Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (далі - ТОВ "Коллект Центр") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] 27.09.2021 було укладено договір № 102380810, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 3500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору, його додатків та правил. 29.12.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 29-12/2021-45, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102380810. 10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект центр" було укладено договір факторингу № 10-03/2023, відповідно до умов якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102380810. Також між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] 25.09.2021 було укладено договір № 4718480, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 3200,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору, його додатків та правил. 28.12.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 28-12/2021-72, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4718480. 10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект центр" було укладено договір факторингу № 10-03/2023, відповідно до умов якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4718480. Загальний розмір заборгованості за договором № 102380810 від 27.09.2021 становить 24972,50 грн з яких: 3500,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 21472,50 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Загальний розмір заборгованості за договором № 4718480 від 25.09.2021 становить 22960,00 грн з яких: 3200,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 19760,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Загальний розмір заборгованості за договорами № 102380810 від 27.09.2021 , № 4718480 від 25.09.2021 становить 47932,50 грн з яких: 6700,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 41232,50 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу в розмірі 47932,50 грн, понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 04.06.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10-денний термін на усунення недоліків. 09.06.2025 на адресу суду надійшла заява представника позивача Ткаченко М.М. про усунення недоліків по справі та надано доказ надсилання відповідачці [PERSON] копії поданих до суду документів за її належною зареєстрованою адресою місця проживання. Ухвалою Семенівського району суду Полтавської області від 11.06.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву. Судове засідання призначене на 04.08.2025. Представник позивача ТОВ "Коллект Центр" належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився. В позовній заяві просив розгляд даної справи проводити без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 6). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення ухвали суду та копії позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання. Поштове повідомлення отримала особисто 19.06.2025 (а.с. 100). Відзиву або будь-яких інших документів на спростування доводів позивача не подала, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань до суду не направила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом ухвалено здійснити заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] 27.09.2021 було укладено договір № 102380810, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит в розмірі 3500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору, його додатків та правил. Кредит надано на 14 днів з 27.09.2021. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 11.10.2021. Загальні витрати позичальника за кредитом 997,50 грн, в грошовому виразі та 68,965 % річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника складає 4497,50 грн. Комісія за надання кредиту 385,00 грн. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку за кожен день користування кредитом (а.с.26-30, 31, 32, 33-37). Відповідно до довідки про ідентифікацію, [PERSON] , [INFO], РНОКПП, з якою укладено договір № 102380810 від 27.09.2021, ідентифікована ТОВ «Мілоан». Одноразовий ідентифікатор V4115, дата відправки ідентифікатора 27.09.2021, номер телефону [NUMBER] , що підтверджується квитанцією № 1776060266 на картку [NUMBER] (а.с. 40). Також між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] 25.09.2021 було укладено договір № 4718480, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит в розмірі 3200,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а остання зобов`язувалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору, його додатків та правил. Кредит надано строком на 14 днів з 25.09.2021. Термін повернення кредиту і сплати комісії з надання кредиту та процентів за користування кредитом 09.10.2021. Загальні витрати позичальника за кредитом 880,00 грн в грошовому виразі та 56,238 % річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 4080,00 гн. Комісія за надання кредиту 320,00 грн. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % (а.с. 19-23, 24, 25) Відповідно до довідки про ідентифікацію, [PERSON] , [INFO], РНОКПП, з якою укладено договір № 4718480 від 25.09.2021, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Одноразовий ідентифікатор L71622, дата відправки ідентифікатора 25.09.2021, номер телефону [NUMBER] , що підтверджується квитанцією № 1774138005 на картку [NUMBER] (а.с. 38). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладення електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини інших електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. За статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електрону комерцію", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електрону комерцію"). Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договорами перед відповідачкою виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договорами. Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідачка за вказаними договорами зобов`язань належним чином не виконувала, у результаті чого утворилась заборгованість по поверненню кредитних коштів. Відповідачкою в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 29.12.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 29-12/2021-45, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102380810 (а.с. 52-54, 55, 56, 59). 10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект центр" було укладено договір факторингу № 10-03/2023, відповідно до умов якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 102380810 (а.с. 60-63, 64-66). Загальний розмір заборгованості за договором № 102380810 від 27.09.2021 становить 24972,50 грн з яких: 3500,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 21472,50 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (а.с. 9, 41, 43, 45). 28.12.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 28-12/2021-72, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4718480 (а.с. 46-48, 49-51, 58). 10.01.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект центр" було укладено договір факторингу № 10-03/2023, відповідно до умов якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4718480 (а.с. 60-63). Загальний розмір заборгованості за договором № 4718480 від 25.09.2021 становить 22960,00 грн з яких: 3200,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 19760,00 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (а.с. 39, 42,44). Загальний розмір заборгованості за договорами № 102380810 від 27.09.2021, № 4718480 від 25.09.2021 становить 47932,50 грн з яких: 6700,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 41232,50 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Належних та допустимих доказів на підтвердження виконання взятих на себе за кредитними договорами зобов`язань відповідачка не надала, розмір заборгованості нею не спростований. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 102380810 від 27.09.2021, № 4718480 від 25.09.2021 в розмірі 47932,50 грн з яких: 6700,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 41232,50 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідачки витрат на професійну правову допомогу у розмірі 16000,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Так, для підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано: договір № 01-07/2024 про надання правничої допомоги від 01.07.2024 АО «Лігал Ассістанс», тарифи АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 273 від 01.04.2025, витяг з акта про надання юридичної допомоги від 30.04.2025 на загальну суму 16000,00 грн, з яких 4000,00 грн - надання усної консультації ( 2 години) та 12000,00 - складання позовної заяви (4 години) (а.с. 14-15, 16, 17, 18). Згідно з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи. Так, з урахуванням складності справи, справа не є складною, обсягу виконаної адвокатом роботи у даній справі, ціни позову, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи та спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу до розміру 3000,00 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачки слід також стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 2422,40 грн (а.с. 7).

Outcome: approved