Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, з урахуванням уточненої позовної заяви мотивуючи свої вимоги тим, що 09 січня 2024 року о 09 годині 10 хвилин водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Форд, державний номерний знак [NUMBER] , по вул. Кайдацький шлях біля е/о №385 у м. Дніпрі, при зміні напрямку руху не переконався у безпеці та вчинив зіткнення з автомобілем БМВ, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] , який рухався у попутному напрямку, та в результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначені автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Вказує, що транспортний засіб БМВ Х5, державний номерний знак [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] , а на час зіткнення автомобілів за кермом вказаного транспортного засобу знаходився [PERSON] . Вину [PERSON] встановлено на підставі постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2024 року в адміністративній справі №205/876/24. На час ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Екологія-Д». Згідно висновку експерта вартість матеріального збитку, завданого [PERSON] , як власнику транспортного засобу БМВ Х5, державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок його пошкодження в результаті ДТП 09 січня 2024 року, складає 774\~295,60 грн., а ринкова вартість аварійно пошкодженого транспортного засобу після ДТП складає 435\~186,45 грн. Відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ від 30 травня 2023 року, цивільно-правова відповідальність відповідача КП «Жилсервіс-5» ДМР на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Брокбізнес» (на теперішній час АТ «СК «ББС Іншуранс») з лімітом відповідальності 160\~000 грн. за шкоду заподіяну майну, франшиза - 3\~200 грн. 08 квітня 2024 року АТ «СК «ББС Іншуранс» здійснило часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 132\~591,50 грн. Зазначає, що при цьому, сума в розмірі 24\~208,50 грн. підлягає стягненню з АТ «СК «ББС Іншуранс», як різниця між розміром страхової суми (160\~000 грн.) та фактично виплачених коштів (132\~591,50 грн.), а також відніманням розміру франшизи (3\~200 грн.). Враховуючи вказане, сума матеріального відшкодування, що підлягає стягненню з ТОВ «Екологія-Д» становить 420\~695,60 грн., що є різницею між матеріальним збитком в розмірі 774\~295,60 грн. та розміром фактичного продажу пошкодженого транспортного засобу 200\~000 грн., а також з відніманням фактичного виплаченого страховою компанією страхового відшкодування 132\~591,50 грн. та не виплаченого страхового відшкодування 24\~208,50 грн., а також з додаванням розміру франшизи 3\~200 грн. Посилається також на те, що через протиправні дії водія [PERSON] у позивачів виникли порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, що потребує від них додаткових фізичних зусиль, моральних страждань та психоемоційних навантажень, що в свою чергу є підставою вважати, що позивачам було завдано моральну шкоду, розмір якої кожен з них особисто оцінив в 100\~000 грн. У зв`язку з чим, він звернувся до суду з цією позовною заявою, в якій просив: стягнути на користь позивача [PERSON] : з АТ «СК «ББС Іншуранс» страхове відшкодування в розмірі 24\~208,50 грн.; з ТОВ «Екологія-Д» матеріальну шкоду в розмірі 420\~695,60 грн.; з ТОВ «Екологія-Д» на користь позивачів моральну шкоду в розмірі по 100\~000 грн. на кожного, а також покласти судові витрати на відповідачів. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Від представника АТ «СК «ББС Іншуранс» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона просила суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначила, що при дослідженні наданого представником позивачів висновку експерта №04/24 від 23 січня 2024 року було встановлено ряд обставин та невідповідностей, які викликають обґрунтовані сумніви у його правильності, а саме, у висновку зазначені пошкодження, що не підтверджуються фото і актом огляду (вітрове скло вартістю 25\~770 грн.; рульовий механізм вартістю 97\~212 грн.), а також нараховано ПДВ на запасні частини. 18 грудня 2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська задоволено клопотання представника позивачів [PERSON] про виключення неналежного відповідача КП «Жилсервіс-5» ДМР і залучення належного відповідача ТОВ «Екологія-Д». Представником відповідача ТОВ «Екологія-Д» сформовано в системі «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивачам. В обґрунтування зазначивши, що позовні вимоги щодо стягнення різниці між ринковою вартістю аварійно пошкодженого автомобіля після ДТП та ціною продажу транспортного засобу є такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на їх невідповідність нормам чинного законодавства України. Вказує, що відповідно до матеріалів справи (висновок №04/24 від 23 січня 2024 року) вбачається, що транспортний засіб БМВ, державний номерний знак [NUMBER] , вважається фізично знищеним, і тому [PERSON] , як власник аварійно знищеного транспортного засобу має право на відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Зазначає, що фактичні дії [PERSON] щодо відчуження транспортного засобу БМВ за договором купівлі-продажу №1249/2024/4394801 від 22 березня 2024 року вказують на його незгоду із визнанням наведеного транспортного засобу фізично знищеним. Залишаючи в своєму розпорядженні аварійно пошкоджений транспортний засіб [PERSON] , має право на відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. В порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України до позовної заяви не надано обґрунтованого розрахунку сум, що стягаються. Єдиним наявним у матеріалах справи документом, що містить формулу розрахунку розміру матеріальної шкоди за заявленою позовною вимогою є позовна заява. Вважає розмір моральної шкоди в сумі 100\~000 грн. за заявленими окремо кожним з позивачів позовними вимогами є значно завищеним та таким, що не відповідає принципу розумності і справедливості. 29 січня 2025 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 03 червня 2025 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про виклик у судове засідання судового експерта Пилипенка А.І. для надання пояснень щодо висновку експерта №04/24 по судовій транспортно-товарознавчій експертизі щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ від 09 січня 2024 року. Представник позивачів Ткачук В.А. та позивач [PERSON] подали до суду заяви в яких просив розгляд справи провести за їх відсутності, підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити. Від представника відповідача ТОВ «Екологія-Д» до суду надійшла заява в якій вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та розглянути справу без її участі. Представником відповідача АТ «СК «ББС Іншуранс» Молдавською О.В. надано відзив на позовну заяву в якому вона заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Третя особа [PERSON] надав суду заяву в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі та вказав, що не підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, заслухавши представників сторін, пояснення експерта, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 06 лютого 2024 року, яка набрала законної сили 17 лютого 2024 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.(т. 1 а. с. 12). Зі змісту вищезазначеної постанови судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 09 січня 2024 року о 09 годині 10 хвилин водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Форд, державний номер [NUMBER] , по вул. Кайдацький шлях, біля е/о № 385 у м. Дніпрі, при зміні напрямку руху не переконався у безпеці та вчинив зіткнення з автомобілем БМВ, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у попутному напрямку, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Форд, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , у результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 4 статті 82\~ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Матеріалами справи підтверджено, що поліс №ЕР-214878147 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів діє з 00:00 01 червня 2023 року по 31 травня 2024 року і був чинним на дату дорожньо-транспортної пригоди (09 січня 2024 року), та вбачається, що страховиком транспортного засобу Ford CARGO 2533 SCK-22, номерний знак [NUMBER] , є ПрАТ «СК «Брокбізнес», а страхувальником вказано КП «Жилсервіс-5» ДМР, з розміром франшизи - 3\~200 грн. (т. 1 а.с. 74). Як вбачається з довідки КП «Жилсервіс-5» ДМР, підприємство не перебувало у трудових відносинах з [PERSON] (т. 1 а.с. 131). Відповідно до договору оренди автотранспорту №01/10/2019 від 01 жовтня 2019 року КП «Жилсервіс-2» ДМР та ТОВ «Екологія-Д» уклали договір за умовами якого КП «Жилсервіс-2» ДМР (орендодавець) передало ТОВ «Екологія-Д» (орендар) у користування автомобілі для використання в господарській діяльності підприємства (т. 1 а.с. 138-139). Матеріали справи також містять акт приймання-передачі об`єкта оренди від 01 жовтня 2019 року, який було підписано представниками КП «Жилсервіс-2» ДМР (орендодавець) та ТОВ «Екологія-Д» (орендар), в якому зазначено перелік транспортних засобів, які передано орендарю (т. 1 а. с. 133). З наявної у матеріалах справи додаткової угоди від 12 січня 2021 року до договору оренди автотранспорту №01/10/2019 від 01 жовтня 2019 року, у зв`язку зі міною балансоутримувача транспортних засобів та будівельних машин змінено орендодавця за договором з КП «Жилсервіс-2» ДМР на КП «Жилсервіс-5» ДМР (т. 1 а. с. 130). В матеріалах справи також наявна додаткова угода від 12 травня 2023 року до договору оренди автотранспорту №01/10/2019 від 01 жовтня 2019 року за умовами якої, у зв`язку з перереєстрацією на нового балансоутримувача транспортного засобу внесено відповідні зміни до договору щодо транспортного засобу Ford Cargo 2533 SCK-22, державний номер [NUMBER] на державний номер [NUMBER] (т. 1 а. с. 140). Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу Ford Cargo 2533 SCK-22, реєстраційний номер [NUMBER] є КП «Жилсервіс-5» ДМР (т. 1 а. с. 132). Також судом встановлено, що відповідно до висновку експерта №04/24, який складено 23 січня 2024 року, судовим експертом Пилипенком А.І., який відповідно до вимог п. 5 ст. 106 ЦПК України обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдивий висновок, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля BMW X5 35i 3.0 xDrive, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , внаслідок його пошкодження при ДТП 09 січня 2024 року, складає 774\~295,60 грн. Ринкова вартість аварійно пошкодженого вказаного автомобіля після ДТП 09 січня 2024 року складає 435\~186,45 грн. (т. 1 а. с. 14-69). В матеріалах справи наявний лист АТ «СК «ББС Іншуранс» №545-11 від 12 березня 2024 року про те, що страховою компанією прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль BMW, державний реєстраційний номер [NUMBER] , згідно полісу ОСЦПВНТЗ №ЕР-214878147 від 30 травня 2023 року в розмірі 132 591,50 грн. (т. 1 а.с. 73). Відповідно до долученого до матеріалів справи скріншоту з мобільного застосунку 08 квітня 2024 року суму страхового відшкодування в розмірі 132 591,50 грн. було перераховано позивачу [PERSON] (т. 1 а. с. 75). Судом також встановлено, що відповідно до долученого до матеріалів справи АТ «СК «ББС Іншуранс» звіту №156621 про оцінку колісного транспортного засобу від 18 лютого 2024 року, який було виконано суб`єктом оціночної діяльності СПД-фізичною особою [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданий власнику BMW X5 35i 3, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 155 960,62 грн., у тому числі ПДВ на запасні частини, та 135 791,50 грн. без ПДВ на запасні частини (т. 1 а.с. 187-195). Матеріали справи містять договір купівлі-продажу транспортного засобу №1249/2024/4394801 від 22 березня 2024 року, відповідно до змісту якого судом встановлено, що [PERSON] (продавець) передав у власність (продав) [PERSON] (покупець) автомобіль BMW X5, VIN: [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , а за домовленістю сторін вартість транспортного засобу складає 200\~000 грн. (т. 1 а. с. 70-71). Крім того, з наявної у матеріалах справи розписки від 22 березня 2024 року, [PERSON] зазначив, що купив вищевказаний транспортний засіб зі значними механічними пошкодженнями після ДТП за суму 200\~000 грн. (т. 1 а. с. 72). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Частиною 1 статті 1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтями 3, 5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених у ст. 37 цього закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із ч. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 вказала, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника. Іншої норми, яка визначала б особливості відповідальності осіб, що застрахували свою цивільну відповідальність, у главі 82 ЦК України немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Також у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку ВСУ щодо абсолютності права потерпілого в ДТП на відшкодування шкоди її заподіювачем визначивши, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених законом випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за законом не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). У відповідності до змісту ст. 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Ford CARGO 2533 SCK-22», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , була застрахована у АТ «СК «ББС Іншуранс», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-214878147, відповідно до якого страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000 грн., за шкоду заподіяну майну 160 000 грн. Під час судового розгляду встановлено, що АТ «СК ««ББС Іншуранс» було сплачено страхове відшкодування шкоди [PERSON] у розмірі 132\~591,50 грн., що підтверджується скріншотом з банківського застосунку, наданим позивачем, та підтверджено/визнано представником АТ «СК ««ББС Іншуранс» у відзиві на позовну заяву (т. 1 а.с. 184-185). За змістом ч. 1-3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Згідно із частиною п`ятою статті 106 ЦПК України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Також, як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження матеріальної шкоди завданої пошкодженням належного позивачу [PERSON] транспортного засобу, позивачем було надано висновок експерта №04/24, який складено 23 січня 2024 року, судовим експертом Пилипенком А.І., який відповідно до вимог п. 5 ст. 106 ЦПК України обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдивий висновок, та який був підготовлений для подання до суду. Згідно вказаного висновку вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля BMW X5 35i 3.0 xDrive, державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження при ДТП 09 січня 2024 року, складає 774 295,60 грн. Ринкова вартість аварійно пошкодженого автомобіля BMW X5 35i 3.0 xDrive, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , після ДТП 09 січня 2024 року складає 435 186,45 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року, прийнятій за результатами розгляду справи №914/881/17, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України». Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Крім того, долучений АТ «СК ««ББС Іншуранс» до матеріалів справи звіт №156621 про оцінку колісного транспортного засобу від 18 лютого 2024 року, було виконано суб`єктом оціночної діяльності СПД-фізичною особою [PERSON] , при тому, що з матеріалів справи встановлено, що 24 січня 2024 року огляд транспортного засобу BMW X5, державний реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював [PERSON] , про що свідчить долучений разом із вказаним звітом акт огляду транспортного засобу (т. 1 а.с. 194), але жодних доказів його повноважень на представництво АТ «СК «ББС Іншуранс» суду не було надано, та в матеріалах справи відсутній акт/протокол огляду транспортного засобу безпосередньо оцінювачем [PERSON] . Пунктом 4.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (в редакції на момент спірних правовідносин) передбачено, що у звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ зазначається така інформація: а) повне найменування суб`єкта оціночної діяльності, його місцезнаходження, телефон (факс), номер та термін дії сертифіката суб`єкта оціночної діяльності; б) дата надходження матеріалів для оцінки і дата підписання звіту (акта), висновку; в) найменування юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка призначила (замовила) оцінку КТЗ; г) питання (завдання), що поставлені перед оцінювачем (експертом) (мета оцінки); ґ) назва об`єкта (об`єктів), представленого для оцінки; д) найменування юридичної особи (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи), місцезнаходження (місце проживання) власника майна та його майнові права на КТЗ; е) відомості про фізичну особу, що здійснює оцінку КТЗ: посада, прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальності (загальна й оціночна за напрямом програми базової підготовки), стаж роботи за цими спеціальностями, учений ступінь і вчене звання (за наявності), номер, дата видачі кваліфікаційного свідоцтва та посвідчення про підвищення кваліфікації; є) інформація, що має значення для виконання оцінки, з посиланням на джерела її отримання; ж) клопотання оцінювача, експерта про надання додаткових матеріалів, результати їх розгляду (якщо це мало місце); з) перелік використаних довідкових джерел інформації, літератури із зазначенням основних бібліографічних даних (найменування, автори, місце та рік видання); и) дані про час та місце проведення огляду КТЗ оцінювачем (експертом); і) відомості про осіб, які брали участь в огляді об`єкта оцінки, якщо їх участь обумовлена призначенням оцінки або договором про виконання оцінки; ї) ідентифікаційні дані КТЗ відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) або з копій цих документів; й) показання одометра (тахографа) КТЗ або лічильника мотогодин (за наявності); к) результати візуального огляду щодо відповідності (невідповідності) номерів кузова, шасі, інших складових частин записам у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (технічному паспорті) або в інших документах; л) відомості про комплектність та укомплектованість КТЗ; м) відомості про склад оновлених складників КТЗ, інформаційні ознаки виконаного відновлювального ремонту, інші обставини, які мають значення для розв`язання поставлених питань; н) відомості про виявлені під час огляду дефекти, пошкодження, а також обґрунтування засобів і обсягу відновлювальних робіт з їх усунення чи інших способів урахування дефектів; о) перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки та припущення, у межах яких проводилася оцінка; п) викладення змісту використаних методичних підходів, методів, оціночних процедур та відповідних розрахунків; р) висновок про вартість майна або висновок про результати автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження); с) додатки, які становлять невід`ємну частину звіту (акта), висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку і містять дані стосовно технічного стану КТЗ (його складників), їх фотографічні зображення і дані, що підтверджують припущення та розрахунки. У додатках також може бути графічна розгортка побудови пошкодженого або розукомплектованого КТЗ з відображенням характеру пошкоджень або протокол технічного огляду з посиланням на характер і обсяг його пошкодження. Відповідно до п. 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (в редакції на момент спірних правовідносин) технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Враховуючи вищевикладене, звіт №156621 про оцінку колісного транспортного засобу від 18 лютого 2024 року, який було виконано суб`єктом оціночної діяльності СПД-фізичною особою [PERSON] , суд не бере до уваги, оскільки: оцінювач всупереч вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб; АТ «СК «ББС Іншуранс» долучила до матеріалів справи звіт без фотографічних зображень та без акту огляду транспортного засобу, який складено саме оцінювачем [PERSON] , а тому вказаний звіт не може бути доказом обґрунтованості розміру сплаченої суми (страхового відшкодування) з огляду на порушення процедури проведення оцінки збитків. Крім того, допитаний у судовому засіданні судовий експерт [PERSON] підтвердив, що пошкоджений транспортний засіб BMW X5 35i 3.0 xDrive, державний реєстраційний номер [NUMBER] , відновлювати економічно недоцільно відповідно до програми виробника транспортних засобів марки «BMW», де чітко зазначено про його обов`язкову заміну, оскільки міняли колісні диски, підвіску та рульову тягу, а вартість рульового механізму визначена з офіційних даних на території України. Отже, з урахуванням всіх обставин справи та беручи до уваги встановлені судом підстави для відмови у прийнятті в якості доказу звіту №156621 про оцінку колісного транспортного засобу від 18 лютого 2024 року, який було виконано суб`єктом оціночної діяльності СПД-фізичною особою [PERSON] , суд вважає за необхідне врахувати наявний висновок експерта №04/24, який складено 23 січня 2024 року, судовим експертом Пилипенком А.І., який відповідно до вимог п. 5 ст. 106 ЦПК України обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдивий висновок, та який був підготовлений для подання до суду, і який безпосередньо оглядав транспортний засіб, про що свідчить відповідний протокол огляду транспортного засобу від 16 січня 2024 року (т. 1 а.с. 30-31). Беручи до уваги право позивача [PERSON] на відшкодування шкоди, а також приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи було встановлено судом та доведено стороною позивача спричинення шкоди саме водієм [PERSON] , який керував транспортним засобом «Ford CARGO 2533 SCK-22», державний номерний знак [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якого на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у АТ «СК «ББС Іншуранс» на підставі полісу ОСЦПВВНТЗ № ЕР-214878147, згідно якого страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 160 000 грн., суд дійшов висновку про стягнення з АТ «СК «ББС Іншуранс» суми недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 24\~208,50 грн., який розраховується, як 160\~000 грн. (розмір максимального страхового відшкодування) 132 591,50 (фактично виплачене страхове відшкодування) = 27 408,50 грн. 3\~200 грн. (франшиза), а тому позовні вимог в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, та реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №426/16825/16-ц зроблено висновок, що аналіз норм статей 1172 та 1187 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Отже, шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідний правовій підставі керував автомобілем та який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Під час розгляду справи судом було встановлено та підтверджено самим [PERSON] , що він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Екологія-Д», що також підтвердила у судовому засіданні представник ТОВ «Екологія-Д». Відповідно до позиції ВС/КЦС висвітленої у постанові від 01 липня 2020 року прийнятій за результатами розгляду справи №420/998/18, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Згідно висновку експерта №04/24, який складено 23 січня 2024 року, судовим експертом Пилипенком А.І., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля BMW X5, державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження при ДТП 09 січня 2024 року, складає 774 295,60 грн., а ринкова вартість аварійно пошкодженого автомобіля BMW X5, державний реєстраційний номер [NUMBER] , після ДТП 09 січня 2024 року складає 435 186,45 грн. Беручи до уваги, що розмір страхового відшкодування не покриває завдану позивачу [PERSON] майнову шкоду, з відповідача ТОВ «Екологія-Д» як особи, з якою винуватець ДТП перебував у трудових правовідносинах підлягає стягненню сума у розмірі 185 509,15 грн., що розраховується таким чином: 774 295,60 грн. ( розмір матеріального збитку) 435 186,45 грн. (ринкова вартість аварійно пошкодженого автомобіля) 156\~800 грн. (розмір страхового відшкодування) + 3\~200 грн. (розмір франшизи). Посилання позивачів на інший розмір шкоди, яка підлягає стягненню, в розмірі 420\~695,60 грн., у зв`язку з тим, що транспортний засіб BMW X5, державний реєстраційний номер [NUMBER] , фактично було продано за 200\~000 грн., що є значно меншою сумою ніж визначена висновком експерта №04/24, який складено 23 січня 2024 року, судовим експертом Пилипенком А.І., суд не приймає до уваги, оскільки продаж транспортного засобу за зазначеною вартістю є фактично його волевиявленням, і не може слугувати підставою для стягнення матеріальної шкоди в більшому розмірі, ніж визначено у вищевказаному висновку експерта. Враховуючи вищезазначене, в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню лише у розмірі 185\~509,15 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення», саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, що вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01,§ 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачу моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. В матеріалах справи також наявні: виписка з амбулаторної карти [PERSON] від 12 січня 2024 року в якій зазначено, що він звернувся зі скаргами на головний біль, безсоння, втрату апетиту, нервозність та підвищений артеріальний тиск, і вказані симптоми спостерігаються протягом трьох днів; карточка огляду лікаря Дніпровського центру первинної медико-санітарної допомоги №10 Дніпровської міської ради щодо [PERSON] з датою прийому 15 січня 2024 року, який звернувся зі скаргою після значного психо-емоційного навантаження звернувся до сімейного лікаря з приводу головної болі, порушення сну, тремору в тілі, збудливості, серцебиття, оніміння кінцівок (т. 1 а.с. 76-77). Отже, при визначенні розміру моральної шкоди, судом враховано обставини справи, а саме те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу, який належить позивачу [PERSON] , було завдано механічних ушкоджень, що в свою чергу завдало майнових збитків позивачу з вини відповідача, і спричинило втрату позивачем можливості користуватись транспортним засобом, що призвело до необхідності вчинення ним дій направлених на отримання відшкодування майнової шкоди, а також глибину фізичних і душевних страждань позивачів, які пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою, тому суд вважає, що відшкодування моральної шкоди необхідно визначити саме у розмірі 6\~000 грн. на користь [PERSON] , та 4\~000 грн. на користь [PERSON] , який також під час ДТП зазнав душевних переживань, погіршення здоров`я, що відповідатиме вимогам розумності та справедливості, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі в частині стягнення з АТ «СК «ББС Іншуранс» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн., а в частині позовних вимог до ТОВ «Екологія-Д» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~558,66 грн. ((185 509,65 + 6 000) х 4 237,84)) : 520\~695,60), у зв`язку з частковим задоволенням позивних вимог у частині матеріальних збитків та моральної шкоди, що пропорційно відповідатиме розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди з ТОВ «Екологія-Д» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 48,45 грн. (4\~000 х 1\~211,20 : 100\~000), що пропорційно відповідатиме розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial