Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

У квітні 2025 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Марія Ткаченко через систему «Електронний суд» звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за Договором № 008/4554551-CK від 29.03.2018 у розмірі 65 715,84 грн, судові витрати у сумі 2422,40 грн та 16 000,00 грн витрат на правничу допомогу. І. Позиція сторін у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.03.2018 між Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" та [PERSON] було укладено Заяву-договір № 008/4554551-CK. 08.02.2021 було укладено договір №б/н відповідно до якого АТ "ТАСКОМБАНК" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №008/4554551-CK. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №008/4554551-CK. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №008/4554551-CK. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №008/4554551-CK від 29.03.2018, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 65715,84 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 36149,69 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 22495,47 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 1681,82 грн.; інфляційні збитки - 4256,83 грн.; нараховані 3% річних - 1132,03 грн. Представник позивача вказує, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання права грошової вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», здійснювались безпосередньо попередніми кредиторами станом на день відступлення права вимоги, зі сторони ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань. На підставі викладеного та враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо повернення боргу, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 06.05.2025\~ прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначив справу до розгляду (а.с. 133). Позивач в судове засідання не направив свого представника, у прохальній частині позовних вимог міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, у випадку неявки відповідача у судове засідання не заперечили щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його\~ відсутності та відзив на позов до суду, не подав. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 29.03.2018 між Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" та [PERSON] було укладено Заяву-договір № 008/4554551-CK (а.с. 29), в якій відповідач просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів на його ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку, сума бажаного кредитного ліміту 39 095,34 грн. Встановлено, що 29.03.2018 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту за карткою «Велика П`ятірка». Сторони погодили основні умови кредитування, а саме: тип кредиту кредитна лінія; строк кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. На підтвердження надання кредиту позивачем також надано виписку по особовому рахунку за період з 29.03.2018 по 08.02.2021 (а.с. 31-83). Встановлено, що 08.02.2021 було укладено договір №б/н відповідно до якого АТ "ТАСКОМБАНК" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а.с. 85-90). З витягу з реєстру прав вимог від 08.02.2021 (а.с. 96), вбачається, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором №008/4554551-CK у розмірі 58 645,16 грн (загальна сума боргу без пені). Встановлено, що 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (а.с. 102-107) відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. З реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги вбачається, що позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором №008/4554551-CK (а.с. 110-113). Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Коллект центр» у розмірі 65715,84 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 36149,69 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 22495,47 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 1681,82 грн.; інфляційні збитки - 4256,83 грн.; нараховані 3% річних - 1132,03 грн. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правовідносини. За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. У відповідності до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З аналізу долучених до матеріалів справи доказів підтверджений факт відступлення права вимоги грошової вимоги АТ\~ «Таскомбанк» на користь ТОВ «Вердикт Капітал», яке в свою чергу відступило право вимоги на користь ТОВ «Коллект Центр» до боржника [PERSON] . Таким чином, [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язань за договором позики перед новим кредитором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами. Банк свої зобов`язання за договором № 008/4554551-CK виконав в повному обсязі, а [PERSON] в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов`язувався погашати кредит, проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. З матеріалів справи вбачається, що станом на 10.01.2023 заборгованість за кредитним договором № 008/4554551-CK складає 65715,84 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 36149,69 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 22495,47 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 1681,82 грн.; інфляційні збитки - 4256,83 грн.; нараховані 3% річних - 1132,03 грн. Встановленим є порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення боргу. А також, відсутня будь-яка інформація щодо оскарження позичальником кредитного договору, чи окремих його умов. Суд вважає правомірною вимогу про стягнення заборгованості по основній сумі кредиту, відсоткам, а також суд погоджується з нарахуванням 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України, здійснених за період з 08.02.2021 по 23.02.2022, тобто до введення в Україні воєнного стану. Однак, суд не погоджується з нарахуванням пені, оскільки ані умовами договору № 008/4554551-CK, ані паспортом споживчого кредиту не передбачено нарахування пені. Крім того,\~\~ матеріали справи не містять належного розрахунку пені, періоду такого нарахування. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 008/4554551-CK у розмірі 64 034,02 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 36149,69 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 22495,47 грн.; інфляційні збитки - 4256,83 грн.; нараховані 3% річних - 1132,03 грн. V. Судові витрати. Позивач ставить вимогу про стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 16 000 грн., суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надані суду відповідні документи, а саме: договір № 02-09/2024-6 про надання правової допомоги, укладений 02.09.2024 між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а.с.18-21); прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» (а.с.16-17);\~\~ заявка на надання юридичної допомоги № 18 (а.с. 25);\~ витяг з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 (а.с. 27). Так, із витягу з акту № 3 про надання юридичної допомоги вбачається, що ТОВ «Коллект Центр» прийняло від Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» наступні послуги: надання усної консультації з вивченням документів вартістю 4 000 грн. (2 год.*2000 грн); складання позовної заяви вартістю 12 000 грн. (4 год.*3000 грн). Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Постанові від 01 серпня 2019 року по справі № 915/237/18 дійшов висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial