Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованості за кредитним договором №4996566 від 16.04.2021 року у розмірі 16605,43 гривень. У порядку розподілу судових витрат просить стягнути із відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 2422,4 гривень, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 гривень. Позов мотивує тим, що 16.04.2021 року в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» Потайчук М.А. подав заявку на отримання кредиту №4996566. Відповідачу було направлено електронне повідомлення (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введені якого відповідач підтвердив прийняття умов кредитного договору №4996566 від 16.04.2021 року. Таким чином відповідач уклав Договір про споживчий кредит №4996566 від 16.04.2021 року та на підставі платіжного доручення йому було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000 гривень. Натомість відповідачем не виконано належним чином кредитне зобов`язання. В подальшому 13.09.2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги №07Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №4996566 від 16.04.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс». Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором становить 16605,43 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 4235,00 гривень; заборгованість за відсотками становить 12370,43 гривень. Зважаючи на вказане, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 19.06.2025 року відкрито провадження у справі за даним позовом, та призначено у справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просить розглянути справу без участі представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідача, яка повернута до суду з відміткою Укрпошти про причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно із ч. 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідач, будучи повідомленим відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України про відкриття провадження у цивільній справі за позовом до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором, відзив на позов у встановлений судом строк не надав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належним чином повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження і постановити заочне рішення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що 16.04.2021 року в особистому кабінеті на веб-сайті ТОВ «Мілоан» Потайчуком М.А було подано заявку на отримання кредиту №4996566. ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, введенням якого відповідач підтвердив прийняття умов кредитного договору №4996566 від 16.04.2021 року. Отже, відповідач уклав договір про споживчий кредит №4996566 від 16.04.2021 року з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000 гривень. За умовами Договору про споживчий кредит №4996566 від 16.04.2021 року відповідачу було надано шляхом переказу на картковий рахунок кредитні кошти строком на 30 днів з 16.04.2021 (строк кредитування), термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 16.05.2021.У вказаному договорі визначені умови пролонгації договору. \~ \~ \~ \~13.09.2021 року на підставі договору факторингу №07Т ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №4996566 від 16.04.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Отже, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. У зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором №4996566\~від 16.04.2021\~року за\~ним утворилась\~заборгованість у\~розмірі 16605,43\~грн.,\~що слідує\~з наданої\~позивачем відомостей\~про щоденні\~нарахування \~та погашення\~ за кредитним договором №4996566. Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст.526,615\~ЦК України зобов`язання\~повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно зі ст. 599\~ЦК України зобов`язання\~припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом норми ст. 626\~ЦК України договором\~є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638\~ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1ст. 1049\~ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3 ст. 1049\~ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За правилами ст.ст.\~1050,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1\~ЦК України розмір\~процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору відповідачем належним чином не виконані, надані за умовами кредитного договору кошти не повернуто, а заборгованість не погашена. Згідно ст. 1077\~ЦК України за\~договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, пов`язані з видачею кредитних коштів на користь відповідача, що стверджується копіями описаних вище договорів. Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу №07Твід 13.09.2021 року, позивач набув грошової вимоги до відповідача у сумі 16605,43 гривень, що складається із заборгованості за тілом в сумі 4235 гривень та заборгованості за відсотками в сумі 12370,43 гривень. Зі сторони відповідача будь-яких заперечень з приводу отримання кредиту по вищеописаному договору не надходило, доказів виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором суду не надано. Позивач звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості, однак така була проігнорована. Таким чином, відповідач допустив порушення строків повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим з нього слід стягнути в користь позивача заборгованості за кредитним договором №4996566 від 16.04.2021 року в розмірі 16605,43 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 4235 гривень, заборгованість за відсотками - 12370,43 гривень. Відповідач не скористався своїми процесуальними правами, передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності в нього боргових зобов`язань за вказаним кредитним договором, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України судовий\~збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2ст. 137\~ЦПК України за\~результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Так, судом встановлено, що між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Білецьким Б.М. було укладено договір про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025 року, додаткову угоду №4996566 до Договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025, складено\~акт №4996566 від 28.03.2025 про підтвердження факту надання правничої (правової)\~допомоги адвокатом, на підставі яких розмір наданих послуг з правової допомоги, а саме: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс», складання позовної заяви, формування додатків до позовної заяви, надання юридичних консультацій щодо правильності оформлення і подачі документів, складає 6000 гривень. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, у відповідності дост. 141\~ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн.

Outcome: approved