Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

28.05.2025 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»» (далі - ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»») звернулося до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що 19.01.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою [PERSON] , було укладено Договір про споживчий кредит № 8414748, відповідно до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» надало [PERSON] грошові кошти в сумі 8400,00 грн. шляхом переказу на картковий рахунок позичальника. У свою чергу позичальниця зобов`язалася повернути використану суму кредиту в строк до 03.05.2024, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором. ТОВ «МІЛОАН» належним чином виконало свої зобов`язання за цим договором, надавши позичальниці кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору. 29.07.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 108-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»» право вимоги до позичальників, у тому числі за Договором про споживчий кредит № 8414748 від 19.01.2024 року. Позичальниця свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 19 869,08 грн., з яких: 4 452,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14 577,08 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 840,00 грн. - заборгованість за комісіями. Цю суму заборгованості в загальному розмірі 19 869,08 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи позивач ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»» просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на їхню користь. 03.06.2025 суд постановив ухвалу, якою прийняв позов до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання на 01.07.2025, яке через неявку відповідачки було відкладено на 18.07.2025 (а.с.45, 46, 54). У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»» не з`явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлені належно. 15.07.2025 через ЕКЕС від представника позивача Кривенка Д.О. надійшло клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с.60-63). Відповідачка [PERSON] у судові засідання 01.07.2025 та 18.07.2025 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи щоразу була повідомлена належно і завчасно згідно з вимогами чинного законодавства. Рекомендовані поштові відправлення суду з викликом відповідачки в судове засідання на 01.07.2025 та 18.07.2025 - отримано нею особисто (а.с.53, 59). Жодних заяв чи клопотань від відповідачки на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачка [PERSON] не подавала. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідачка [PERSON] в судове засідання двічі не з`явилася, будучи належно повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, водночас, позивач не заперечував щодо заочного вирішення справи, - є всі передбачені законом підстави для її заочного розгляду. Ухвалою суду від 18.07.2025, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд цієї цивільної справи. Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин. Так, суд установив, що 19 січня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 8414748 (а.с.6-11). Згідно з п.1.1. Договору, кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 8 400,00 грн. Відповідно до п.1.3. Договору, кредит надається загальним строком на 105 днів з 19.01.2024 року і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 03.02.2024. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 03.05.2024 (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 03.02.2024 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 03.05.2024 (останнього дня строку кредитування) (п. 1.4. Договору). Загальні витрати позичальника (за пільговий період) складають 2 982,00 грн., загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 20 370,00. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за пільговий період) складає 11 382,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 28 770,00 грн. (п.1.5. Договору). За змістом п.1.5.1. Договору, комісія за надання кредиту становить 840,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до п. 1.5.2. Договору, відсотки за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2 142,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Відповідно до п. 1.5.3. Договору, відсотки за користування кредитом протягом поточного періоду: 17 388,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. За змістом п.1.6. Договору, тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього Договору. Згідно з п. 2.1. Договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER]. Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгації) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної ставки не може бути збільшено кредитодавцем без письмової згоди позичальника (п.2.2.3 Договору). За змістом п.2.4.1. Договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно п.1.4 Договору. Завершення пільгового періоду не призводить до порушення строків (прострочення) виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати інших платежів. Закінчення поточного періоду призводить до порушення та прострочення виконання грошових зобов`язань. Згідно з п. 6.4., п.6.5. Договору, укладення кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписано власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей Договір прирівнюється до такого, що укладений в письмовій формі. Пропозиція (Оферта) на отримання кредиту згідно анкети-заяви на кредит підписаної позичальником, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор підписаного особистого підпису), було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення анкети-заяви на сайті (а.с.5, 12 на звороті), з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору (185618) (а.с.13 на звороті), та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем (ТОВ «МІЛОАН») було перераховано грошові кошти. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. З графіку платежів, який є додатком № 1 до Договору про споживчий кредит № 8414748 від 19.01.2024, слідує, що кредит надається в сумі 8 400,00 грн. в період з 19.01.2024 по 03.05.2024, визначено загальну вартість кредиту, яка становить 28770,00 грн., яка складається з: 8 400,00 грн. суми кредиту за договором; 19 530,00 грн. процентів за користування кредитом та 840,00 грн. комісія за надання кредиту (а.с.12). ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 8414748 від 19.01.2024 виконало у повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення 120700193 від 19.01.2024 про переказ 19.01.2024 грошових коштів на картку № [NUMBER] на суму 8 400,00 грн. згідно договору № 8414748, отримувач [PERSON] (а.с.14). Згідно з відомостями про щоденні нарахування та погашення наданими ТОВ «МІЛОАН» вбачається, що [PERSON] частково здійснювала проплати на погашення заборгованості (а.с.14 на звороті - 16). 29.07.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 108-МЛ, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 8414748 від 19.01.2024 року (а.с.17-22). У відповідності до п.1.1, 1.2 Договору факторингу, на умовах встановлених цим договором, Кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказаних у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. За змістом п. 7.1. Договору, в якості компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги, новий кредитор протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати підписання цього договору сплачує кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 1 749 475,37 грн. без ПДВ. 29.07.2024 вказану суму було перераховано ТОВ «МІЛОАН», як плату за відступлення права вимоги за договором факторингу № 108-МЛ від 29.07.2024, що підтверджується копією платіжної інструкції № 4238 від 29.07.2024 (а.с.27). У відповідності до Акту приймання-передачі реєстру боржників від 29.07.2024 року до договору факторингу № 108-МЛ від 29.07.2024 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»» прийняв реєстр боржників ТОВ «МІЛОАН», кількістю боржників 2604 (а.с.26 на звороті). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 108-МЛ від 29.07.2024 року складеного сторонами вищевказаного договору, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»» прийняло від ТОВ «МІЛОАН» право вимоги за Договором про споживчий кредит № 8414748 від 19.01.2024 року, укладеним з [PERSON] (порядковий номер 1071), заборгованість якої станом на день укладення цього договору становить у загальній сумі 19 869,08 грн., з яких: 4 452,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14 577,08 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 840,00 грн. - заборгованість за комісією (а.с.27 на звороті). Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором № 8414748 від 19.01.2024 відповідачка [PERSON] станом на 30.04.2025 має заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 19 869,08 грн., з яких: 4 452,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14 577,08 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 840,00 грн. - заборгованість за комісією (а.с.16 на звороті). Інших доказів матеріали справи не містять та суду не надано. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. На підтвердження укладення Договору про споживчий кредит № 8414748 від 19.01.2024 року позивачем надано довідку про ідентифікацію клієнта [PERSON] та анкету-заяву на кредит № 8414748 від 19.01.2024 року, з якої вбачається послідовність укладення цього договору, де зазначено, що 19.01.2024 об 11:24:28 відбулося підписання [PERSON] договору аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 185618. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір про споживчий кредит № 8414748 від 19.01.2024 року між позивачем та відповідачкою не був би укладеним. Тому встановлено, що між позивачем та відповідачкою укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідачка ознайомилася та погодилася з ними. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 23 березня 2020 року № 404/502/18. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як убачається із матеріалів справи, 19.01.2024 року ТОВ «МІЛОАН» надало [PERSON] кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідачки у розмірі 8 400,00 грн. (а.с.14). Відповідачкою доказів на підтвердження виконання умов договору та повернення заборгованості повністю суду надано не було. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже відповідно до вищевказаного договору відступлення прав вимоги № 108-МЛ від 29.07.2024 до позивача перейшло право вимоги до відповідачки за договором про споживчий кредит № 8414748 від 19.01.2024 боржником у якому виступає [PERSON] .. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. З матеріалів справи установлено, що сторони кредитного договору № 8414748 від 19.01.2024 року обумовили всі істотні умови, в тому числі щодо суми кредиту в розмірі 8400,00 грн., строку кредитування - 105 днів (з кінцевим терміном повернення не пізніше 03.05.2024 року) зі сплатою комісії за надання кредиту 840,00 грн., яка нараховувалася одноразово та процентів за користування коштами протягом пільгового періоду в розмірі 2142,00 грн. та протягом поточного періоду в розмірі 17 388,00 грн.. Із виписки з особового рахунку за кредитним договором № 8414748 від 19.01.2024 року також установлено, що нарахування відповідачці [PERSON] 3% річних та інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України не здійснювалося. Із цієї ж виписки, вбачається, що останні не здійснювали будь-яких нарахувань відповідачці [PERSON] після переходу до них прав вимоги. Відповідачка не спростувала надані позивачем розрахунки заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надала. А тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»» заборгованість у розмірі 19 869,08 грн., з яких: 4452,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14 577,08 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 840,00 грн. - заборгованість за комісією. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд висновує про задоволення позову ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»» до [PERSON] про стягнення заборгованості, оскільки відповідачкою не виконано зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 8414748 від 19 січня 2024 року, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 19 869,08 грн. Вирішуючи згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд керується положенням ст. 141 ЦПК України, за яким судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено судом, позивач поніс судові витрати у виді судового збору за подання цієї позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. (а.с.1). Указана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved