Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 12.05.2025 року представник позивача звернувся до Тисменицького районного суду з позовною\~заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 07.06.2024 року між сторонами укладено кредитний договір № 07.06.2024-100001115 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до умов договору ТОВ «Споживчий центр» було надано кредит позичальнику [PERSON] шляхом перерахування суми кредиту на його банківську картку, у розмірі 5000 грн, строком на 98 дні за процентною ставкою «Стандарт» у розмірі 1,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших чотирьох чергових періодів та процентною ставкою «Економ» в розмірі 1 %, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовувалась ставка «Стандарт». Кредитним договором було передбачено сплату неустойки у сумі 50 грн, що нараховувалася за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного з зобов`язань, комісія за надання кредиту у розмірі 250 грн та комісія за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 250 грн, яка нараховувалась протягом трьох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Черговий період за договором 14 днів. Дата повернення кредиту 12.09.2024 року. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 12.09.2024 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 9 500 грн, з яких: 5 000грн - заборгованість за тілом кредиту, 2 000 грн - заборгованість за простроченими процентами, заборгованість 2 500 грн неустойка. За указаних обставин позивач, звернувшись в суд із даним позовом, просив стягнути з позивача на його користь заборгованість за кредитним договором у та судові витрати. ІІ. Стислий виклад позиції учасників справи. Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, без її участі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідачу [PERSON] була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, днем вручення якої є 05.07.2025 року. Правом на подання відзиву не скористався. ІІІ.\~ Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 13.05.2025 року відкрито провадження у справі постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 07.06.2024 року [PERSON] ознайомився із пропозицією про кладення кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» та підписав її одноразовим ідентифікатором Е992 (а.с.12-15). В подальшому 07.06.2024 року відповідач підписав заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення договору №07.06.2024-100001115 від 07.06.2024 року, згідно якого кредитодавець надає позичальнику кредит у сумі 5 000 грн строком на 98 днів, дата повернення кредиту 12.09.2024 року, процентна ставка - фіксована незмінна "Стандарт" у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування редитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. (а.с.15-18). Згідно п.11 договору комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 250 грн. Згідно п. 12 Договору комісія за обслуговування кредитної заборгованості 250 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До Комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. Пунктом 17 договору передбачена неустойка: 50 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 ЦК України встановлюється законом (пункт 18 договору) Договір підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором Е992, який був надісланий на номер телефону [NUMBER] . (а.с.17). Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 01.05.2025 року №46-0105, якою підтверджується, що між ТОВ «УПР» та ТОВ «Споживчий центр» укладено договір\~на переказ\~коштів ФК-П-2024/01-2\~від 01.04.2024,\~на підставі\~якого 07.06.2024 року о 13:12:15 год. сума 5000 грн була перерахована на номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 418486989, призначення платежу: Видача за договором кредиту № 07.06.2024-100001115 (а.с.23). Із довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором року № 07.06.2024-100001115 від 07.06.2024 за період з 07.06.2024 року по 12.09.2024 року слідує, що загальний залишок заборгованості становить 9 500 грн, з яких 5000 грн заборгованість за основним боргом, 2000 грн заборгованість за процентами, 2500 - неустойка. При цьому, як зазначено у позовній заяві [PERSON] частково сплатив заборгованість по вищезазначеному кредитному договору на суму 1 000,00 грн., від 18.07.2024, на суму 1 000,00 грн., від 12.08.2024, на суму 1 000,00 грн., від 25.09.2024 , на суму 500,00 грн., від 15.11.2024, на суму 1 000,00 грн., від 22.12.2024, на суму 800,00 грн., від 12.02.2025 (а.с.2зв). V.\~Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі\~ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію»\~(далі - Закон). У\~статті 3 Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно\~статті 1056 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до\~статті 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Статтею 526 ЦК України\~презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті\~610,\~611 ЦК України). У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що: «доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що: «у разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню». Дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже, спростувати розрахунок боргу за кредитом можливо лише в призмі оцінки доводів сторони, яка заперечує такий розрахунок. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18). Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21). \~ Щодо стягнення неустойки. Пунктом 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто, в даному випадку законодавством звільнено позичальника від сплати неустойки(штрафу, пені) за прострочення своїх кредитних(боргових) зобов`язань У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Матеріалами справи підтверджено, що 07.06.2024 року у встановленому вказаними заявкою та пропозицією порядку, а також у відповідності до\~Закону «Про електронну комерцію», ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] строком на 98 календарних днів уклали кредитний договір за заявкою в електронній формі 07.06.2024-100001115 на суму 5000 грн за процентною ставкою «Стандарт» у розмірі 1,5%, 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 4 чергових періодів та процентною ставкою "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Відповідач підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору 07.06.2024-100001115 від 07.06.2024 року, з якими він попередньо ознайомився. Акцептовані ним умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. Крім того, відповідач розумів, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором Е992, який був надісланий на номер телефону [NUMBER] . Вказана сума позики була перерахована відповідачу на платіжну картку, що підтверджується листом ТОВ «УПР» від 01.05.2025 року. Стосовно вимоги позивача про стягнення із відповідача неустойки в розмірі 2500 грн, то суд вважає, що остання до задоволення не підлягає, оскільки суперечить п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які передбачають особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань, зокрема, списання сум неустойки в період дії на території України воєнного стану з 24.02.2022 року по даний час. Відтак, суд при визначені заборгованості за кредитним договором виходить із таких розрахунків: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5 000 грн; відсотків за користування кредитом в розмірі - 6 300 грн (5000*1,5%*56 днів (перші чотири чергових періоди) + (5000*1%*42 дні (наступні 3 чергові періоди), що в загальному становить заборгованість в сумі 11 300 грн. При цьому суд враховує, що відповідачем в рахунок погашення заборгованості за кредитом було сплачено в загальному 5 300 грн., 4 300 грн з яких були зараховані позивачем на погашення відсотків. Цільове призначення зарахування решти грошових коштів в розмірі 1 000 грн, які залишилися після часткового погашення відповідачем заборгованості за відсотками за кредитом, у довідці-розрахунку не зазначено. Отже, фактично отримані позичальником кошти за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн в добровільному порядку ТОВ «Споживчий центр» повернуті не були, тому мають бути стягнуті з відповідача. При цьому, на думку суду, суму коштів в розмірі 1 000 грн слід зарахувати в рахунок погашення відсотків за користування кредитом та стягнути з відповідача такі в розмірі 1 000 грн (2 000 грн - 1 000 грн). Тому підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 5 000 грн та відсотків за користування кредитом в розмірі 1 000 грн . З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги слід задовольнити частково. VІІ. Судові витрати. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1529,93 грн. На підставі ст.ст.549, 551, 625, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial