Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 11.06.2025 надійшла позовна заява від ТОВ «ФК «ЕЙС» до [PERSON] \~про стягнення заборгованості. В обґрунтування поданого позову ТОВ «ФК «ЕЙС» зазначено про те, що 23.02.2024 ТОВ «Макс кредит» ( далі - Первісний кредитор, Кредитодавець) та Відповідач уклали Кредитний договір №00-9640844 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. Відповідно до умов вказаного Договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 6000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. \~ \~ Згідно із п. 1.4. кредитного договору № 00-9640844 від 23.02.2024 процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. За умовами Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в розмірі 766,50 відсотків річних, що становить 2,10 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним («Базова процентна ставка»). Водночас, якщо позичальник здійснить дострокове повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку дисконтного періоду, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування кредитом будуть визначатися за процентною ставкою 551,15 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 1,51 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним («Дисконтна процентна ставка»). Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі та 21.10.2022 перерахував грошові кошти в сумі 6000,00 грн. на банківську карту відповідача. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути на його користь із відповідача разом із понесеними судовими витратами та сплаченим судовим збором за подання позовної заяви до суду. Кредитний договір підписано Відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора - 82404, що є належним і допустимим доказом укладення правочину між сторонами. Після здійснення акцепту Позичальником, Кредитодавець наклав на Кредитний договір кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника із кваліфікованою електронною позначкою часу. Вказані дії підтверджуються положеннями Кредитного договору, а також Довідкою про ідентифікацію. Між Первісним кредитором та Позивачем 21.10.2024 року укладено Договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС (далі Договір Факторингу), відповідно до умов якого Позивачеві відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №00-9640844 від 23.02.2024. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 21102024 від 21.10.2024 від ТОВ «Макс Кредит» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 42\~164,40 грн. ТОВ «ФК» «ЕЙС» свої зобов`язання за Договором №00-9640844 від 23.02.2024 виконало та надало відповідачу обумовлені Договором кредитні кошти. Водночас, в порушення вимог Договору, [PERSON] свої зобов`язання за Договором не виконав, не повернув кредитні кошти та не сплатив проценти за користування ними. Станом на дату звернення до суду заборгованість за вказаним Договором становить 42164,40 грн, з яких 6300,00 грн заборгованість по кредиту, 35864,40 грн заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Відтак, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №00-9640844 на загальну суму 42164,00 грн. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив суд розглядати справу за його відсутності, вимоги заяви підтримав, у випадку неявки відповідача у судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 12.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись. У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Згідно положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що між ТОВ «ЕЙС» та відповідачем укладено договір № 00-9640844 від 23.02.2024 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов якого позикодавець надає позичальнику кредит у сумі 6300,00 грн (п. 1.2 Договору) строком на 360 днів (п. 1.3 Договору) із застосуванням стандартної процентної ставки 2,47 % (два цілих 47 сотих) % на день (п. 1.4.1. Договору) та зниженої процентної ставки 1(один цілих) % від суми кредиту за кожен день користування та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня (п. 1.4.2 Договору), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.1 Договору). У п. 2.8. Договору сторони погодили, що кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачу Кредиту : «23» лютого 2024 року, сума кредиту перераховується Кредитодавцем в сумі 6000 грн на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Відповідно до п. 2.2. Договору, цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Вказаний Договір разом із Паспортом споживчого кредиту до нього з аналогічними Договору умовами підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора «82404», що свідчить про повне ознайомлення відповідача із умовами кредитування в ТзОВ «ЕЙС» та повне погодження ним цих умов. Первісний кредитор свої зобов`язання за Договором виконав та надав відповідачу грошові кошти в обумовленому Договором у розмірі, що підтверджується додатоком до інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» вих. №1289/10 від 30.10.2024 де ТОВ «МАКС КРЕДИТ» надає додаткову інформацію щодо, перерахування коштів через платіжний сервіс «Platon» (ТОВ "Платежі Онлайн") [PERSON] в сумі 6000 (шість тисяч) грн. 23.02.2024 о 18:48 год. на маска картку клієнта [NUMBER] . Надходження коштів підтверджується витребуваними доказами, а саме: випискою про рух коштів по рахунку [PERSON] від 23.02.2024. Водночас,\~в порушення\~вимог Договору,\~ [PERSON] \~свої зобов`язання\~за Договором\~не виконав,\~не повернув\~кредитні кошти\~та не\~сплатив проценти\~за користування\~ними,\~внаслідок чого,\~станом на\~11.06.2025,\~заборгованість за\~вказаним №\~00-9640844\~від 23.02.2024\~ становить 42164,00 грн, з яких 6300,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 35864,40 грн заборгованість за відсотками. Вказане підтверджується випискою з особового рахунку за період 21.10.2024 -15.05.2025. В подальшому, 23.02.2024 року між ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 21102024-МК/Ейс, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 00-9640844 від 23.02.2024, що укладений між ТОВ «Макс кредит» та [PERSON] . Факт укладення Договору відступлення прав вимоги № 00-9640844 від 23.02.2024 та передання права вимоги за кредитним договором № 00-9640844 від 23.02.2024 підтверджується платіжною інструкцією, скріпленим печатками і підписами сторін Витягом із Реєстру боржників до вказаного Договору стосовно заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 00-9640844 від 23.02.2024 на загальну суму 42164,40 грн, з яких 6300,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 35864,00 грн заборгованість за відсотками. Отже, позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» набув права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 00-9640844 від 23.02.2024. Судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також із їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Окрім того, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», який регулює відносини між кредиторами, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит, в тому числі (ст. 3 Закону) передбачено права кредитодавця стягувати з позичальника комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 23.02.2024 між ТОВ «Макс кредит» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №00-9640844. За вказаним договором позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 6000 грн, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» за вих. № 1289/10 від 30.10.2024. Між ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «ФК «ЕЙС» 23.02.2024 року укладено Договір факторингу № 21102024-МК/Ейс, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 00-9640844 від 23.02.2024, що укладений між ТОВ «Макс кредит» та [PERSON] . Указані встановлені обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що відповідачем грошові кошти за цим кредитним договором були отримані на виконання умов договору. Однак, після закінчення строку кредитування [PERSON] не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними. Отже, [PERSON] у визначеному договором порядку не виконав свій обов`язок щодо повернення кредитних коштів та не сплатила проценти за користування ними, а тому з нього, у порядку переуступки права вимоги, на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» слід стягнути утворену заборгованість, що як вбачається із розрахунку заборгованості за відповідним кредитним договором, складає у загальному розмірі 42164,40 грн, з яких 6300,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 35864,40 грн заборгованість за відсотками. Надаючи оцінку доказам у справі, що розглядається, суд звертає увагу на те, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Виписка з особового рахунку за кредитним договором № 00-9640844 від 23.02.2024, наданий позивачем, відповідає вимогам до первинних документів, що підтверджують наявність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ЕЙС». Вказана виписка з особового рахунку є офіційним документом, що виготовляється уповноваженим працівником фінансової установи у ліцензованому програмному забезпеченні, у якому вбачаються усі наявні на рахунку Клієнта кошти та фіксується їх розподіл на погашення заборгованості. Наданий розрахунок підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових зазначеної заборгованості за кредитом. Вказана позиція прослідковується у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, а саме вказується на те, що наданий розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Отже, розрахунок заборгованості є актуальним, а також належним доказом що підтверджує наявність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЕЙС», право вимоги до останнього отримано ним внаслідок укладення Договору факторингу із первісним кредитором.\~ При цьому, відповідачем суду не надано контррозрахунок заборгованості чи підтверджень сплати ним утвореної заборгованості за кредитним договором. Вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору № 00-9640844 від 23.02.2024 та обґрунтованості позовної вимоги про стягнення заборгованості за ним із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідача, та, як наслідок, наявність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про задоволення позову у повному обсязі. Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами перед судом доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах із [PERSON] , а тому з останнього на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 00-9640844 від 23.02.2024, яка в сукупному розмірі складає 42164,40 грн, з яких 6300,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 35864,00 грн заборгованість за відсотками. Розподіл судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Оскільки позов ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] задоволено повністю, з останнього на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у повному розмірі, а саме 2422,40 грн. Також задоволенню підлягають судові витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved