будинок, оскільки в свідоцтві про право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] (шістдесят один) виданого Сувидською сільською радою Вишгородського району Київської області 27.11.2003, на підставі рішення №56 виконкому Сувидської сільської ради від 24.10.2003, не вказано назву вулиці на якій розташовано будинок. Відповідно, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація про державну реєстрацію права власності на заявлене нерухоме майно відсутня, тому позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання 08.04.2025 о 12:15. Також, вказаним судовим рішенням, за клопотанням позивача та у порядку, встановленому статтею 84 ЦПК України, витребувано: у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перепелиці Н.Ю. належним чином завірену копію спадкової справи №11/2024 (у спадковому реєстрі №72288228); у Комунального підприємства Київської обласної ради «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» інформаційну довідку щодо нерухомого об`єкта: садового будинку [ADDRESS] . 11.03.2025 до суду, через систему «Електронний суд», від відповідача Пірнівської сільська рада надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не висловлюючи свою позицію щодо позову та не надаючи відзиву на позовну заяву. 19.03.2025 до суду, засобами поштового зв`язку від відповідача КП «Вишгородське БТІ» на виконання вимог ухвали суду від 20.02.2025 у частині витребування доказів, надійшов лист, у якому зазначено, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи на об?єкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , право власності зареєстровано за [PERSON] - 1/1 частка, на підставі свідоцтва про право власності від 27.11.2003, видане згідно рішення Сувидської сільської ради №56 від 24.10.2003, (зареєстровано в БТІ 12.01.2004, під реєстровим №223 в книзі №3, реєстраційний номер 3644927). За результатами технічної інвентаризації від 29.09.2003 загальна площа садового будинку складала 45,1 кв.м.. В цілому домоволодіння складалося з наступних будівель та споруд: садовий будинку літ.»А», літня кухня - літ. «Б», вбиральня - літ. «В», теплиця «Г», огорожа - «№1-5», свердловина - I. Разом з тим повідомлено, що інформаційну довідку КП Вишгородське БТІ не можуть надати, оскільки доступу до реєстру БТІ не має. 02.04.2025 до суду, засобами поштового зв`язку, від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Н.Перепелиці надійшли документи спадкової справи, витребувані ухвалою суду від 20.02.2025. Підготовче судове засідання, призначене на 08.04.2025, не відбулося, у зв`язку із відсутністю головуючого судді через тимчасову непрацездатність (лікарняний). При цьому до суду з`явився представник позивача. Наступну дату підготовчого засідання визначено 17.06.2025 о 10:00, про що повідомлено учасників провадження. У призначене підготовче судове засідання з`явилася представник позивача адвокат Янголь О.В. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце судового засідання, своїх представників до суду не направили, правом подати відзив на позовну заяву не скористалися. Враховуючи клопотання представника відповідача Пірнівської сільської ради про розгляд справи у їх відсутності, відсутність заперечень у представника позивача, за відсутності у неї заяв/клопотань, які підлягають вирішенню у підготовчому провадження, ухвалою суду, внесеною до протоколу судового засідання 17.06.2025, закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду на 28.07.2025 о 16:00 про, що повідомлено учасників провадження у встановленому законом порядку. У судове засідання, призначене на 28.07.2025, учасники провадження не з`явились, при цьому представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності сторін, суд враховує наявність у матеріалах справи клопотань представника позивача, представника відповідача Пірнівської сільської ради про розгляд справи у їх відсутності, з урахуванням положень статті 223 ЦПК України та відсутність будь-яких заяв від відповідача КП Вишгородське БТІ про поважність причин неявки та/або клопотань про неможливість розгляду справи у їх відсутності. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено, що [INFO] , у віці 88 років у м.Києві, помер [PERSON] , [INFO] , актовий запис №5579 (а.с. 37). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, судом встановлено, що позивач [PERSON] , є донькою [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 33-36). Як убачається із матеріалів спадкової справи №11/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 62-200), 11.04.2024 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перепелиці Н.Ю. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , зазначаючи про відсутність інших, крім неї, спадкоємців. Так, 16.06.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перепелицею Н.Ю. видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на належну спадкодавцеві частину квартиру [ADDRESS] (а.с. 146, 147, 148). Крім цього, 23.10.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перепелицею Н.Ю. видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0498 гектарів, кадастровий номер 3221888000:24:039:0161, розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для колективного садівництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №039968, виданого Сувидською сільською радою народних депутатів Вишгородського району Київської області 17.03.1998 на підставі рішення Сувидської сільської ради народних депутатів від 29.01.1998 № 74. Право власності спадкодавця [PERSON] на цю земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом №358554827 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 34, 171, 172, 173). 30.10.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перепелицею Н.Ю. також видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0205 гектарів, кадастровий номер 3221888000:24:033:0006, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, Пірнівська ТГ, МСТ «Дружба», цільове призначення: для колективного садівництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії II-КВ №039968, виданого Сувидською сільською радою народних депутатів Вишгородського району Київської області 17.03.1998 на підставі рішення Сувидської сільської ради народних депутатів від 29.01.1998 №74 (а.с. 191, 192, 193). Водночас, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перепелиці Н.Ю. від 02.12.2024 відмовлено громадянці [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на садовий будинок за адресою: [ADDRESS] (шістдесят один) після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно (а.с. 10-11, 198-199). У вказаній постанові, приватним нотаріусом зазначено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта та суб`єкта, шляхом безпосереднього доступу Перепелицею Н.Ю., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформація про державну реєстрацію права власності на заявлене нерухоме майно відсутня. Спадкоємцем [PERSON] було надано свідоцтво про право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , виданого Сувидською сільською радою Вишгородського району Київської області 27.11.2003, на підставі рішення № 56 виконкому Сувидської сільської ради від 24.10.2003 та у поданому свідоцтві про право власності не вказано назву вулиці на якій розташований будинок. 12.12.2024 адвокат О.Янголь звернулася до Пірнівської сільської ради та до КП Київської обласної ради «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» із адвокатським запитом про надання інформації щодо первинних документів та будь-яких інших відомостей, на підставі яких видавалося свідоцтво права власності на садовий будинок, де б була зазначена повна адреса, за якою він розташований, а саме: [ADDRESS] (а.с. 12-13, 15-16). У відповіді Пірнівської сільської ради від 23.12.2024, наданої на адвокатський запит [PERSON] , зазначено, що відповідно до рішень Кабінету Міністрів України по децентралізації, відбулася реорганізація Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області шляхом приєднання до неї інших сільських рад, згідно рішення від 26.11.2020 №07-01-VII «Про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання до Пірнівської сільської ради», а саме: Вищедубечанської, Воропаївської, Жукинської, Лебедівської, Новосілківської, Нижчедубечанської, Сувидської. Розпорядчі документи по 2020 рік включно, створені вищевказаними сільськими радами до об`єднання, передані до Національного архівного фонду згідно з вимогами Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи», внаслідок чого розпорядженні Пірнівської сільської ради відсутні (а.с. 14). КП Київської обласної ради «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» супровідним листом від 22.01.2025 надіслав [PERSON] рішення виконавчого комітету Сувидської сільської ради від 24.10.2003 №56 «Про оформлення права власності на садовий будинок» (а.с. 17). Так, у вказаному рішенні зазначено «1. Оформити право приватної власності на садовий будинок по [ADDRESS] з господарчими будівлями за [PERSON] . 2. Вишгородському бюро технічної інвентаризації видати свідоцтво про право власності на садовий будинок та зареєструвати право власності на цю будівлю» (а.с. 18). Як убачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.11.2003 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником садового будинку, що за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 45,1 кв.м, літня кухня «Б», вбиральня «В», таплиця «Г», огорожа 1-5, свердловина «І», на підставі рішення виконкому Сувидської сільської ради від 24.10.2003 №56 (а.с. 25, 26, 101). У технічному паспорті на садовий будинок кооперативного дачного фонду по вулиці Нарциссів, СТ «Колос», масив «Дружба, площею 45,1 кв.м, його власником є [PERSON] (а.с.27-29, 102-105). Як зазначено у довідці ГО МСТ «Дружба» від 03.08.2024, [PERSON] дійсно є членом садового товариства «Колос» та користується земельною ділянкою площею 0,050 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Кадастровий номер 3221888000:24:039:0161. На даній земельній ділянці побудований садовий будинок площею 45,1 кв.м, /рік побудови 1991 року/, який розташований за адресою : [ADDRESS] . Державний Акт на право приватної власності на землю II-КВ №039968, виданий 17.03.1998. Також йому належить ділянка площею 0,0205 га, кадастровий номер 322188800:24:033:0006. Заборгованості по земельній ділянці немає. Пайовий внесок сплачено повністю (а.с. 23, 106). Так, як встановлено приватним нотаріусом та це убачається із матеріалів спадкової справи, [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка 3221888000:24:039:0161, площею 0,0498 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 152, 153, 154 -159, 162, 163, 165) А згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за реєстровим №3644927 від 12.01.2004 [PERSON] на праві приватної власності належав судовий будинок, загальною площею 45,1 кв.м, що за адресою: [ADDRESS] . При цьому, назву вулиці, на якій розташований вказаний садовий будинок, не зазначено (а.с. 136-137, 164, 165-166). У листі КП «Вишгородське БТІ» від 13.03.2025, надісланого до суду на виконання вимог ухвали суду від 20.02.2025 у частині витребування доказів, зазначено, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , право власності зареєстровано за [PERSON] - 1/1 частка, на підставі свідоцтва про право власності від 27.11.2003, видане згідно рішення Сувидської сільської ради №56 від 24.10.2003, (зареєстровано в БТІ 12.01.2004, під реєстровим №223 в книзі №3, реєстраційний номер 3644927). За результатами технічної інвентаризації від 29.09.2003 загальна площа садового будинку складала 45,1 кв.м.. В цілому домоволодіння складалося з наступних будівель та споруд: садовий будинку літ.»А», літня кухня - літ. «Б», вбиральня - літ. «В», теплиця «Г», огорожа - «№1-5», свердловина I (а.с. 59). Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з позовом про визнання за нею права власності на садовий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , вказує, що вона, як донька померлого, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка звернулася до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та видачі свідоцтв на спадкове майно, при цьому у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на спадкове майно будинок [ADDRESS] , приватним нотаріусом було відмовлено з підстав пропуску назви вулиці, на якій розташовано будинок у свідоцтві про право власності та її відсутність у інформації з Державного реєстру речових прав на вказане нерухоме майно. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пункти 1, 2, 3, 4 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Так, відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статей 1218, 1220, 1221 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно із частиною першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як передбачено частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України, передбачено, що черговість спадкування за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Як встановлено судом спадкоємцем першої черги за законом майна після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] (позивач у справі). Позивач, як єдиний спадкоємець, виконала усі умови, передбачені законом, для прийняття спадщини і отримання свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON] , але вона позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на частину спадкового майна, а саме на садовий будинок [ADDRESS] , через причини, які від неї не залежать. Станом на\~сьогодні,\~інших,\~крім позивача,\~спадкоємців судом\~не встановлено\~та за іншими особами право власності на будинок [ADDRESS] , не зареєстровано і ніким не оспорюється, а відповідачі у справі не надали будь-яких заперечень щодо визнання права власності за позивачем на спадкове майно за законом після смерті її батька. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (стаття 41 Конституції України). Згідно із статтею 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи, що позивач є спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , якому належав садовий будинок [ADDRESS] , та за відсутності правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно із зазначенням вулиці, на якій розташований будинок, у позивача не має іншої можливості, а ніж у судовому порядку встановити своє право на спадщину, яке у неї виникло у зв`язку із смертю батька, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а відтак наявні правові підстави визнати за [PERSON] право власності на вказаний садовий будинок в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки зазначене нерухоме майно є спадковою масою спадкодавця. Визнання права власності за позивачем на будинок, не порушить прав інших осіб.

Outcome: approved