Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

04 червня 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві представник зазначив, що 27.11.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z62.21779.004584601, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 24977 грн, строком кредитування на 24 місяці з дня підписання Договору, тобто до 27.11.2020 включно, процентна ставка за користування кредитом 15% річних. Одночасно з укладенням Кредитного договору позичальник уклав з СК «УНІКА Життя» договір від 27.11.2018 року добровільного страхування життя, розмір страхового внеску становить 3257,87 грн. За умовами Кредитного договору, позичальник доручив банку та дав розпорядження переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу. Після укладення Кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 24977 гривень, з яких був сплачений на рахунок СК «УНІКА Життя» страховий платіж від імені позичальника в сумі 3257,87 гривень. Позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Згідно виписки по рахунку позичальника за весь строк з моменту укладення Кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом позичальник сплатив банку лише 14594,70 гривень. Останній платіж проведено 13.04.2020 року. Строк, на який було надано кредит за договором, сплив 27.11.2020 року. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. У зв`язку з зазначеним, станом на 27.11.2020 сформувалася наступна заборгованість позичальника перед Банком за договором: заборгованість за основним боргом в сумі 19124,90 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 8833,32 гривень, що разом становить 27958,22 гривень. Станом на 16.11.2023 року розмір заборгованості за основним боргом і відсотками не змінився. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 2.2 договору факторингу №16/11-23 передбачено, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників, який після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z62.21779.004584601 від 27.11.2018 року. 29.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (фактор) укладено договір факторингу №29/12-23.Згідно п.2.1. цього договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Додатку №2 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z62.21779.004584601 від 27.11.2018 року. Згідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Z62.21779.004584601 від 27.11.2018 року, сформованої первісним кредитором (АТ «Ідея Банк»), станом на 16.11.2023 року заборгованість боржника становить: заборгованість за основним боргом в сумі 19124,90 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 8833,32 гривень, що разом становить 27958,22 гривень. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023 року. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. [PERSON] , прострочивши узгоджені строки платежів за кредитним договором № Z62.21779.004584601 від 27.11.2018 року, порушила зобов`язання і має нести передбачену ч.ч.1,2 ст.625 ЦК України відповідальність і сплатити на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Беручи до уваги приписи п.18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України поточний кредитор має право правомірно нарахувати і вимагати сплати індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за період починаючи з наступного дня з дати закінчення строку дії кредитного договору 28.11.2020 і до 23.02.2022 року включно. Таким чином, додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, [PERSON] має також сплатити інфляційні втрати в сумі 3983,41 гривень; три проценти річних в сумі 1040,76 гривень. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за основним боргом в сумі 19124,90 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 8833,32 гривень; інфляційні втрати в сумі 3983,41 гривень; три проценти річних в сумі 1040,76 гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 гривень, на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку, на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7200,00 гривень. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання у якому просив проводити розгляд справи у його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку ч. 1 ст. 128 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 27.11.2018 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z62.21779.004584601 від 27.11.2018 року, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 24977 грн (п.1.1.), банк надає кредиту день підписання даного договору строком на 24 місяці (п. 1.2), розмір процентної ставки за користування кредитом становить 15% (п.1.4.) (далі по тексту Кредитний договір) (а.с.45-46). 27.11.2018 [PERSON] уклала договір добровільного страхування життя № Z62.21779.004584601 з ПАТ «Страхова компанія «Уніка Життя», відповідно до умов якого розмір страхового платежу становить 3257,87 грн (п.3.6) (а.с.39-40). За умовами п. 1.12 Кредитного договору, позичальник доручив та дав розпорядження банку переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу. ПАТ «Ідея Банк» свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 24977 грн за виключенням страхового платежу (а.с.48). Згідно довідки-розрахунку\~заборгованості [PERSON] \~за кредитним\~договором №\~Z62.21779.004584601\~від 27.11.2018\~року ,\~сформованої АТ\~«Ідея Банк»\~станом на\~16.11.2023\~року,\~заборгованість боржника\~становить: заборгованість за основним боргом в сумі 19124,90 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 8833,32 гривень, що разом становить 27958,22 гривень (а.с.52). 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в друкованому Реєстрі Боржників, який після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору (а.с.29-35). Відповідно до Друкованого Реєстру боржників № 1, що є додатком до договору факторингу №16/11-23 від 16.11.2023, АТ «Ідея Банк» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» прийняло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z62.21779.004584601 від 27.11.2018 року (а.с.43-44). 29.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (фактор) укладено договір факторингу №29/12-23. Згідно умов договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору визначені в друкованому Реєстрі Боржників (а.с.22-28). Відповідно до Витягу з друкованого реєстру боржників № 1, що є додатком до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023, ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» передало, а ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» прийняло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z62.21779.004584601 від 27.11.2018 року заборгованість за основним боргом в сумі 19124,90 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченимивідсотками в сумі 8833,32 гривень; заборгованість за комісіями в розмірі 17192,09 грн, що разом становить 45150,31 грн (а.с.38). Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути заміненийі ншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за кредитним договором № Z62.21779.004584601 від 27.11.2018 року перейшло до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» на підставі договору факторингу. Відповідно до ч. 1 ст.\~1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за основним боргом в сумі 19124,90 грн суд зазначає наступне. Судом встановлено, що відповідач за кредитним договором отримала кредитні кошти в розмірі 24977 грн. Як вбачається з Виписки за кредитним договором № Z62.21779.004584601 від 27.11.2018 року, станом на 16.11.2023 року, [PERSON] було сплачено на користь АТ «Ідея Банк» грошові кошти на погашення основної суми боргу в загальному розмірі 5852,10 грн (а.с.56-57). За таких обставин, судом встановлено, що [PERSON] частково виконала зобов`язання з повернення кредиту за основною сумою боргу, відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань щодо повернення кредитних коштів в повному обсязі. Отже, розмір невиконаного зобов`язання за основною сумою боргу становить 19124,90 грн (24977 грн 5852,10 грн). Приймаючи до уваги викладене, а також те, що [PERSON] отримавши кредитні кошти в сумі 24977 грн, частково виконала зобов`язання з їх повернення, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за\~основним боргом\~в сумі\~19124,90\~гривень,\~тому позов в цій частині є законним,обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 8833,32грн суд зазначає наступне. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як встановлено судом з п. 6.1 Кредитного договору, у ньому викладено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Так, відповідно до колонки № 6 у ній зазначено загальний розмір процентів за користування кредитом за весь період кредитування, який становить 4509,79 грн. Аналогічні умови викладено у Додатку до Паспорта споживчого кредиту. Отже, судом встановлено, що між відповідачем та первісним кредитором було погоджено істотні умови договору та встановлено, що розмір відсотків за весь строк дії кредитного договору становить 4509,79 грн. Відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань щодо сплати відсотків згідно умов кредитного договору та в повному обсязі. Отже, розмір невиконаного зобов`язання зі сплати відсотків становить 4509,79 грн,\~тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат в сумі 3983,41 грн та трьох процентів річних в сумі 1040,76 грн суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, кредитор має право на стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, інфляційні втрати та 3% річних нараховано за період з 28.11.2020, тобто з наступного дня з дати закінчення строку дії кредитного договору та до 23.02.2022 року включно, тобто до початку дії в Україні воєнного стану (а.с.37). Отже, судом встановлено, що позивачем нараховано інфляційні втрати та 3% річних за період, який відповідає умовам договору та п.18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України. Разом з тим, позивач проводив вказаний розрахунок, виходячи з розміру суми боргу 27958,22 грн. Проте, суд дійшов висновку, що розмір простроченого грошового зобов`язання [PERSON] за кредитним договором становить 23634,69 грн, з яких: 19124,90 грн -заборгованість за основним боргом, 4509,79 грн - заборгованість за відсотками, тому суд наводить власний розрахунок інфляційних втрат та 3% річних. Розрахунок інфляційного збільшення боргу за підрахунками суду за період\~з 28.11.2020\~по23.02.2022 становить 3367,40 грн (23634,69 x 1.14247719 - 23634,69 =\~3367,40 грн). Розрахунок 3%\~річних за\~підрахунками суду за\~період з\~28.11.2020\~по23.02.2022\~становить 879,81 грн. Приймаючи до уваги те, що відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 3367,40 гри та три проценти річних в сумі 879,81 грн, отже позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Вирішення питання стягнення судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначено в п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при\~подачі позову\~до суду\~було заявлено\~позовні вимоги\~в загальному\~розмірі 32982,39грн, судом задоволено\~позовні вимоги\~на суму 27881,9грн, що становить 84,5 % від ціни позову. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40\~грн,\~отже з\~відповідача на\~користь позивача\~ підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2046,93 грн, що складає 84,5 % від 2422,40 грн. Як зазначено в ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).\~Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, адвокат Маслюженко М.П. надавав правничу допомогу позивачу, вартість послуг становить 7200,00 грн. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки позов задоволено частково, відповідачем не доведено не співмірність заявлених судових витрат, витрати, які поніс позивач на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог на суму 6084 грн, що складає 84,5 % від 7200,00 грн. Приймаючи до уваги те, що позивачем не зазначений який саме розмір витрат він поніс на оплату послуг поштового зв`язку та у зв`язку з вчиненням яких саме процесуальних дій він поніс вказані витрати, суд дійшов висновку, що витрати позивача в цій частині не підлягають стягненню з відповідача. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial