Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 21 лютого 2020 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та [PERSON] було укладено договір кредиту №496339548, згідно якої відповідач отримала кредит, у розмірі 8000 грн., зі сплатою процентів. 28 листопада 2018 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ "Таліон плюс" укладено Договір факторингу №28/1118-01, який було неодноразово продовжено додатковими угодами від 28 листопада 2019 року; 31 грудня 2020 року; 31 грудня 2021 року, у відповідності до умов якого ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" передає (відступає) ТОВ "Таліон плюс" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Таліон плюс" приймає належні ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитом відповідача. 05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" укладено Договір факторингу №05/0820-01, у відповідності до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги до боржників, зокрема по договору №496339548 від 21 лютого 2020 року, який було неодноразово продовжено додатковими угодами від 03 серпня 2021 року; 30 грудня 2022 року. В подальшому, в зв`язку з укладенням 17 липня 2024 між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" договору факторингу №17/07/24 право вимоги до боржника [PERSON] за договором кредиту №496339548 від 21 лютого 2020 року, перейшло до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС". Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу 17/07/24, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 18089,00 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості по кредиту; 10089,00 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", ні на рахунки попереднього кредитора, в зв`язку з чим, позивач був вимушений звернутись до суду із даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно заяви просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, відзив не надала, тому суд, у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За положеннями ч.2\~ст.247 ЦПК України\~в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 21 лютого 2020 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та [PERSON] було укладено договір кредиту №496339548, згідно якої відповідач отримала кредит, у розмірі 8 000 грн., зі сплатою відсотків, передбачених договором, на умовах строковості, зворотності, платності. Кошти були перераховані відповідачу, на підтвердження позивачем надано довідку №07/2024, виданої ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". Вказаний договір було підписано відповідачем [PERSON] електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатору P94NU7F2. Загальна заборгованість за кредитом становить 18089,00 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості по кредиту; 10089,00 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам. 28 листопада 2018 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року (Додаток №10). 28 листопада 2019 року ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року (Додаток №11). При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31 грудня 2020 року з Фактором укладено додаткову угоду №26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року(Додаток №12). В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року та № 28/1118-01. 31 грудня 2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року (Додаток №13). При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №81 від 01 червня 2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 16 865 грн. (Додаток №15). Таким чином, договір №28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме 28 листопада 2018 року - 31 грудня 2022 року. Відповідно, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило дійсне право вимоги до ТОВ "Таліон Плюс", оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто, право вимоги за кредитним №496339548 від 21 лютого 2020 перейшло до ТОВ "Таліон Плюс" 01 червня 2020 року, відповідно до підписання сторонами реєстру прав вимоги №81. 05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено Договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року (Додаток №15). В подальшому ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" уклали ряд додаткових угод: №2 від 03 серпня 2021 року (Додаток №18) та №3 від 30 грудня 2022 року (Додаток №19) - якими продовжено строк дії договору факторингу до 30 грудня 2024 року включно, всі інші умови залишились без змін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №9 від 30 травня 2023 року до договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 18089,00 грн. (Додаток № 20). 17 липня 2024 року ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивач уклали Договір факторингу №17/07/24 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (Додаток № 22). За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу №17/07/24 від 17 липня 2024 року від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 18089,00 грн., (Додаток №24). Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №17/07/24 від 17 липня 2024 року. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України). Визначення факторингу міститься у ст.49 Закону України "Про банки і банківську діяльність", у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Згідно положень ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Положеннями ч.1 ст. 1078 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором №496339548 від 21 лютого 2020 року перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС", що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 18089,00 грн.. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", ні на рахунки попередніх кредиторів. Відповідно до розрахунку заборгованості, у відповідача наявний борг на суму 18089,00 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості по кредиту; 10089,00 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам. Відповідно до положень частин першої, другої\~статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За положеннями ст.ст.626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положення ч.1 ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно положень статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень частини першої\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Положеннями ч.2 ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно положень статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач неналежним чином не виконала своїх кредитних зобов`язань, то позов є обґрунтованим та його необхідно задовольнити. Крім того, в силу вимог ст.ст.141,\~133,137 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору, в сумі 2422,40 грн. та витрати правничу допомогу, в сумі 6000 грн.. На підставі наведеного та

Outcome: approved