Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Гримайлівської селищної ради Чортківського району Тернопільської області та просить визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . В обґрунтування позову посилається на те, що в [ADDRESS] розміщене домоволодіння, яке належало її родичці [PERSON] , яка була єдиним членом колгоспного двору і їй належало вказане домоволодіння в цілому. [PERSON] померла [INFO] . На день смерті з нею ніхто не проживав, вона проживала одна. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, за умовами якого вона залишила все належне їй майно у спадщину позивачці, на той час як [PERSON] .. В 2016 році позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Інших спадкоємців у неї немає, оскільки вона була одинокою і вона її доглядала. Позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , проте, при звернені до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на вищевказане нерухоме майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане нерухоме майно на ім`я спадкодавця. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Представник відповідача Гримайлівської селищної ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак, надіслав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності їхнього представника. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] станом на 01.07.1991 належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: [PERSON] , що підтверджується довідкою Гримайлівської селищної ради Чортківського району Тернопільської області №88 від 27.03.25. (а.с.13). Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] належав на праві приватної власності [PERSON] . Згідно копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] від 28.03.2025, загальна площа житлового будинку становить 71,7 м2, житлова площа 48,4 м2. (а.с.14-19). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 28 березня 2025 року Гусятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. (а.с.8). Спадкодавцем було складено заповіт, який посвідчений виконкомом Лежанівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області «28» січня 1998 року за реєстровим №04, згідно якого все своє майно [PERSON] заповіла [PERSON] . (а.с.10). Після реєстрації шлюбу 15 березня 2016 року з [PERSON] , [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 15 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області. (а.с.12). Згідно довідки, виданої 12 травня 2025 року за №135 Гримайлівською селищною радою Чортківського району Тернопільської області спадкодавець [PERSON] на момент смерті проживала та була зареєстрована одна в [ADDRESS] . (а.с.9). Згідно інформації з Державного нотаріального архіву, наданої на запит державного нотаріуса, Гусятинською державною нотаріальною конторою 06 грудня 2002 року за заявою [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину заведено спадкову справу №503/2002 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] (згідно ст. 549 Цивільного кодексу України 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), в тому числі і належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Оскільки, смерть спадкодавця [PERSON] наступила до 01.01.2004, тому до даних правовідносин застосуванню підлягають норми ЦК УРСР (в ред.1963 р.). Згідно із вимогами ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори Мороз Л.С. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (на спірний житловий будинок) після смерті - [PERSON] , у зв`язку з тим, що документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вищезгаданий будинок відсутні. (а.с.7). Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі, обставини в справі сторонами визнаються та не потребують доказуванню і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що є підстави для визнання за [PERSON] право власності на житловий будинок садибного типу, загальною площею 71,7 м2, житловою площею 48,4 м2, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved