Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

Заявник звернулась в суд з заявою, в якій просить встановити факт народження нею, яка не перебуває у шлюбі, дитину чоловічої статі - [PERSON] , який народився [INFO] у місті Донецьк Донецької області; в актовому записі про народження записати її матір`ю дитини, запис про батька внести на підставі ч.1 ст. 135 СК України - [PERSON] . Заяву обґрунтовує тим, що вона в зареєстрованому шлюбі не перебуває. Від свого цивільного чоловіка вона [INFO] в медичному закладі ГБУ ДНР «ДРПЦ ім. проф. В.К.Чайки» м. Донецька народила сина [PERSON] . Факт народження сина підтверджується медичним свідоцтвом про народження серія 21 № 2024011482 від 22.08.2024 року, виданим ГБУ ДНР «ДРПЦ ім. проф. В.К.Чайки» м. Донецька, а також свідоцтвом про народження дитини [NUMBER] , від 30.08.2024 року, виданим відділом ЗАЦС Шахтарського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції ДНР. Відповідно до листа-роз`яснення Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (лист від 22.04.2021 N° 985/0/208-21) скасовано вимогу надання відмови від органів державної реєстрації актів цивільного стану у реєстрації народження особи при зверненні до суду с заявою про встановлення Факту народження особи на тимчасово окупованій території, так як свідоцтво про народження дитини видане відділом ЗАЦС Шахтарського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції ДНР (російською мовою), який є нелегітимним органом, що непідконтрольний державній владі України та розташований на тимчасово окупованій території Донецької області. Встановлення факту народження дитини необхідно для отримання свідоцтва про народження, яке буде видане відповідним державним органом України. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись, представник заінтересованої особи надала суду заяву про розгляд справи без участі, не заперечує проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи та надавши їм правову оцінку, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що в м. Донецьк Донецької області в медичному закладі ГБУ ДНР «ДРПЦ ім. проф. В.К.Чайки» м. Донецька 22.08.2024 заявник [PERSON] , [INFO] , громадянка України, народила сина [PERSON] . Факт народження сина заявниці підтверджується медичним свідоцтвом про народження серія 21 № 2024011482 від 22.08.2024 року, виданим ГБУ ДНР «ДРПЦ ім. проф. В.К.Чайки» м. Донецька, а також свідоцтвом про народження дитини [NUMBER] , від 30.08.2024 року, виданим відділом ЗАЦС Шахтарського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції ДНР. У відповідності до частин 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема (згідно з п. 7 цієї ж статті), справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Частиною 1 ст.135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають органи РАЦСу, а є лише підставою для їх одержання. Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження...Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультативної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Як зазначила заявник, встановлення факту народження дитини необхідно для отримання свідоцтва про народження, яке буде видане відповідним державним органом України. Судом береться до уваги практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, це стосується висновків ЄСПЛ, зроблених у справах проти Туреччини («Loizidou V. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії («Mozer v. the Republic of Moldova and'Russia», «llascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до вимог ч.4 ст. 317 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню, його оскарження не зупиняє виконання вказаного рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved