Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

В провадженні суду перебуває справа за позовом [PERSON] , від імені та інтересах якої діє адвокат Мякота Т. М., до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» «Про виплату орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки», на обґрунтування якого зазначено, що [PERSON] , [INFO] , є власником земельної ділянки кадастровий № 6324283500:02:001:0138, площею 7,1998 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Старовірівської /колишньої Охоченської/ сільської ради Красноградського /колишнього Нововодолазького/ району Харківської області відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14 січня 2022 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Туревською С.О., реєстраційний № 26. Між попереднім власником земельної ділянки, [PERSON] , який помер [INFO] , та ТОВ „ДОКУЧАЄВСЬКІ ЧЕРНОЗЕМИ,, назва юридичної особи до 16.05.2017 року, з 16.05.2017 року - ТОВ „АРГОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ, , укладений договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 01 липня 2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Братущак В.В., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 30300993 від 04.07.2016 року, номер запису про інше речове право 15228525. ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» належним чином не виконує свої зобов`язання за договором оренди від 28 березня 2016 року, не здійснило виплату орендної плати за 2021-2022 роки з урахуванням її індексації, та не здійснило виплату орендної плати за 2022 рік та перерахування податкових зобовязань за договором оренди до бюджету, допускає систематичне порушення умов договору. Невиконання відповідачем умов договору оренди землі, укладеного 28 березня 2016 року [PERSON] та ТОВ „ДОКУЧАЄВСЬКІ ЧОРНОЗЕМИ, порушує її майнові права та охоронювані законом інтереси, тому просить розірвати договір\~оренди земельної\~ділянки,\~укладений 28\~березня 2016\~року між\~ [PERSON] та\~ТОВ «ДОКУЧАЄВСЬКІ\~ЧЕРНОЗЕМИ»,\~зареєстрований в\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно про\~реєстрацію іншого\~речового права\~01\~липня 2016\~року приватним\~нотаріусом Харківського\~міського нотаріального\~округу Братущак В.\~В.,\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень\~індексний номер\~30300993\~від 04.07.2016\~року,\~номер запису\~про інше\~речове право\~15228525, стягнути з\~ТОВ «АГРОІНВЕСТ\~ХОЛДИНГ ОХОЧЕ»,\~код ЄДРПОУ\~39421968\~на користь [PERSON] орендну\~плату за\~2021\~рік в\~розмірі 1266,18\~гривень,\~за 2022\~рік в\~розмірі 13928,00\~гривень,\~інфляційні втрати\~в розмірі\~897,93\~гривень,\~пеню в\~розмірі 318,32\~гривень,\~три відсотки\~річних в\~розмірі 261,63\~гривень,\~що становить\~всього 16672,06\~гривень \~-\~невиплачена орендна\~плата за\~2021\~рік 1266,18\~гривень;\~-\~пеня з\~01.02.2022\~року 1266,18\~х 0,01\~%\~?512\~днів =\~64,83\~гривень;-\~інфляційні втрати\~з 01.02.2022\~року /\~1266,18\~х 124,98\~%х\~103,75%/\~-\~1266,18\~=375,63\~гривень;\~3%\~річних 1266,18\~х3%\~:\~365\~?512\~=53,28\~гривень -\~невиплачена орендна\~плата за\~2022\~рік 13928,00\~гривень;\~-пеня\~з 01.01.2023\~року 13928,00\~х 0,01%\~х 182\~днів =\~253,49\~гривень;\~-\~інфляційні втрати\~з 01.01.2023\~року 13928,00\~х 103,75%\~=\~14450,30\~-\~13928,00\~=\~522,30\~гривень;\~3%\~річних 13928,00\~х 3%\~:365\~х 182\~дні =\~208,35\~гривень,\~та стягнути з ТОВ „АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ, код ЄДРПОУ 39421968, на користь, [PERSON] , судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідно до п.4.1 Договору договір укладено строком на 25 /двадцять п?ять років/. Відповідно до п.п.3.1-3.10 Договору оренди передбачені розмір, умови та строки виплати орендної плати, що складає 5 відсотків від нормативної грошової оцінки об`єкта оренди, що становить 12661,82 гривень. Відповідно до п.3.2 Договору обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції та відповідного коефіцієнту індексації. Відповідно до п. 3.4. Договору із суми орендної плати Орендарем утримується сума податку з доходів фізичних осіб Орендодавця, який останній повинен сплачувати до бюджету згідно чинного законодавства. Сума податку перераховується Орендарем у порядку і строки, передбачені Податковим Кодексом. Пунктом 5.1 / як зазначено в договорі/ визначено, що орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю після збору врожаю у строк з 01 вересня по 31 грудня поточного року. Для виконання умов договору орендодавцем були надані банківські реквізити для перерахування орендної плати. Орендна плата за 2021 рік власнику земельної ділянки, [PERSON] , відповідно до умов договору оренди ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ», виплачена в січні 2022 року після отримання Свідоцтва про право на спадщину 14 січня 2022 року без урахування індексу інфляції та без виконання зобов`язання по перерахуванню до бюджету податку з доходу фізичної особи - Орендодавця, [PERSON] . Орендарем, ТОВ „АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ, орендна плата за 2022 рік, [PERSON] , станом на 22 травня 2023 року не виплачена. Відповідно до Таблиці індексів інфляції за 2021 рік станом на 01.01.2022 року індекс інфляції становить 110 відсотків. Орендарем не виконані зобов`язання за договором оренди щодо виплати орендної плати за 2021 рік з урахуванням індексу інфляції в сумі 1266,18 гривень Відповідно до Таблиці індексів інфляції за 2022 рік, станом на 01.01.2023 року індекс інфляції становить 126,6%. Орендарем не виконані зобов`язання за договором оренди щодо виплати орендної плати за 2022 рік з урахуванням індексу інфляції в сумі 13928,00 гривень. Орендарем, ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ», не здійснені перерахування податкових зобов`язань за 2021, 2022 роки за договором оренди до бюджету, зазначене підтверджується листом Головного управління ДПС у Харківській області від 08.06.2023 року № 31349/6/20-40-24-17-23. В подальшому представник позивача подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог від 05.09.2023 року, яку в судовому засіданні просила суд залишити без розгляду, та заяву про збільшення розміру позовних вимог від 15.01.2024 року, відповідно до якої просила суд розірвати договір\~оренди земельної\~ділянки,\~укладений 28\~березня 2016\~року між\~ [PERSON] та\~ТОВ «ДОКУЧАЄВСЬКІ\~ЧЕРНОЗЕМИ»,\~зареєстрований в\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно про\~реєстрацію іншого\~речового права\~01\~липня 2016\~року приватним\~нотаріусом Харківського\~міського нотаріального\~округу Братущак В.\~В.,\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень\~індексний номер\~30300993\~від 04.07.2016\~року,\~номер запису\~про інше\~речове право\~15228525; стягнути з\~ТОВ «АГРОІНВЕСТ\~ХОЛДИНГ ОХОЧЕ»,\~код ЄДРПОУ\~39421968\~на користь [PERSON] орендну\~плату за\~2021\~рік в\~розмірі 13928,00\~гривень,\~за 2022\~рік в\~розмірі 13928,00\~гривень,\~інфляційні втрати\~в розмірі\~897,93\~гривень,\~пеню в\~розмірі 318,32\~гривень,\~три відсотки\~річних в\~розмірі 261,63\~гривень,\~орендну плату\~за 2023\~рік \~з урахуванням\~індексу інфляції\~в розмірі\~13218,94\~гривень,\~що становить\~ всього\~42552,82\~гривень (сорок\~дві тисячі\~п`ятсот п`ятдесят\~дві гривні\~82\~копійок)\~та стягнути з ТОВ „АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ, код ЄДРПОУ 39421968, на користь, [PERSON] витрати по платі правової допомоги в сумі 12000,00 гривень та судові витрати по справі. Зазначена позовна заява зареєстрована за вхідним № 3832/23-вх від 19.07.2023 року із наданням автоматизованою системою документообігу суду єдиного унікального № 631/922/23 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, передана на розгляд головуючого судді Мащенко С. В. Ухвалою Нововодролазького районного суду Харківської області , постановленою 24 липня 2023 року, позовну заяву [PERSON] до ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» прийнято до розгляду та відкрите спрощене провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати без виклику сторін. 24.08.2023 року за вхідним № 4553/23-вх представником відповідача ТОВ «АГРОІНВЕНСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» - Оріщенко Н. С. було подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» категорично заперечує проти заявлених позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Заборгованості товариства за договором оренди земельної ділянки від 28.03.2016 року не існує, навпаки, наявна переплата, а податки та збори були сплачені своєчасно та в повному обсязі. Так, між [PERSON] та ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» (минуле найменування ТОВ «ДОКУЧАЄВСЬКІ ЧОРНОЗЕМИ») було укладено договір оренди земельної ділянки 28.03.2016 року, розташованої на території Охоченської сільської ради Красноградського (колишнього Нововодолазького) району Харківської області та має кадастровий номер 6324283500:02:001:0138, загальною площею 7,1998 га, право оренди за яким зареєстровано 01.07.2016 року, номер запису 15228525. За умовами укладеного договору, розмір орендної плати на рік становить 5% від нормативної грошової оцінки об`єкта оренди, що становить 12661,81 грн (п. 3.2. Договору). При цьому, п. 3.4. Договору встановлено, що із суми орендної плати Орендарем утримується сума податку з доходів фізичних осіб Орендодавця, який останній повинен сплачувати до бюджету згідно чинного законодавства. Сума податку перераховується до бюджету Орендарем у порядку та строки, передбачені Податковим Кодексом. Орендна плата може сплачуватися орендарем у грошовій, натуральній або відробітковій формі (п. 3.3. Договору). Орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю після збору врожаю у строк з 01 вересня по 31 грудня поточного року . У разі необхідності за взаємним погодженням сторін розмір, порядок, строки та умови виплати орендної плати можуть змінюватися, що встановлюється додатковою угодою до договору (п. 3.8. Договору). Протягом 2016-2020 років, [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) була виплачена орендна плата за вказаним договором (в тому числі у натуральній формі), сплачені податки і збори, при цьому орендна плата за 2017-2020 роки виплачувалася в тому числі на умовах авансу (з погодженою сторонами передоплатою). Відповідач у відзиві зазначив розміри сплаченої [PERSON] орендної плати за 2017-2020 роки з посиланням на платіжні відомості танакладні внутрішньогосподарського призначення, та розміри переплати орендної плати, яка утворилася за кожний рік виплати орендної плати протягом 2017-2020 років. У відзиві представником відповідача зазначено, що у 2021 році вже спадкоємиці [PERSON] , помилково (без надходження від неї усної чи письмової заяви на перерахування орендної плати на умовах передоплати ) була виплачена орендна плата у загальному розмірі 22791,27 грн (з урахуванням сплачених податків та зборів): 6000,00 грн (в грошовій формі, підтверджується платіжним дорученням №481 за 10.11.2021 року), 12 346,97 грн (в грошовій формі, підтверджується видатковим касовим ордером від 30.12.2021 року), з яких сплачені податки та збори у розмірі 1 341,62 грн та 2 760,81 грн (податок на доходи фізичних осіб) та 111,80 грн та 230,07 грн (військовий збір), що підтверджується податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2021 року. Таким чином за підсумками виплати орендної плати у 2021 році за рахунок помилково сплачених на користь [PERSON] грошових коштів утворилась переплата (передоплата) у розмірі 11 500,21 грн (22791,27 11 291,06 грн). За 2022 рік за загальними умовами ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» мало б сплатити на користь позивачки орендну плату у розмірі 11 291,06 (з урахуванням сплачених податків та зборів). Втім, через фактичну наявність за даними фінансового, бухгалтерського та податкового обліку суми значної передоплати з виплати орендної плати за земельну ділянку, а саме в розмірі 32 668,53 грн (яка була отримана позивачкою та її спадкодавцем [PERSON] ), тобто в розмірі значно більшому ніж сума орендної плати, яка підлягала б сплаті, ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» така виплата орендної плати за 2022 рік не здійснювалась. Отже, загальний розмір авансу (переплати орендної плати) за договором оренди земельної ділянки від 28.03.2016 року станом на момент розгляду цього спору (враховуючи, що строк виплати орендної плати за 2023 рік ще не настав) становить 32 668,53 грн, що підтверджується належними доказами. Відповідач просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» про виплату орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки відмовити в повному обсязі. 05.09.2023 року за вхідним № 4794/23-вх року представником позивача [PERSON] - адвокатом Мякотою Т. М. було подано відповідь на відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що викладені у відзиві на позов посилання на обставини, якими обґрунтовані заперечення проти позову, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, тому не можуть бути прийняті судом як законні та обґрунтовані, які спростовують правомірність позовних вимог. Доводів, які б спростовували правомірність позовних вимог щодо розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки відзив відповідача по справі на позовну заяву не містить. Так, представником відповідача по справі, адвокатом Оріщенко Н. С., у відзиві на позов зазначено про відсутність заборгованості товариства по виплаті орендної плати та про наявну переплату орендної плати, сплату податків і зборів своєчасно та в повному обсязі. В обгрунтування зазначеного до відзиву долучено відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору за 2016-2020 роки та копії платіжних доручень та накладних про отримання оредної плати в натуральній формі орендодавцем, [PERSON] , який помер [INFO] . Зазначена інформація представником відповідача по справі про наявну переплату оредної плати орендодавцю [PERSON] , який помер [INFO] . При цьому відповідно до долученої до відзиву на позов картки рахунку [NUMBER] за січень 2018 -грудень 2020 року по контрагенту [PERSON] станом на грудень року відсутнє як дебетове так і кредитове сальдо по рахунку, що свідчить про відсутність будь-яких переплат за договором оренди земельної ділянки орендодавцю, [PERSON] .. Будь-яких доказів, а саме заяв [PERSON] щодо виплати орендної плати в розмірі, що перевищуе передбачений умовами договору оренди, до відзиву не долучено. Орендна плата [PERSON] виплачувалася в розмірі, який був встановлений юридичною особою для всіх без виключення орендодавців земельних ділянок в зв?язку зі збільшенням процентної ставки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки для визначення розміру орендної плати. Відповідач по справі не подавав до нотаріальної контори претензій про наявність заборгованості у померлого [PERSON] , перед ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ», доказів зворотнього до відповіді на відзив не долучено. Крім того, умовами договору не передбачено зменшення розміру орендної плати при зміні нормативної грошової оцінки в сторону зменшення. До відзиву на позовну заяву відповідачем по справі долучена картка рахунку 6856 за січень 2021 року - грудень 2023 року, де контрагентом зазначена [PERSON] . У відзиві на позовну заяву представником відповідача зазначено, що в 2021 році вже спадкоємиці, [PERSON] , помилково /без надходження від неї усної чи письмової заяви на перерахування орендної плати на умовах передплати/ була виплачена орендна плата у загальному розмірі 22791,27 гривень з урахуванням сплачених податків та зборів. Зазначене не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки станом на 30 грудня 2021 року, та до 14 січня 2022 року у позивача по справі, [PERSON] були відсутні будь-які правові підстави звертатися до відповідача по справі з питаннями отримання орендної плати за користування земельною ділянкою, право власності на яку не було успадковане. В зв`язку з чим у відповідача по справі були відсутні підстави проводити нарахування та виплату орендної плати за спірним договором оренди в 2021 році саме позивачу по справі, [PERSON] . Долучений до відповіді на відзив док.№ 481 від 10.11.2021 року про оплату за оренду землі за 2021 рік [PERSON] іпн 3137516182 суми 6000,00 грн не є та не може бути належним доказом по справі, оскільки не містить інформації про платника зазначеної суми та не містить інформації про земельну ділянку, щодо якої сплачена орендна плата, та про договір оренди, стороною за яким станом на 10.11.2021 року та станом на 30.12.2021 року була позивач по справі, [PERSON] . Долучений до відповіді на відзив видатковий касовий ордер від 30.12.2021 року на ім?я [PERSON] на суму 12346,97 гривень, не може бути належним доказом сплати орендної плати, оскільки він не містить номеру документа, дати отримання коштів, відсутній підпис головного бухгалтера юридичної особи та підпис касира про видачу коштів. Оскільки [PERSON] в 2021 році, як зазначено у відповіді на відзив не зверталася до відповідача по справі ні з усною ні з письмовою заявою, то у відповідача по справі станом на 30.12.2021 року не могло бути копії паспорта [PERSON] , який долучено разом з копією свідоцтва про прав на спадщину за законом, виданого 14 січня 2022 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Туревською С.О., реєстраційний № 26. До 14 січня 2022 року у позивача по справі були відсутні підстави вимагати, а у відповідача по справі виплачувати будь-кому із потенційних спадкоємців після смерті [PERSON] , орендну плату за 2021 рік згідно спірного договору. В разі проведення будь-яких перерахувань на рахунки [PERSON] коштів помилково /як зазначено у відзиві на позов/, з інших підстав, ніж ті, що є предметом даного спору, відповідач по справі не позбавлений можливості захисту порушеного права у спосіб, передбачений нормами цивільного та господарського права України. Для виконання умов договору орендодавцем, [PERSON] відповідачу по справі після 14 січня 2022 року були надані документи, які підтверджували перехід права власності та іншого речового права на земельну ділянку кадастровий номер 6324283500:02:001:0138, в порядку спадкування / свідоцтво про право на спадищину за законом від 14.01.2022 року, реєстр № 26/, та банківські реквізити для перерахування орендної плати. Відповідачем по справі не долучені до відзиву на позов докази сплати [PERSON] орендної плати за 2021 рік за оренду земельної ділянки кадастровий номер 6324283500:02:001:0138. Позивач по справі, [PERSON] , зверталася до відповідача по справі з заявою-претензією про виплату орендної плати, пені за прострочення виконання зобов`язання та розірвання договору оренди земельної ділянки, до якої була долучена угода про розірвання договору оренди, яка була залишена відповідачем по справі без розгляду та реагування для вирішення спірного питання. Невиконання відповідачем умов договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ТОВ «ДОКУЧАЄВСЬКІ ЧОРНОЗЕМИ», порушує охоронювані законом інтереси позивача по справі, власника земельної ділянки [PERSON] 25.09.2023 року за вхідним № ЕП-1789/23-вх року представником відповідача ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» - Оріщенко Н. С. було подано заперечення /містить клопотання про поновлення строку на їх подання. Запитання позивачу, а також заперечення щодо заяви про збільшення позовних вимог та щодо клопотання про витребування доказів та заперечення щодо стягнення та розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Представник відповідача зазначила, що вартість послуги з підготовки позовної заяви, розрахунків та додатків до позовної заяви у розмірі 7000,00 грн є завищеною, оскільки є неспівмірною із обсягом позовної заяви, доданими до неї документами та складністю спору, який є типовим, досить поширеним у судовій практиці (в тому числі судовій практиці адвоката Мякоти Т. М., яка є частим представником орендодавців у аналогічних спорах в Нововодолазькому районному суді Харківської області, що підтверджується даними офіційного веб-сайту «Судова влада України»). Підготовка позовної заяви у цій справі не потребувала спеціального аналізу судової практики чи аналізу великого обсягу нормативно-правової бази тощо. Тож просить зменшити витрати до 1500,00 гривень. 01.11.2023 року за вхідним № 5905/24-вх року представником позивача [PERSON] - адвокатом Мякотою Т. М. було подано додаткові пояснення та заперечення на клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, з яких вбачається, що викладені у запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву посилання на обставини, якими обґрунтовані заперечення проти позову, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, тому не можуть бути прийняті судом як законні та обґрунтовані, які спростовують правомірність позовних вимог. Доводів, які б спростовували правомірність позовних вимог щодо розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву не містить. Наведені в обґрунтування поважності причини пропуску строку подання заперечень причини не є та не можуть бути визнані поважними, оскільки відсутність належної трудової дисципліни у працівників юридичної особи- відповідача по справі, не є та не може бути поважною причиною пропуску строку для подання до суду процесуальних документів. З зазначених підстав заперечення подані з пропуском визначеного судом строку та не можуть бути прийняті до розгляду. Представником відповідача зазначено, що є помилковою позиція позивача по справі, що з долученої картки рахунку 6856 по контрагенту [PERSON] відсутнє дебетове та кредитове сальдо по рахунку, що свідчить про відсутність будь-яких переплат за договором. Посилання представника відповідача, що картка рахунку не є первинним бухгалтерським документом, та не може підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості /переплати / за договором, що первинними бухгалтерськими документами є накладні, відомості про виплату готівки, а також платіжні доручення, якими підтверджується факт виплати орендної плати в розмірі вищому, аніж передбачено договором, є неправомірним, оскільки лише на підставі проведених нарахувань орендної плати здійснюється виплата орендної плати, здійснюється видача натуральних продуктів та перерахування коштів платіжними дорученнями. Інших доказів, які б підтверджували нарахування орендної плати авансом чи на підставі заяв [PERSON] відповідачем по справі не надано. Представником відповідача зазначено, що відповідач укладав індивідуальні договори оренди з кожним конкретним орендодавцем на конкретних , індивідуально визначених між власником землі та підприємством умовах. 20.09.2024 року за вхідним № 6830/24-вх року представником відповідача ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» - Оріщенко Н. С. було подано письмові пояснення з урахуванням питань, що були поставлені Судом відповідачу в судовому засіданні, щодо оформлення видачі позивачу орендної плати 30.12.2021 року готівкою в касі підприємства директором ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ», щодо джерел походження грошових коштів, з яких була виплачена орендна плата 30.12.2021 року, щодо зміни найменування юридичної особи відповідача, щодо правової позиції Верховного Суду в питанні необхідності внесення змін до договору оренди земельної ділянки при зміні розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Представником відповідача у поясненнях зазначено, що до відзиву на позовну заяву [PERSON] було додано видатковий касовий ордер від 30.12.2021 року, як доказ виплати на користь позивача орендної плати за користування земельною ділянкою за кадастровим номером № 6324283500:02:001:0138. Втім, у видатковому касовому ордері від 30.12.2021 року не було зазначено певних реквізитів ордеру, було відсутнє розшифрування підпису директора (не вказано прізвище, ініціали) та відсутній підпис головного бухгалтера та касира. Виплату позивачу орендної плати 30.12.2021 року готівкою в касі підприємства було здійснено директором ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» [PERSON] . Директор ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» [PERSON] здійснює повноваження виконавчого органу товариства на підставі Статуту ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ», затвердженого рішенням загальних зборів учасників ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» (протокол від 14.01.2022 року) та відповідно до підпункту 1 пункту 7.6. Статуту серед іншого має право підпису на банківських документах. При цьому згідно штатного розкладу ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» на 2021 рік, на підприємстві були відсутні посади головного бухгалтера та касира. Відтак у 2021 році директор ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» Акопян А.С. виконував обов`язки головного бухгалтера та був відповідальним за ведення бухгалтерського обліку (наказ від 12 травня 2017 року №12/05-2к). Таким чином, відповідач стверджує, що 30.12.2021 року виплата [PERSON] орендної плати була здійснена в касі підприємства саме директором ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» [PERSON] . На переконання відповідача, певні наявні недоліки оформленого підприємством видаткового ордеру, не можуть слугувати підставою для прояву формалізму та неприйняття вказаного ордеру як доказу по справі на підтвердження факту виплати орендної плати. З виплаченої 30.12.2021 на користь [PERSON] орендної плати ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» було утримано та сплачено до бюджету передбачені законодавством податки та збори, а саму виплату орендної плати було відображено в податковій звітності щодо виплати сум доходу на користь фізичних осіб за 2021 рік. З урахуванням доктрини застосування стандарту доказування, на переконання відповідача, більш переконливими, більш ймовірними є саме твердження відповідача про факт виплати орендної плати на користь [PERSON] готівкою 30.12.2021, ніж позиція представника позивача щодо нібито невиплати орендної плати просто із посиланням на недоліки касового ордеру. ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» повідомило, що готівкові грошові кошти, з яких 30.12.2021 була виплачена орендна плата на користь Нефьодової В. М., надійшли в касу ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» та були прийняті директором підприємства Акопян А. С., від одного із учасників ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» Кіяшко Олега Борисовича у розмірі 49 548 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот сорок вісім) гривень 20 копійок, в якості наданої учасником фінансової допомоги. Вказане підтверджується Касовою книгою за 2021 рік ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» від 31.12.2021 року, де міститься запис про надходження грошових коштів від [PERSON] , а також прибутковим касовим ордером №51 від 30.12.2021 року від [PERSON] на суму 49 548 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот сорок вісім) гривень 20 копійок. В той же день 30.12.2021 року, отримавши фінансову допомогу від Кіяшка О. Б., підприємством було здійснено виплату орендної плати громадянам орендодавцям земельних ділянок, в тому числі і [PERSON] . Відповідно до рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОКУЧАЄВСЬКІ ЧОРНОЗЕМИ» від 11 травня 2017 року, учасниками товариства було прийнято рішення про зміну найменування ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДОКУЧАЄВСЬКІ ЧОРНОЗЕМИ» на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ». Відповідні зміни були внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що 15.05.2017 року було здійснено державну реєстрацію відповідних змін. Враховуючи вищезазначені обставини, у договорі оренди від 28.03.2016 року, укладеного з [PERSON] зазначене старе найменування підприємства, а саме ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДОКУЧАЄВСЬКІ ЧОРНОЗЕМИ», котре у наступному було змінено у встановлений законодавством порядок на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ». Розмір орендної плати на рік становить 5 % (п`ять відсотків) від нормативної грошової оцінки об`єкта оренди (земельної ділянки). При цьому станом на дату укладання договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером 6324283500:02:001:0138, загальною площею 7,1998 га, її НГО становила 253 236,35 грн. В той же час, як зазначав відповідач у відзиві на позовну заяву, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2018 №105 «Про проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення», протягом 2018 року було проведено загальнонаціональну грошову оцінку земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, з 01 січня 2019 року загальнонаціональна грошова оцінка набула чинності. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером 6324283500:02:001:0138, загальною площею 7,1998 га, з 2019 року становить 225821,13 грн, що підтверджується витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, отриманим через електронні сервіси Держгеокадастру. Інформація про зміну розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що відбулась з 2019 року, є суспільно відомою, загально доступною, висвітлювалась в багатьох засобах масової інформації, а також в усній формі доводилась ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» до відома громадян-орендодавців земельних ділянок. Пропозицій від колишнього власника земельної ділянки [PERSON] та його спадкоємиці [PERSON] щодо внесення змін до договору оренди в частині зміни розміру орендної плати не надходило. З боку ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» процес внесення змін до договорів оренди з-за зміни НГО земельних ділянок також не ініціювався. Змінений розмір орендної плати відповідно до зміненого розміру НГО земельної ділянки був зрозумілим сторонам договору оренди та прийнятий за основу для здійснення розрахунків, заперечень щодо цього не надходило. Ухвалою, прийнятою 15.07.2024 року суд вирішив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). Позивача Нефьодова у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надавши пояснення блищзьки за змістом до позовної заяви, в подальшому до суду не з`явилась, скориставшись правом, наданим їй частиною 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, щодо участі у судовому процесі через свого представника за ордером адвоката Мякоти Т. М. Представник позивача [PERSON] - адвокат Мякота Т. М. у судовому засіданні також повністю підтримала позовні вимоги своєї довершительки, надала пояснення, аналогічні змісту обґрунтування позову, в подальшому до суду не з`явилась, натомість у відповідній письмовій заяві прохала розгляд справи по суті позовних вимог закінчити за її відсутність із позивачем відсутності, вказавши, що позов підтримують в повному обсязі, та просять його задовольнити. Представник відповідача ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» - Оріщенко Н. С. у судовому засідання позовні вимоги не визнала повністю, надала пояснення аналогічні змісту відзиву товариства, в подальшому до суду не з`явилась, натомість у відповідній письмовій заяві прохала розгляд справи закінчити за її відсутності. Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, а згідно частини 1 статті 223 цього ж кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, на підставі частини 3 статті 211 зазначеного вище кодифікованого закону України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у учасників справи свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, беручи до уваги те, що сторони надали пояснення безпосередньо у судовому засіданні й у подальшому у судові засідання не з`являлись, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи за їх відсутності. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які учасники справи та їх представники посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: заслухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача, а також дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади (на цей час Берестинський район та місто Берестин відповідно) та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо. При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів. Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом. Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України. Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебувала на розгляді належного суду. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно із частиною 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Нормою, викладеною у частині 2 статті 129 Основного Закону нашої Держави, визначено основні засади судочинства, однією з яких згідно з її пунктом 3 є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. У відповідності до припису частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 цивільного процесуального кодифікованого закону України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Одночасно із цим, згідно з частиною 2 статті 77 та частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. В ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за законом (серії НРС № 788823), виданого 14.01.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Туревською С. О., та зареєстрованого в реєстрі за № 26 (спадкова справа № 135/2012), спадкоємицею майна [PERSON] , 1959 року народження, який помер [INFO] , а саме: земельної ділянки, загальною площею 7,1998 гектарів, кадастровий номер 6324283500:02:001:0138, яка розташована на території Нововодолазької селищної ради Харківського (колишнього Нововодолазького) району Харківської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є його донька [PERSON] , [INFO] (а. с. 9). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 294670714 від 14.01.2022 року, сформованого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Туревською С. О., власником земельної ділянки, загальною площею 7,1998 гектарів, кадастровий номер 6324283500:02:001:0138, яка розташована на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, є [PERSON] (а. с. 10). Згідно з договором оренди землі б/н, укладеним між [PERSON] та ТОВ «ДОКУЧАЄВСЬКІ ЧОРНОЗЕМИ» 28.03.2016 року, орендодавець [PERSON] надав ТОВ «ДОКУЧАЄВСЬКІ ЧОРНОЗЕМИ» в оренду земельну ділянку, загальною площею\~7,1998\~гектарів,\~рілля для\~товарного господарського\~виробництва,\~кадастровий номер\~6324283500:02:001:0138,\~яка розташована\~на території\~Охоченської селищної\~ради Нововодолазького\~району Харківської\~області.\~Нормативна грошова\~оцінка земельної\~ділянки на\~момент укладення\~договору оренди\~становить 253\~236,36\~гривень.\~Договір укладено\~на 25\~років.\~Орендна плата\~вноситься орендарем\~у грошовій\~сумі в\~розмірі 5\~%\~від нормативної\~грошової оцінки\~земельної ділянки,\~що становить\~12661,82\~гривень в\~рік та\~вноситься до\~31\~грудня кожного\~року.\~Договір припиняє\~дію у\~разі:\~-закінчення\~строку оренди;\~-\~придбання орендарем\~земельної ділянки\~у власність;\~-\~ліквідації юридичної\~особи \~орендаря.\~Договір може\~бути розірваний\~лише за\~взаємним погодженням\~сторін.\~Розірвання договору\~в односторонньому\~порядку не\~допускається(а. с. 11). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, № 62681215, сформованого 04.07.2016 року о 14:50:45 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Братущак В. В., вбачається, що орендодавцем (власник) земельної ділянки, площею 7,1998 гектарів, кадастровий номер 6324283500:02:001:0138, яка розташована на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є [PERSON] . Орендарем: ТОВ «ДОКУЧАЄВСЬКІ ЧОРНОЗЕМИ» на підставі договору оренди від 28.03.2016 року (а. с. 16). Відповідно до листа Головного управління ДПС у Харківській області від 08.06.2023 року № 31349/6/20-40-24-17-23 згідно податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, наданими, згідноз ІКС «Податковий блок» ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ», податковий номер 39421968 (до 16.05.2017 - ТОВ «ДОКУЧАЄВСЬКІ ЧОРНОЗЕМИ») за період з 01.01.2022 по 31.03.2023 , інформація про суми виплачених доходів та утриманого з них податку на доходи фізичних осіб стосовно [PERSON] (податковимй номер 3137516182) не відображалась. Листом ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ», зареєстрованим за вихідним № 2812-2 від 28.12.2023 року, направленим на адресу [PERSON] , зазначено про наявність переплати з виплати орендної плати за вищевказаним договором у загальному розмірі 32668,53 гривень (станом на момент направлення повідомлення), у зв`язку з викладеним, орендна плата за 2023 рік товариством сплачуватись не буде, оскільки вона вже сплачена. Під час вирішення спірних правовідносин суд враховує, що їх правове регулювання здійснюється нормами Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року Законом № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року (із змінами та доповненнями), Земельного кодексу України № 2768-ІІІ від 25.10.2001 року (із змінами та доповненнями), Закону України «Про оренду землі» № 161-ХІV від 06.10.1998 року (із змінами та доповненнями) та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01.07.2004 (із змінами та доповненнями). Так, частинами 1, 2 та 4 статті 13 й частиною 2 статті 14 Конституції України гарантовано, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності які рівні перед законом. Право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Частиною 1 статті 316, статтею 328 та частинами 1 і 2 статті 319 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. При цьому право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, й власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. З частин 2 та 4 статті 373 цього ж кодексу вбачається, що право власності на землю гарантується Конституцією України, набувається і здійснюється відповідно до закону й власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до змісту частин 1 і 2 статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватись і розпоряджатись земельними ділянками, яке набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. При цьому як роз`яснюють частини 1 та 2 стаття 116 й пункт «а» частини 1 статті 90 зазначеного кодексу, громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, шляхом передачі земельних ділянок у власність, а власники земельних ділянок мають право передавати її в оренду, заставу, спадщину. Згідно приписів статті 792 Цивільного кодексу України земельна ділянка передається в оренду на підставі відповідного договору найму (оренди) й відносини щодо цього регулюються законом. З огляду на положення частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором визнається домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 638 цього ж кодифікованого акту України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є умови про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Норми права, які містяться у частини 1 статті 639 Цивільного кодексу України визначають, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. При цьому, статтею 202 цього ж нормативно-правового акту визначено, що договорами визнаються дво - чи багатосторонні правочини, які є діями особи, спрямованими на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У свою чергу, з положень частини 1 статті 205 Цивільного кодексу України убачається, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. З огляду на зміст частини 1 статті 209 та частини 1 статті 210 Цивільного кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін, й підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Виходячи з приписів частини 1 статті 210 цивільного кодифікованого закону України правочин (договір), який підлягає державній реєстрації, є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі», який у статті 1 визначає, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. За змістом статей 18 та 20 цього закону (в редакції, чинній на момент укладення й реєстрації спірного договору) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації та тільки після цього набирає чинності. Окрім того, в силу статей 1216 1217 й частини 2 статті 1220 Цивільного кодексу України спадкуванням, яке здійснюється за заповітом або за законом, є перехід усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (день смерті) і не припинились внаслідок його смерті (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (стаття 1225 Цивільного кодексу України). При цьому як визначено у частині 1 статті 1297 цього ж кодифікованого цивільного закону України спадкоємиць, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За замістом абзацу 1 частини 1 статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать, зокрема, земельні ділянки. Відповідно до приписів пункту «г» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] , прийнявши спадщину [PERSON] , померлого [INFO] , та отримавши 14 січня 2022 року відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом, успадкувала (отримала у власність) належну той на час смерті земельну ділянку, площею 7,1998 гектарів, розташовану на території Старовірівської /колишньої Охоченської/ сільської ради Берестинського району Харківської області (кадастровий № 6324283500:02:001:0138). Згідно із частиною 1 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок такої реєстрації визначений спеціальним законом, яким є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до змісту частини 1 статті 3 та частини 1 статті 4 цього закону, державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов`язковою. При цьому частиною 2 статті 3 зазначеного нормативно-правового акту прямо передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Як вбачається із пунктів 7 й 38 спірного договору оренди землі, він укладений на строк 15 років й набирає чинності після його державної реєстрації. За змістом статті 253 й частини 1 статті 254 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Оскільки відомостями, що містяться у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 62681215, сформованого 04.07.2016 року о 14:50:45 індексний номер 62681215, сформованого 04.07.2016 року о 14:50:45 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Братущак В.