Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Представник позивача АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування\~позову зазначено, що в обґрунтування\~позову зазначено, що позивач запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг відбувається шляхом: верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікація клієнта очно у відділенні банку; верифікація клієнта очно співробітником служби доставки банку у зручному для клієнта місці; верифікація клієнта очно кредитним агентом у точці. Починаючи з травня 2020 року: відеоверифікація працівником банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга\~переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування в AT «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Позивач в позовній заяві вказує, що 11.03.2023 року відповідач [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 11.03.2023, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит в розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Однак, всупереч умовам договору відповідач належним чином не виконував покладені на нього обов`язки, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. У зв`язку з порушенням умов договору про надання банківських послуг від 11.03.2023 року у відповідача станом на 03.03.2025 року утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 13527,41 грн. За таких обставин, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13527,41 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. Ухвалою судді\~від 05.06.2025\~року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явились. У позовній заяві представник позивача просив суд провести розгляд справи без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, у випадку неявки відповідача. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не направив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення ухвали від 05.06.2025 про відкриття провадження рекомендованим листом за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням, який було відповідачу не вручено у зв`язку з відсутністю адресата за адресою реєстрації його місця проживання, що підтверджується довідкою Укрпошти про причини повернення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а також шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом за зареєстрованим місцем проживання, яку відповідачу вручено 19.07.2025 року, про що свідчить відповідна інформацію з офіційного сайту Укрпошти щодо статусу відстеження поштового відправлення. Відповідач,\~будучи повідомленим\~відповідно до\~ст.\~128\~ЦПК України\~про відкриття\~провадження у\~цивільній справі\~за позовом\~до нього\~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором,\~відзив на\~позов у\~встановлений судом\~строк не\~надав, у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомленим в установленому законом порядку. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою відповідача, неподання ним відзиву та не повідомлення про поважність причин неявки, в порядку, визначеному\~статтею 280 ЦПК України, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд відповідно до\~ст.\~247 ЦПК України\~розглянув справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії Статуту акціонерного товариства «Універсал Банк», затвердженого рішенням єдиного акціонера АТ «Універсал Банк» від 05 листопада 2020 року та погодженого НБУ від 09.12.2020 року, Акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», тип якого у відповідності до рішення Загальних зборів акціонерів ПАТ «Універсал Банк» (протокол № 2-2018 від 31 жовтня 2018 року) було змінено на приватне акціонерне товариство та який було перейменовано на АТ «Універсал Банк». АТ «Універсал Банк», звертаючись до суду з позовом, посилався на те, що між банком та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» від 11.03.2023 року, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Відповідач погодився, що підписана Анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач просив АТ «Універсал банк» відкрити поточний рахунок у гривні [NUMBER] та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. Згідно з п. 2 анкети-заяви відповідач просив встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процента ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. У вказаній анкеті-заяві також зазначено, що відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також [PERSON] засвідчив генерацію пари удосконаленого електронного підпису (УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися для вчинення правочинів та платіжних операцій, який є аналогом власноручного підпису. Відповідно до п.5 анкети-заяви невід`ємною частиною анкети-заяви є Запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг, з підписанням якого у мобільному застосунку договір набуває чинність. Тобто, зі змісту анкети-заяви відповідач надав дозвіл на встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у мобільному додатку. Відповідно до\~Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~ст. 3 вказаного Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3\~ст. 11 зазначеного Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 вказаного\~Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11\~Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.п. 12, 14 підрозділу 1 «Терміни та визначення» розділу І «Загальні умови» наданих до позовної заяви Умов і правила обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank в редакції від 24.11.2021, які набули чинності 27.11.2021 (далі Умови), - договір про надання банківських послуг «Monobank» - це укладений між Банком та Клієнтом договір про відкриття рахунку, випуск і обслуговування Платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування, що складається з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Анкети заяви до Договору про надання банківських послуг «Monobank», паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, інформації щодо відкриття поточного рахунку та випуску електронного платіжного засобу (в разі наявності) та Тарифів. Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг «Monobank» - письмове звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета заява є підтвердженням укладеного Договору. Згідно із. п.2.3 підрозділу 2 «Основні положення» Умов, відповідно до\~статті 628 Цивільного кодексу України\~договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно: договору банківського рахунка, депозитного договору, договору про надання кредиту. Відповідно до п.2.4 підрозділу 2 «Основні положення» Умов, своїм підписом на анкеті-заяві клієнт беззастережно підтвердив, що на момент укладення відповідного договору, клієнт ознайомився та погоджується із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови. Згідно з пп. 5.5. підрозділу 5 «Надання та обслуговування кредиту» Розділу ІІ Умов форма надання Кредиту: поновлюваний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги. У відповідності до пп. 5.16. підрозділу 5 «Надання та обслуговування кредиту» Розділу ІІ Умов, у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (Істотне порушення Клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних. Відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання Клієнтом за Договором визначена п. п. 5.15-5.19 підрозділу 5 «Надання та обслуговування кредиту» Розділу II Умов. Відповідно до пп. 5.22 підрозділу 5 «Надання та обслуговування кредиту» Умов, кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому Банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору. Згідно з Тарифами за карткою Monobank пільговий період за карткою складає до 62 днів, пільгова відсоткова ставка складає 0,00001% річних, базова відсоткова ставка складає 3,1 % на місяць, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами складає 4 % від заборгованості, але не менше 100 грн. Також, позивачем надано паспорт споживчого кредиту Картка monobank із зазначенням основних умов кредитування: суму/ліміт кредиту від 0 до 500000 грн. (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку), строк кредитування 25 років, мета отримання кредиту на споживчі потреби, базова процентна ставка 3,1% в місяць (37,2% річних), наведені інші умови кредитування. Відповідно до довідки Банку від 03.03.2025 року [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП: [NUMBER] ) в АТ «Універсал Банк» відкрито рахунок № [NUMBER] у гривні, тип рахунку картка Чорна, картка активна до 10/29. Згідно довідки Банку про розмір встановленого ліміту, розмір встановленого кредитного ліміту клієнта [PERSON] через мобільний за стосунок за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.03.2023 року станом на 03.03.2025 року встановлено 23.07.2023 року 3000 грн., 17.10.2023 року збільшено до 15000 грн., 17.08.2024 зменшено до 14600 грн., 01.09.2024 року зменшено до 12000 грн. Як слідує з виписки по рахунку [NUMBER] , [PERSON] 23.07.2023 надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту в сумі 3000 гривень. У подальшому, кредитний ліміт 17.10.2023 року збільшено до 15000 грн., 17.08.2024 зменшено до 14600 грн., 01.09.2024 року зменшено до 12000 грн. Вказаною випискою підтверджено, що відповідач отримав та використовував кредитні кошти, розраховувався кредитними коштами при здійсненні покупок, знімав готівку в банкоматах, а також вносив кошти на погашення заборгованості за кредитним договором, що свідчить про вчинення ним дій, спрямованих на виконання умов кредитного договору від 11.03.2023. Згідно зазначеної виписки по рахунку [NUMBER] , сума витрат за період 12.03.2023 - 01.01.2025 склала -243072,43 грн., а сума зарахувань за вказаний період 225380,90 гривень. При цьому, за вказаний період банком нараховано відсотки, які включені в загальну заборгованість (витрати) по кредиту. Станом на 03.03.2025 року заборгованість по кредиту становить 13527,41 грн. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд доходить висновку про укладення між сторонами вищевказаного договору про надання банківських послуг «Mоnobank» між відповідачем та АТ «Універсал Банк». АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. За приписами\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору про надання банківських послуг «Mоnobank». Зазначений договір недійсним не визнано. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному\~статтею 204 ЦК України. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11.03.2023 року слідує, що відповідач в межах встановленого кредитного ліміту користувався кредитною карткою, йому нараховувались відсотки на заборгованість в обумовленому розмірі 3,1% в місяць (37,2% річних), а він періодично частково погашав заборгованість перед Банком. Водночас, станом на 03.03.2025 року у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 13527,41 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом. Водночас свій контррозрахунок відповідач суду не надав. Відповідач не скористався своїми процесуальними правами, передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача [PERSON] станом на 03.03.2025 року виникла заборгованість за наданим кредитом в сумі 13527,41 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 13527,41 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.\~526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.\~1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634\~ЦК\~України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також беручи до уваги вимоги ч. 2 ст.\~530\~ЦК\~України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що підтверджує порушення його прав, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «Універсал Банк» необхідно стягнути заборгованість за наданим кредитом в сумі 13527,41 грн. Згідно з ч.3 ст.12\~та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved