Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, 04.02.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , дата народження [INFO] , за допомогою телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір №5488513 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту (загальний розмір) складає 15 700 грн. (п.1.3 Кредитного договору). Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 15700 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача « [NUMBER] ». Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором № 5488513 від 04.02.2022 р., у розмір 75686,56 грн., з яких: 15 700 грн. заборгованість за кредитом, 41 204,76 грн. заборгованість процентами, нараховані проценти за 60 календарних днів 18 745,80 грн. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за Кредитним договором №5488513 від 04.02.2022 року в сумі 75 686,56 грн., з яких: сума кредиту 15 700,00 грн.; сума процентів за користування кредитом 59 986,56 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. 11 серпня 2024 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає та в задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. Зазначає, що не зрозуміло на який саме строк був укладений спірний договір на 30 календарних днів чи на 360 календарних днів, як зазначено у позовній заяві. Жодних належних та допустимих доказів, того що 04.02.2022 року між [PERSON] та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за допомогою Інформаційно-телекомунікаційних системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір №5488513 про надання споживчого кредиту не надано. 20 червня 2024 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, в якому зазначається, що позивач з доводами відповідача не погоджується, вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам законодавства. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою суду від 22 травня 2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження. Ухвалою від 17 червня 2024 року витребувано інформацію у АТ КБ «Приватбанк». Рішенням Вищої ради правосуддя № 74 від 29.08.2024 територіальна підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з 02.09.2024 визначено за Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення рішення з урахуванням відповіді на відзив. Відповідач надала до суду відзив, в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №5488513, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у сумі 15 700,00 грн., строк кредиту: 360 днів, стандартна процентна ставка, фіксована: 1,99 % в день. 29.05.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу №29-05/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за плату, а ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступити ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно з витягом з реєстру боржників від 29.05.2023 року до Договору факторингу №29-05/2023 від 29.05.2023 року у реєстрі боржників зазначені відомості про боржника за Кредитним договором №5488513 [PERSON] , сума заборгованості за основною сумою боргу 15 700,00 грн.; сума заборгованості за відсотками 41 2040,76 грн. Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Договір № 5488513 від 04.02.2022 року містить електронний підпис одноразовий ідентифікатор «М123053». Крім того, на виконання ухвали суду про витребування доказів 20.06.2024 надійшла відповідь АТ КБ «Приватбанк» в якій підтверджено отримання відповідачем вказаних коштів. Відповідно до п.7 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Суд не приймає до уваги відзив, оскільки заперечуючи проти позову та зазначаючи, що вона не укладала кредитний договір, відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», не довила факт невикористання кредитних коштів та відсутність заборгованості. Отже, відповідачка не виконала свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту від 04.02.2022 року № 5488513, внаслідок чого станом на 28.05.2023 року (на момент відступлення права вимоги) за нею утворилась заборгованість в сумі 75 686,56 грн., з яких: 15 700,00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту (тіло кредиту) та 41 240,76 грн., - нараховані проценти. Крім того, позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» також нараховано проценти за 60 календарних днів за період з 04.11.2022 року по 02.01.2023 року в межах строку кредитного договору в сумі 18745,80 грн., виходячи з обрахунку: 15700,00 грн.*1,99 %=312,43 *60 календарних днів. Зазначені обставини підтверджуються договором про надання споживчого кредиту від 04.02.2022 року № 5488513, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, договором факторингу від 29.05.2023 року № №29-05/2023 та карткою обліку договору (розрахунком заборгованості). За таких обставин з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню за договором про надання споживчого кредиту від 04.02.2022 року № 5488513, заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 15 700,00 грн., та проценти в розмірі 41 240,76 грн., та укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 04.11.2022 р. по 02.01.2023 року (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 18 745,80 грн., а всього разом 75 686,56 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покласти на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 422,40. В частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., суд дійшов наступного висновку. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відтак, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Outcome: approved