В., підтверджений факт реєстрації спірного договору, то на час розгляду справи судом договір є таким, що діє. Виходячи з наведеного, право оренди спірної земельної ділянку на земельну ділянку із кадастровим № 6324283500:02:001:0138 виникнуло з моменту здійснення державної реєстрації, вчиненої 04.07.2016 року. Отже, починаючи з вказаної вище дати, позивач є орендодавцем, а відповідач орендарем земельної ділянки, переданої на підставі відповідного договору. Зі змісту тексту спірного Договору оренди землі, зокрема, п.7.2 , п.7.4 , п.9.1 убачається, що договір втрачає свою чинність у разі його розірвання або припиненння. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. За невиконання або неналежне виконання обов`язків договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. Зазначене повністю відповідає приписам діючого законодавства з цього питання, а саме: частині 1 статті 651 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, сторони спірного договору у його пункті 6.4.6 дійшли згоди до того, що Орендар зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі згідно до умов цього договору сплачувати Орендодавцю орендну плату. Відтак, наявність будь-якого порушення умов договору як з боку орендодавця, так і з боку орендаря, є підставою для розірвання договору оренди землі, укладеного між сторонами у цій справі. Отже, пунктом 5.1 розділу 3 Орендна плата Договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем Орендодавцю після збору врожаю у строк з 01 вересня по 31 грудня поточного року, право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, яким є строк до 31 грудня кожного року на підставі пункту 10 цього договору. Тобто, у договірних відносинах, права та обов`язки сторін кореспондують, тобто праву однієї сторони відповідає обов`язок другої. Пунктом 3.4 Договору визначено, що із суми орендної плати Орендарем утримується сума податку з доходів фізичних осіб Орендодавця, який останній повинен сплачувати до бюджету згідно чинного законодавства. Сума податку перераховується до бюджету Орендарем у порядку та строки, передбачені Податковим Кодексом. Відповідачем по справі не надані докази виконання обов`язку по сплаті орендної плати позивачу по справі, [PERSON] , за спірним договором за 2021-2023 роки. Долучені до відзиву докази здійснення розрахунків по сплаті орендної плати за 2017-2020 роки з орендодавцем, [PERSON] , а саме накладна № 168 від 06.04.2017 року, квитанція № 845 від 16.12.2019 року, накладна № 157 від 13.05.2019 року, накладної № 172 від 23.05.2019 року , накладна № 333 від 21.09.2019 року, квитанція № 163 від 23.09.2020 року, квитанція № 481 від 10.11.2021 року, (а. .с 96 - 104), копії податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2017 року - 4 квартал 2021 року. Взаємо виключають наявну в них інформацію, оскільки надані накладні та квитанції не включені до податкових розрахунків сум доходів за період 2017-2021 років. Крім того відповідачем по справі не надані суду для дослідження оригінали податкових розрахунків сум доходу на паперових чи то електронних носіях. Суд вважає за необхідне зазначити, що наданий відповідачем по справі як доказ, видатковий касовий ордер від 30.12.2021 року на ім`я [PERSON] на суму 12346,97 гривень, не може бути прийнятий судом як належний доказ сплати орендної плати, оскільки він не містить номеру документа, дати отримання коштів, відсутній підпис головного бухгалтера юридичної особи та підпис касира про видачу коштів. Долучена до письмових пояснень відповідача по справі копія касової книги за 2021 рік, відкритої 31 грудня 2021 року, містить інформацію про касові операції за період з 5 січня 2021 року по 30 грудня 2021 року, що не відповідає вимогам Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління національного банку України 29 грудня 2017 року № 148. Суд зазначає,\~ що\~ відповідачем не був виконаний обов`язок по утриманню Орендарем, відповідачем по справі, суми податку з доходів фізичних осіб Орендодавця, який останній повинен сплачувати до бюджету згідно чинного законодавства. Сума податку не перерахована до бюджету Орендарем у порядку та строки, передбачені Податковим Кодексом, зокрема у 2021 році у 2022 році, у 2023 році, що не було спростовано відповідачем по справі в ході розгляду справи. Крім того, не надано відповідачем по справі, ТОВ «АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ ОХОЧЕ» доказів виконання цього обов`язку за договором оренди у 2022-2023 роках. Суд зазначає, що відповідачем по справі не наданий розрахунок наявної заборгованості зі сплати орендної плати позивачу по справі, [PERSON] , погоджується із наведеним стороною позивача розрахунком заборгованості по сплаті орендної плати та наведеними ним обставинами в обгрунтування наявної заборгованості зі сплати орендної плати позивачу, яка включає орендну плату за 2021 рік в розмірі 13928,00 гривень, за 2022 рік в розмірі 13928,00 гривень, інфляційні втрати в розмірі 897,93 гривень, пеню в розмірі 318,32 гривень, три відсотки річних в розмірі 261,63 гривень, орендну плату за 2023 рік з урахуванням індексу інфляції в розмірі 13218,94 гривень, що становить всього 42552,82 гривень (сорок дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дві гривні 82 копійок. Як визначено у частині 1 статті 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Одночасно із цим, положеннями частин 1, 2 та 5 статті 11 цього ж Кодексу передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з договорів та інших правочинів. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. При цьому норма права, що міститься у частині 1 статті 12 й частині 1 статті 13 зазначеного вище нормативно-правового акту, роз`яснює, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Також, у відповідності із змістом частини 1 статті 15, частини 1 й пункту 7 абзацу 1 частини 2 статті 16, а також частини 1 статті 20 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона здійснює на свій розсуд, зокрема, шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права та інтересу таким способом як припинення правовідношення. Зазначені норми кореспондують із приписами частини 1 статті 4, частини 1 статті 5 й частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, які суд захищає, здійснюючи правосуддя, з метою ефективного їх захисту у спосіб, визначений законом або договором. Також, відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього ж Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. На підставі приписів статті 24 наведеного законодавчого акту орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Отже, частина 1 і 3 статті 31 й частини 2 та 4 статті 32 Закону України «Про оренду землі» визначають, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього закону та умовами договору, а також в порядку, встановленому законом, зокрема, на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України, в тому числі коли це передбачено договором оренди землі. У підпункті «д» частини 1 статті 141 Земельного кодексу визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематичне невнесення орендної плати, а відповідно до положень частини 1 статті 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців поспіль. Ураховуючи, що договір оренди землі, укладений 28 березня 2016 року, передбачає таку можливість, й вона повністю узгоджується із вищенаведеними нормами права, а також те, що сторони добровільно не вирішили це спірне питання, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав для його розірвання за рішенням суду. Отже, як прямо визначено у частинах 2 та 3 статті 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Відтак, суд вважає, що Договір оренди землі б/н, укладений 28 березня 2016 року між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «,ДОКУЧАЄВСЬКІ ЧОРНОЗЕМИ»(ЄДРПОУ 39421968) слід розірвати. Такий висновок суду жодним чином не суперечить приписам частини 1 статті 27 Закону України «Про оренду землі» щодо забезпечення орендареві захисту його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на неї, так як повністю базується на нормах законодавства України. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» рішення від 10.02.2010 року у заяві № 4909/04). Крім того, ухвалюючи рішення, суд також ураховує й правозастосовну практику, викладену Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України, який, з огляду на імперативну норму пункту 6 частини 2 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями), забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій (тобто сталість та єдність судової практики) у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а саме: постанову Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, прийняту 20.06.2019 року в межах справи з єдиним унікальним № 383/708/16-ц, де суд зробив висновок про те, що систематичне порушення договору щодо внесення орендної плати є підставою для його розірвання, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість. Натомість, вирішуючи згідно з правилом підпункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України питання про розподіл між сторонами у справі судових витрат, суд виходить з наступного. Так, відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 141 зазначеного цивільного процесуального кодифікованого закону України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тоді як інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приписи частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України передбачають, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.11.2011 року (із змінами та доповненнями), який встановлює правові засади справляння, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та його повернення. Положеннями статті 1 зазначеного Закону визначено, що судовий збір це збір, який справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Згідно із абзацом 1 частини 1 статті 3 вказаного вище нормативно-правового акту, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством України. На підставі приписів абзацу 2 підпункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (із змінами та доповненнями) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Із зазначеним позовом [PERSON] звернулась до суду у 2023 році. Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456-VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України. Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» № 2246-VIII\~від 07.12.2017\~року (із змінами та доповненнями) з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 2684,00 гривень, а тому за подання до суду цієї позовної заяви позивач повинен сплатити судовий збірза дві позовні вимоги у розмірі 2147,20 гривень, виходячи з розрахунку: 2684,00 гривень х 0,4 х 2 = 2147,20 гривень. На виконання вимог частини 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви [PERSON] додала документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 2147,20 гривень (а. с. 1). Крім того, з положень пункту 1 частини 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України убачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. З огляду на приписи частини 1 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Правове регулювання відносин, пов`язаних з розподілом судових витрат на правничу допомогу адвоката здійснюється вищенаведеною статтею, зокрема її частинами 2 4. Так, як регламентоване зазначеними нормами цивільного процесуального права, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як убачається з доданих документів, професійну правничу допомогу [PERSON] надала Мякота Т.М., яка є адвокатом, оскільки має відповідне свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, видане 21 березня 2017 року, й діяла за договором про надання правничої (правової)допомоги № 50/23, укладеного 22.05.2023 року між нею та Нефьодовою В.М.) та за ордером на надання правничої(правової) серія ВІ № 1144960, виданим на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги №50/23, укладеного 22.05.2023 року між\~нею та\~ [PERSON] .\~ Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг, складеного 17.07.2023 року вселищі Нова Водолага між [PERSON] та адвокатом Мякота Т.М., вбачається, що загальна вартість наданих юридичних послуг складає 12000,00 гривень, яка безпосередньо сплачена 17 липня 2023 року відповідно до квитанції № 12/2023. Частина 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України наголошує на необхідності врахування судом при вирішенні питання про розподіл судових витрат: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Одночасно з цим, норми права, що містяться у частинах 5 та 6 статті 137 цивільного процесуального кодифікованого закону України, визначають, що у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, враховуючи наведене, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, визначений договором про надання правничої допомоги (Договором про надання юридичних послуг № 17 ХК від 22.02.2018 року), відповідає обсягу наданих ним послуг і виконаних робіт, визначених детально у відповідному акті, є співмірним із складністю справи, обсягом та часом, витраченим адвокатом на їх виконання, а також вартості, вже сплаченої їй позивачем. Відтак, суд робить обґрунтований висновок про те, що позивач [PERSON] понесла судові витрати на правничу допомогу адвоката Мякоти Т.М. за цим позовом в сумі 12000,00 гривень. Приходячи до такого, суд ураховує, що відповідачем по справі клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами,надане з порушенням строків, визначених в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, та не спростовує співмірність понесених витрат позивачем по справі на правничу допомогу в зв`язку з порушенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача по справі, [PERSON] . Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в сумі 2147,20 гривень, 21,47 гривень - витрати за касове обслуговування та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00 гривень, а всього 14168,67 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved