Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

У травні\~2025\~року позивач\~ТОВ "Фінансова\~компанія "\~Кеш ту\~гоу"\~звернувся до\~суду з\~зазначеним позовом\~до [PERSON] ,\~згідно якого\~просив стягнути\~заборгованість за\~кредитним договором\~№ 2039541\~від 18.06.2021\~у сумі\~9\~830\~грн,\~а також\~судові витрати\~2422\~грн та витрати на правову допомогу 10500 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно умов кредитного договору № 2039541 від 18.06.2021 відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн, строком на 30 дні. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконав у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 9830 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000 грн та відсотків в розмірі 6830 грн. Ухвалою від 03.06.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Відповідно до п.4 ст. 233 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, оскільки відповідач належним чином повідомлена про розгляд цивільної справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, суд зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 18.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] , укладено кредитний договір № 2039541 про надання фінансового кредиту, який підписаний, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов вказаного кредитного договору, товариство надало відповідачу кредит: 3000 гривень, строком 30 днів зі стандартною процентною ставкою 1,90 % на добу. 24.12.2021 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" відступило ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу №02-24122001, ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Відповідно до розрахунку Позивач, як новий кредитор, набув права грошової вимоги за спірним кредитним договором у розмірі 9 830 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3000 грн та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 6830 грн. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до ст. 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Встановлено, що ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" має право вимоги до [PERSON] на підставі укладеного договору факторингу та вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 2039541 в розмірі 3000 грн. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Такий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати вказаний правовий висновок Верховного Суду і до правовідносин, що склались по зазначеному кредитному договору. Щодо стягнення заборгованості по відсоткам, то дані вимоги підлягають частковому задоволенню оскільки ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" надало відповідачу позику строком на 30 днів, тому стягненню підлягають відсотки в розмірі 1 710 грн (3000х(1,90/100)х30) де 1,9 - процентна ставка за день; 30 - кількість днів на які видано позику. Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною позивача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 грн., адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Отже з урахуванням критеріїв розумності, обґрунтованості та справедливості, суд вважає, що зазначена представником позивача сума гонорару є неспівмірною зі складністю справи. Так, ця справа є малозначною, розглядалась у спрощеному позовному провадженні, позовна заява є типовою. За таких обставин, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. Згідно з ч.1 ст.141\~ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог: 4710/9 830 х 100 = 47,91% або 1 160 грн. 57 коп. (2422,4х47,91%). На підставі викладеного та

Outcome: partial