Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 30 травня 2017 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0187/82/0121350, відповідно до якого позичальник отримала грошові кошти в розмірі 15527,95 грн, та зобов`язалася повернути використану суму в строк до 30.05.2023 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 39,9%.Крім цього, 20.09.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 114/2-19-F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до боржників з кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №014/0187/82/0121350 від 30.05.2017 року.28.12.2022 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги № 28-12/2022, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до боржників з кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №014/0187/82/0121350 від 30.05.2017 року. Умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконувались внаслідок чого утворилась заборгованість: за кредитним договором №014/0187/82/0121350 від 30.05.2017 року у розмірі 49866,82 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) у розмірі 16095,43 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення прав вимоги у розмірі 20055,11 грн., заборгованості за відсотками нарахованими згідно кредитного договору (з 28.12.2022 по 02.01.2025) в розмірі 12949,72 грн., заборгованість за пенею на дату відступлення права вимоги (28.12.2022) у розмірі 766,56 грн., а також просить стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 30.05.2017 року [PERSON] звернулася до АТ «Райффайзен Банк Аваль» з заявою на отримання кредиту «Кредит готівкою». На підставі цієї заяви,30.05.2017 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] підписано договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0187/82/0121350, а також умови кредитування та орієнтовної сукупної вартості кредиту по продукту «Кредит готівкою», які підписані [PERSON] власноручно. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 14000,00 грн., у тому числі страховий платіж на користь страховика 1527,95 грн., у безготівковій формі шляхом перерахунку коштів на банківський рахунок (картку), на споживчі цілі, строк користування кредитом 72 місяці, кінцевий термін повернення кредиту 30.05.2023 року, тип процентної ставки - фіксована в розмірі 39,9 % річних. З умов видачі кредиту вбачається, що відповідач була ознайомлена з розміром процентної ставки за користування кредитними коштами, розміром щомісячно нарахованих процентів, щомісячними платежами та формою погашення кредиту. 10.06.2019 року між позивачем та відповідачкою було укладено додаткову угоду № 014/0187/82/0121350/81-1/31492, відповідно до якої фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв`язку з чим відбулася зміна строку погашення заборгованості. Строк кредиту збільшено на 29 календарних місяців, тобто загальний строк складає 101 місяць, та датою остаточного погашення кредиту є 30.10.2025 року. Станом на 10.06.2019 року фактична заборгованість по сплаті суми кредиту становить 13824,74 грн., заборгованість за кредитним договором, строк сплати якої настав, складає 1132,39 грн., у тому числі 222,34 грн. - заборгованість з погашення суми кредиту та 910,05 грн. - заборгованість з погашення процентів. Відповідно до п.2.4 Додаткової угоди, позичальник зобов`язується здійснити погашення заборгованості у майбутньому у складі щомісячних платежів відповідно до графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї додаткової угоди. Відповідно до п.3.2 Додаткової угоди, фактична заборгованість позичальника по сплаті суми Кредиту при перевищенні суми щомісячної заборгованості за відсотками над сумою щомісячної пільгової заборгованості збільшується на суму такого перевищення відповідно до Графіку погашення кредиту та інших платежів (додаток до цієї Додаткової угоди), у зв?язку з чим відбувається зміна строку погашення Позичальником цієї заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів Позичальнику. Позичальник зобов?язується здійснити погашення вищезазначеної заборгованості у майбутньому відповідно до Графіка погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором. 20.09.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 114/2-19-F, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу кредитора за кредитним договором №014/0187/82/0121350 від 30.05.2017 року. З Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 114/2-19-Fвід 20.09.2019 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №014/0187/82/0121350 від 30.05.2017 року у розмірі 18274,30 грн. 28.12.2022 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги № 28-12/2022, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» набуло статусу кредитора за кредитним договором№014/0187/82/0121350 від 30.05.2017 року у розмірі 36917,10 грн. Із виписки по особовому рахунку [PERSON] вбачається, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» було здійснено безготівкове перерахування коштів, відповідно до умов Договору №014/0187/82/0121350 про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування від 30.05.2017 року у сумі 15527,95 грн. на відповідний рахунок. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/0187/82/0121350 від 30.05.2017 року станом на 02 січня 2025 року заборгованість відповідача [PERSON] складає 49866,82 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 16095,43 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 20055,11 грн., заборгованості за відсотками нарахованими згідно кредитного договору (з 28.12.2022 по 02.01.2025) - 12949,72 грн., нарахована пеня на дату відступлення права вимоги (28.12.2022) - 766,56 грн. За відсутності доказів, які б спростовували поданий позивачем розрахунок заборгованості за вищевказаним кредитним договором, суд не має підстав піддавати його сумніву. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором відповідач порушила обумовлені договором строк і порядок повернення кредитних коштів, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань. 01.07.2024 року між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги. 02.12.2024 року між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр» підписано заявку про надання юридичної допомоги про примусовому стягненню заборгованості з [PERSON] , розмір гонорару за надання клієнту адвокатом правової допомоги складає 13000,00 грн. Відповідно до Витягу з акту про надання юридичної допомоги від 27.12.2024 року вартість робіт з надання правової допомоги становить 13000,00 грн. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1ст.512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідач заперечень щодо наданого позивачем розміру заборгованості чи порядку його розрахунку не висловила, свій розрахунок не надала. Також відповідач не надала інших доказів, які б давали суду підстави для встановлення іншого розміру заборгованості за тілом кредиту та за процентами. Отже, відповідач умови кредитного договору №014/0187/82/0121350 від 30.05.2017 року своєчасно і в повному обсязі не виконувала, кредит не сплачувала. Таким чином, відповідачем були порушені вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, умови Договору і виникла заборгованість. Щодо стягнення з відповідача пені, суд враховує, що сума пені 766,56 грн. представником позивача відповідно до наданого розрахунку зазначена станом на 28.12.2022 року. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України. Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 «з метою запобігання поширенню на України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-, з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території країни діяв карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» та наступними постановами КМУ з цього ж питання. В подальшому Кабінет Міністрів України постановою № 1336 від 15.12.2021 продовжив дію адаптивного карантину на території України до 31 березня 2022 року продовжено внесення змін до постанови № 1236 від 9 грудня 2020 р., постановою від 09.12.2020 №1236 продовжено дію до 30.04.2023 року. Постановою від 27.04.2023 №383 продовжено дію до 30.06.2023 року. Отже Карантин в Україні безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 року. Пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Отже, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення пені у сумі 766,56 грн., оскільки остання нарахована в період дії карантину, що протирічить вимогам пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 у справі №922/1964/21 викладена правова позиція, в якій зазначено, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. В заявці про надання юридичної допомоги Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» ТОВ «Коллект Центр» по примусовому стягненню заборгованості з [PERSON] розмір гонорару за надання правової допомоги погоджений в сумі 13000,00 грн., та у Витягу з акту про надання юридичної допомоги від 27.12.2024 року вартість робіт з надання правової допомоги становить 13000,00 грн. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Така правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 по справі № 596/2305/18. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] визнає факт укладення договору та отримання кредитних коштів, як і не заперечує проти наявності заборгованості за кредитом. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №014/0187/82/0121350 від 30.05.2017 року у розмірі 49100,26 грн., з яких: 16095,43 грн. сума заборгованості за основним боргом (тіло кредиту); 20055,11 грн. заборгованість за процентами нарахованими на дату відступлення прав вимоги; 12949,72 грн. заборгованість за відсотками нарахованими згідно кредитного договору (з 28.12.2022 по 02.01.2025), а в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за пенею в розмірі 766,56 грн. слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2385,16 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн.

Outcome: partial