Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.10.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 7182460 за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» надає відповідачу кредит у розмірі 25000,00 грн. строком на 350 днів з процентною ставкою 1,99% на день. Всупереч умов Кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 31.07.2024 між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено Договір Факторингу № 01.02-22/24. За даним Договором Факторингу ТОВ «Свеа Фінанс» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «Авентус Україна» за договором № 7182460 від 19.10.2023. Згідно розрахунку заборгованість [PERSON] станом на дату подачі позову, складає: заборгованість за основним боргом 25000,00 грн; заборгованість за відсотками 43282,50 грн, а всього заборгованість 68282,50 грн. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 7182460 від 19.10.2023 у розмірі 68282,50 грн та судові витрати. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 21.04.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Представник позивача в позовній заяві звернулась із клопотанням, в якому просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до ст.\~247ЦПК\~України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.10.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] виникли правовідносини у сфері договірних зобов`язань, шляхом укладення Договору про надання споживчого кредиту № 7182460, відповідно до якого відповідачу надано позику в розмірі 25000,00 грн строком на 350 днів, з процентною ставкою 1,99 % в день. Договір підписано [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С6058. Факт надання відповідачу позики в розмірі 25000,00 грн, шляхом здійснення перерахунку 19.10.2023, підтверджено довідкою за підписом директора ТОВ «ФК «Контрактовий Дім». 31.07.2024 між ТОВ «Свеа Фінанс» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено Договір факторингу № 01.02-22/24, відповідно до умов якого відступлено право вимоги до позичальників, в т.ч. за договором позики № 7182460 від 19.10.2023. Свої зобов`язання за договором [PERSON] виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого утворилась заборгованість, що згідно з розрахунком заборгованості становить 68282,50 грн, а саме: заборгованість за кредитом 25000,00 грн; заборгованість за процентами 43282,50 грн. Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11ЦК\~України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ст.ст.\~526,\~530,\~610,\~611,\~625,\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.\~13\~та ст.\~81\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Щодо переходу до нового кредитора ТОВ «Свеа фінанс» прав первісного кредитора у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає таке. Частинами 1 та 2 ст.\~512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.\~516\~ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання перед фактором. Статтею 1078\~ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.\~1080,\~1084 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У такому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку з порушенням умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно зі ст.\~514, ч. 1 ст.\~516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач правомірно набув право вимоги до [PERSON] щодо виконання зобов`язання. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором позики відповідачем не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачем суду не надано, свій розрахунок не наведений, судово-економічна експертиза у справі за клопотанням відповідача не призначалась. Тобто, відповідач не спростував докази, надані банком щодо цього факту. [PERSON] користувався кредитними коштами та виконував свої зобов`язання за кредитом неналежним чином, що підтверджується випискою з особового рахунка за кредитним договором. У зв`язку із тим, що відповідач отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначені в договорі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення із [PERSON] заборгованості. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У зв`язку з вищевикладеним відповідно до ст.141ЦПК\~України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved