Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Представник позивача Тараненко А.І. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 13.02.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 295108286 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором № MNV84АА2. Відповідно до кредитного договору відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 22000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, та позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов зазначених в договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Кредит було надано безготівковим перерахуванням на банківську картку № [NUMBER] . 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги у тому числі і за кредитним договором № 295108286 від 13.02.2022 року, строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договр факторингу №?28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №?27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №?31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №?32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, кредитні кошти не повернув. Станом на 29.01.2025 року заборгованість за договором № 295108286 від 13.02.2022 року становить 30527,20 грн., з яких: заборгованість по кредиту 22000,00 грн., заборгованість по несплачених відсоткам 8527,20 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 295108286 від 13.02.2022 року у розмірі 30527,20 грн.; та судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить розглядати справу за відсутністю представника позивача, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач не з`явилася у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходит до наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що 13 лютого 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 295108286 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором № MNV84АА2. Відповідно до кредитного договору відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 22000,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] , на строк на 30 днів до 15.03.2022р., зі сплатою відсотків в розмірі 2,10 % за кожен день користування кредитом, 087% від суми річних. Відповідно до п.11.1 договору, строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту у вигляді Кредитної лінії, що визначається з врахуванням факту настання чи не настання обставин передбачених цим Договором, або до моменту дострокового розірвання Договору. У будь-якому разі зобов?язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. Відповідно до п.11.3 договору, сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 12 ЦК України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах передбаченим цим Договором. Відповідно до довідки щодо дій позичальника в ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та\~\~ [PERSON] підписано 13.02.2022 року одноразовим ідентифікатором № MNV84АА2, сума кредиту 22000,00 грн., строк кредитування 30 днів зі сплатою відсотків в розмірі 0,87 % . Відповідно до платіжнихого доручення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало\~\~ [PERSON] на платіжну картку № [NUMBER] згідно договору № 295108286 від 13.02.2022 року грошові кошти у розмірі 22000,00 грн. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги у тому числі і за кредитним договором № 295108286 від 13.02.2022 року. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №175 від 05.05.2022, ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 295108286 від 13.02.2022 року, боржник\~\~ [PERSON] . Сума заборгованості 24596,00 грн., з яких: заборгованість по кредиту\~22000,00 грн., заборгованість по несплачених відсоткам\~2596,00 грн. 27 травня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги у тому числі і за кредитним договором № 295108286 від 13.02.2022 року. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №1 від 27.05.2024, ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 295108286 від 13.02.2022 року, боржник\~\~ [PERSON] . Сума заборгованості 30527,20 грн., з яких: заборгованість по кредиту\~22000,00 грн., заборгованість по несплачених відсоткам\~8527,20 грн. 26 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК«Ейс» було укладено договір факторингу № 26/12/Е, відповідно до якого до ТОВ «ФК«Ейс» перейшло право вимоги у тому числі і за кредитним договором № 295108286 від 13.02.2022 року. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №26/12/Е від 26.12.2024 року, ТОВ «ФК «Ейс» набуло право вимоги за кредитним договором № 295108286 від 13.02.2022 року, боржник [PERSON] . Сума заборгованості 30527,20 грн., з яких: заборгованість по кредиту 22000,00 грн., заборгованість по несплачених відсоткам 8527,20 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 295108286 від 13.02.2022 року заборгованість [PERSON] , станом на 29.01.2025 року складає 30527,20 грн., з яких: заборгованість по кредиту\~22000,00 грн., заборгованість по відсоткам\~8527,20 грн. 27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Ейс» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» укладено договір про надання правової допомоги № 27/12/24-01, та підписано протокол погодження видів правової допомоги та договірної ціни. 27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Ейс» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» укладено додаткову угоду №6 до договору про надання правової допомоги від 27 грудня 2024 року, в якому під п/н 39 зазначено кредитний договір № 295108286 від 13.02.2022, боржник\~\~ [PERSON] . Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 27.12.2024 року, вартість послуг з надання правничої допомоги за позовом ТОВ «ФК «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 295108286 від 13.02.2022 року склала 7000,00 грн. У відповідності до\~ст. 2 ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Устатті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048\~ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6\~статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»,\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд звертає\~увагу,\~що правовідносини\~за договором кредитної лінії №295108286 від 13.02.2022\~року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , виникли саме 13.02.2022 року, тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, на який посилається позивач. Отже, на момент укладення договору факторингу 28 листопада 2018 року, не могло бути предметом останнього право будь-якої вимоги за неіснуючим на той час кредитним договором №295108286 від 13.02.2022\~року, що в свою чергу виключає відступлення\~та набуття відповідного права вимоги за кредитним договором №295108286 від 13.02.2022\~ року, як ТОВ «Таліон Плюс», так і в подальшому ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс». Разом з тим, підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17). При цьому, чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. Також Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20). Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20). Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» не\~доведено порушення\~його прав\~з боку\~відповідача та\~наявність у\~останнього права\~звернення до\~суду з\~позовом про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором \~№295108286 від 13.02.2022\~ року, який був укладений після відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «Таліон Плюс». На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд відмовляє в стягненні з відповідача на користь позивача судового збору та витрат на правничу допомогу, оскільки в задоволенні позовних вимог було відмовлено в повному обсязі.

Outcome: dismissed