Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

24 січня 2024 року позивач звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітніх дочок у зв`язку з навчанням [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який згодом розірвано. Від шлюбу мають спільних дочок: [PERSON] , [INFO] , яка навчається 2-му курсі Полтавського Державного медичного університету, запланована дата закінчення навчання 30.06.2028, та [PERSON] , [INFO] , яка навчається на 1-му курсі Центральноукраїнського державного університету імені Володимира Винниченка, запланована дата закінчення навчання 30.06.2027. Відповідач сплачував аліменти на утримання спільних дітей до досягнення ними повноліття. Після досягнення повноліття, жодної допомоги від відповідача на утримання повнолітніх дочок, у зв`язку з їхнім навчанням, не надавалося, хоча у відповідача є можливість надавати матеріальну допомогу. У зв`язку з чим, з підстав ст. 199 СК України просила задовольнити позовні вимоги. (а.с. 1-2) Ухвалою суду від 08 лютого 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. (а.с. 19-20) 22 лютого 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що позивач та відповідач мають повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Разом з тим, повнолітні доньки навчаються за кошти державного бюджету та отримують стипендію. При цьому, відповідач перебуває в офіційному шлюбі з [PERSON] , мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , ведуть спільне господарство, є главою сім`ї і повинен забезпечувати себе, дитину та дружину, яка перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 6-ти років. Крім того, [INFO] помер батько відповідача, тому значна частина доходу спрямовується на забезпечення належних умов проживання непрацездатної матері. У зв`язку з чим, з підстав визначених ст.ст. 182, 199, 200, п. п. 17, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», просив встановити аліменти на утримання повнолітніх дітей у зв`язку з навчанням до досягнення ними 23 років, у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. (а.с. 25-27) Також, 22 лютого 2024 року, відповідачем подано клопотання про зупинення провадження по справі у зв`язку з проходженням військової служби у Збройних Силах України. (а.с. 36-40) 15 березня 2024 року позивачем було подано відповідь на відзив, в якому зазначається, що мати відповідача отримує регулярні грошові виплати - пенсію у розмірі 2361 грн., отримує державну соціальну допомогу у вигляді щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг. Також позивач зазначає, що відпустка по догляду за дитиною до 6-ти років, відповідно до ч.ч. 4, 6, 8 ст. 179 КЗпП України, п. 3 ч. 1 ст. 25 ЗУ "Про відпустки", не є обов`язковою та надається за бажанням працівника для догляду за дитиною, яка потребує додаткового нагляду. Відповідачем не надано підтверджень, чому дитина потребує додаткового нагляду. До того ж дружина відповідача за бажанням може працювати. Крім цього, позивач вказує на те, що її батько є інвалідом ІІ групи та з липня 2023 року потребує сторонньої допомоги, мати позивача є пенсіонеркою. Також позивач вказала, що відповідач придбав будинок, в якому живе та має у власності пай на території Великоандрусівської ОТГ, який здається в оренду. (а.с. 42-49) Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 березня 2024 року клопотання відповідача про зупинення провадження по справі - задоволено. (а.с. 51-52) Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 травня 2025 року поновлено провадження у справі. Розгляд справи призначено на 25 червня 2025 року (а.с. 56-57) 25 червня 2025 року розгляд справи відкладено до 24 липня 2025 року за заявою відповідача. (а.с. 65, 68) 17 липня 2025 року відповідачем подано заяву про відкладення розгляду справи. (а.с.72) При розгляді заяви відповідача суд враховує ч. 1 ст. 44 ЦПК України, відповідно до якої учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989 вказано, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. З врахуванням наведеного, суд приходить висновку про умисне затягування розгляду цивільної справи з боку відповідача та вважає такі дії відповідача недобросовісними. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Отже, принцип добросовісності передбачає, що сторони повинні діяти добросовісно під час реалізації своїх прав та передбаченого договором та/або законом виконання своїх зобов`язань. Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд враховує і те, що Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях, зокрема у справах №802/562/18-а, №826/4504/17, звертав увагу на те, що повноваження суду щодо відкладення судового розгляду на підставі поданого учасниками судового процесу клопотання є дискреційними. За вказаних обставин, враховуючи завчасну та неодноразову обізнаність відповідача [PERSON] з наявністю даного судового провадження, а також повторну неявку в судове засідання, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання про відкладення судового розгляду, та на підставі п. 2 ч. 3, ч. 4 ст. 223 ЦПК України розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи згідно ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно копії рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 червня 2016 року, справа № 401/1355/16-ц, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Рішення набрало законної сили 14 червня 2016 року. (а.с. 71) Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження № [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження № [NUMBER] . (а.с. 4, 5) Відповідно до довідки № 143/2023 наданої 27 грудня 2023 року Центральноукраїнським державним університетом імені Володимира Винниченка - [PERSON] , є студенткою 1-го курсу ІС23БІ групи факультету історії, бізнес-освіти та права денної державної форми навчання. Термін навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року. (а.с. 12) Із довідки № 346 наданої 08 січня 2024 року наданої Полтавським державним медичним університетом, встановлено, що [PERSON] , є студенткою 2-го курсу медичного факультету № 1. Термін навчання з 15 вересня 2022 року по 30 червня 2028 року. (а.с. 13) Згідно з копією свідоцтва про шлюб № [NUMBER] , відповідач з 20 грудня 2019 року перебуває в шлюбі з [PERSON] , у якому [INFO] народився син [PERSON] . (а.с. 28, 29) Відповідно до довідки КНП "Світловодська центральна районна лікарня" Світловодської міської ради № 20 від 19.02.2024 року [PERSON] працює на посаді заступника директора з медсестринства з 01.01.2015 року та на даний час перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 6-ти років з 14.01.2024 року по 14.01.2025 року. (а.с. 30) Батько відповідача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть № [NUMBER] . (а.с. 31) Мати відповідача [PERSON] є пенсіонеркою за віком, про що свідчить копія її пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 07 вересня 2001 року. (а.с. 32) Відповідно до довідки з військової частини та інформації, наданої на запит суду військовою частиною [NUMBER] - головний сержант [PERSON] на даний час дійсно перебуває на військовій службі під час мобілізації на особливий період у військовій частині [NUMBER] . (а.с. 40, 73) Батько позивачки [PERSON] є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 01.12.2009 року, та інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією виписки із медичної карти. (а.с. 44, 45) Мати позивачки [PERSON] є пенсіонеркою, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 18.08.2009 року. (а.с. 45) Предметом спору в цій справі є стягнення аліментів на двох повнолітніх дочок, які продовжують навчання. При вирішенні спору, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Ст. 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про освіту» право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих. Главою 16 СК України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання. Стягнення з батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Положення ст. 199 СК України визначають, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). У постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18, провадження № 61-16005св20, колегія суддів зазначила, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] на день звернення до суду не досягли 23 років, продовжують навчання, не працюють. Навчання на денній формі позбавляє їх можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вони потребують матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем ЗСУ, отримує грошове забезпечення, у зв`язку з чим, має можливість надавати матеріальну допомогу дочкам у виді сплати аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, за наявності обставини перебування на утриманні відповідача малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] , які продовжують навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 24 січня 2024 року і до досягнення [PERSON] 23 років, тобто по [INFO] включно, в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 10 вересня 2026 року і до закінчення навчання [PERSON] , тобто по 30 червня 2027 року включно.

Outcome: partial