Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

08\~серпня\~2024\~року\~до\~Інгулецького районного\~суду\~місті\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської\~області\~відповідно до\~Розпорядження\~№1225\~Широківського\~районного\~суду Дніпропетровської\~області\~надійшла\~ вказана\~цивільна справа. Позивач [PERSON] звернулась в суд з вказаною позовною заявою, в обгрунтування якої зазначає, що 30 листопада 2000 року її чоловік [PERSON] придбав житловий будинок [ADDRESS] , та присадибну земельну ділянку площею 0,13 га у [PERSON] . Житловий будинок належав продавцеві [PERSON] на підставі договору купівлі -продажу, посвідченого державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Тищик І.В. 01.03.1984 року. Договір купівлі-продажу нерухомості було укладено між її чоловіком та відповідачем [PERSON] у письмовій формі та зареєстрованно Криворізькою філією Товарної біржі «Українська» 30 листопада 2000 року. Договір було підписано як її чоловіком [PERSON] так і [PERSON] . В рахунок виконання умов договору, [PERSON] прийняв від нього обумовлену грошову суму в розмірі 2000,00 грн. На підставі зазначеного договору купівлі-продажу нерухомості право особистої власності на зазначене домоволодіння [PERSON] було зареєстровано в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі №2 допов., сторінка 23, запис 190. [INFO] , при виконання бойового завдання, в с. Кліївщина Бахмутського району Донецької області, [PERSON] загинув, який до дня смерті був зареєстрований в [ADDRESS] разом з нею. Бажаючи здійснити реалізацію своїх спадкових прав після померлого чоловіка, вона звернулась з відповідною заявою за місцем відкриття спадщини до державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, однак державний нотаріус своєю постановою від 23 листопада 2023 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок. Позивач зазначила, що при укладанні договору купівлі-продажу житлового будинку її чоловік та відповідач, договір нотаріально не посвідчували, оскільки про необхідність цього їм нічого не було відомо. При укладанні цієї угоди вони були проінформовані з боку працівників біржі про зміст ст.15 Закону України «Про товарну біржу». Весь цей час чоловік правомірно володів цим будинком, ніяких перешкод як з боку відповідача та і з боку інших осіб не мав. Просить визнати дійсним\~договір купівлі-продажу нерухомості, а саме житлового будинку [ADDRESS] , та присадибної ділянки, який було укладено між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований філією Товарної біржі «Українська» 30 листопада 2000 року. Сторони у судове засідання не з`явились, про дату і час розгляду справи повідомлені своєчасно і належним чином. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове\~засідання не\~з`явились. За таких обставин, оскільки позивач не надала заперечень проти заочного розгляду справи, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 серпня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2024 року витребувані докази по справі. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі. Суд вважає встановленими такі обставини. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] (а.с.5). Позивач є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.7). [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є дітьми [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.11, 13,15), які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.9,16,26). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , місце смерті: Донецька область, Бахмутський район, село Кліївщина (а.с.24). Згідно довідки №146 від 13.02.2023 року про спільне проживання відділу «Центр надання адміністративних послуг», на день смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований: [ADDRESS] . На день смерті за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.26). Постановою державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В. від 23 листопада 2023 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки відсутнє нотаріальне посвідчення правовстановлюючого документу на житловий будинок [PERSON] (а.с.28). 30 листопада 2000 року на Українській товарній біржі укладено договір купівлі-продажу нерухомості, відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] придбав об`єкт нерухомості: будинок [ADDRESS] , відчужується: будинок А-1, житл.пл.3,0 кв.м., заг.пл.-63,7 кв.м., погріб -Б, літня кухня Д, сарай Г, вбиральня В, огорожі- №2-4, замощення І, водоколонка ІІ, та земельна ділянка площею 0,13 га. Об`єкт нерухомості належить продавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Тищик І.В01.03.84 р., зареєстрованого в реєстрі за №376 (зареєстрованого в Криворізькому БТІ за №2-188-190 та державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Шр № 778, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за Шр №774 від 14.11.96 р. Криворізьеим БТІ №01543 від 30.11.2000 р. Об`єкт проданий за 24569 (двадцять чотири тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять грн. (інвентарна оцінка), нормативна ціна землі 312 (триста дванадцять) фактично продано за 2000. Зазначений договір, відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, зареєстровано на товарній біржі, реєстраційний номер №115667 від 30 листопада 2000 року (а.с.7). Реєстраційним посвідченням КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від «16 июля 2001» (російською) посвідчено, що вищевказана будинок зареєстрована на праві особистої власності за « [PERSON] » (російською) (а.с.18). Судом досліджена копія спадкової справи до майнка померлого [INFO] [PERSON] (а.с.81-91). У судовому засідання дали пояснення свідки [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] зазначила, що з 2000 року почали спілкуватись з позивачем, тому що будинки поруч; діти спілкувались. Позивач проживає по [ADDRESS] . Знає, що коли народився у них з [PERSON] синочок, вони купили хату, у кого і коли - не знає. При передачі грошей присутня не була. Продавець претензій не мав. Чоловік позивача загинув, треба було оформити документи, а документи були оформлені на її чоловіка [PERSON] . Свідок [PERSON] зазначив, що [PERSON] є його сусідкою. [PERSON] знав, він виїхав на западну Україну. [PERSON] знав, підстав оговорювати не має. Пільонови [PERSON] та [PERSON] купили будинок у [PERSON] на початку 2000 року. Чоловік [PERSON] купив за 25000 грн.; не знає чи передали гроші, чи ні, зі слів знає. [PERSON] передав будинок. Коли купили будинок, - одразу в`їхали до будинку жити. Чоловік [PERSON] загинув. Знає, що нотаріально договір не посвідчували. Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини щодо належного оформлення договору купівлі-продажу нерухомості. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до п.2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Суд вважає, що оскільки спірні правовідносини щодо набуття будинку у власність виникли у 2000 році, відповідно до п.4\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, до них належить застосувати положення\~ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення. За змістом ст. ст.8, 128, 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоду по всіх істотних умовах. Відповідно до ст.224 ЦК\~УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). \~ Разом з тим, статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» №1954-12 від 10.12.1991 року (в редакції чинної на час укладення договору) передбачалось, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Приписами ч.2\~ст.47 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла на момент укладання угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Аналогічне положення містить ч.2\~ст.220 Цивільного кодексу України\~(в редакції 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року), а саме: якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина друга\~ст.47 ЦК УРСР\~в редакції 1963 року і частина друга\~ст.220 ЦК України\~застосовується до правовідносин у разі, коли сторони уклали правочин, зміст якого відповідав волі сторін, і лише форма його укладання не відповідала встановленим законом вимогам. В укладеному договорі купівлі-продажу нерухомості сторони повністю погодили усі істотні умови. Згідно договору продавець \~отримав обумовлену\~сторонами суму\~за продаж\~будинку до\~підписання цього\~договору та\~в подальшому\~покупець зареєстрував придбаний будинок на\~своє ім`я\~в КП\~ДОР «Криворізьке\~БТІ».\~ Реєстрація договору купівлі-продажу нерухомості на товарній біржі не суперечила діючому на час його укладання законодавству та не вимагала нотаріального посвідчення. Відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири перешкоджає позивачу у здійсненні права розпорядження своїм майном. Також встановлено, що нотаріальне посвідчення договору на даний час неможливе. Оскільки укладення договору відповідало волі сторін, зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна виконані сторонами, покупець набув право власності на спірний об`єкт нерухомості, договір не визнавався недійсним, позивач фактично володіє об`єктом нерухомості, а тому її порушене право підлягає захисту шляхом визнання договору купівлі-продажу нерухомості від 30 листопада 2000 дійсним. Таким чином, позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved