Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-04 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. У \~березні\~2025\~року\~ [PERSON] \~звернувся до\~Малиновського районного\~суду міста\~Одеси з\~позовом до\~ [PERSON] \~про зменшення\~розміру аліментів,\~у\~якій,\~зокрема,\~позивач\~просить\~суд: зменшити (змінити) розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Приморського районного суду міста Одеси у справі 1522/27308/12 від 09.01.2013 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з 1/4 до 1/8 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня винесення рішення суду і до досягнення донькою повноліття. Зокрема, за доводами позовної заяви, позивач вказав, що 09.01.2013 року Приморським районним судом міста Одеси було ухвалено рішення по справі № 1522/27308/12, яким позов [PERSON] до [PERSON] задоволено, шлюб між сторонами розірвано та стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1/4 частині від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період Законом, щомісячно, починаючи з 22.11.2012 року й до досягнення повноліття дочкою, [PERSON] , тобто до [INFO] . \~Водночас, за доводами позивача, він уклав новий шлюб з [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.10.2014 року, від якого у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28.02.2015 року. Крім того, за доводами позивача він майже повністю втратив слух. Також, як зазначив позивач, він надав суду довідку про розмір його заробітної плати за січень 2025 року, де дохід складає 12820 грн. 61 коп., з яких утримується 4145 грн. 24 коп. на аліменти та залишок на погашення боргу. На переконання позивача, вказані обставини свідчать про те, що позивач на своєму утриманні має ще одну дитину, що вказує про наявність суттєвих, істотних змін майнового та сімейного стану позивача, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Як зазначено позивачем, зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/8 на утримання неповнолітньої дитини, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. 18.03.2025 року ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси у справі №521/3552/25 було відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів за правилами загального позовного провадження, призначено дату підготовчого засідання. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 28.04.2025 року у справі №521/3552/25 було закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду по суті позовних вимог. Законом України від 26.02.2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, відповідно до якого, зокрема, змінено найменування Малиновського районного суду м. Одеси на Хаджибейський районний суд міста Одеси. Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства не є перешкодою для розгляду справи. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин. Про час та місце розгляду справи відповідачка була сповіщена належним чином, шляхом надіслання на її офіційну адресу реєстрації місця проживання відповідних судових повісток, які повернуто до суду з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою, з огляду на що, суд приходить до переконання про можливість розглянути справу за відсутності відповідача, згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалити заочне рішення. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті Хаджибейського районного суду міста Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Отже, суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Окрім того, під час розгляду справи, 18.06.2025 року позивач заявив суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів, які, на думку позивача, є належним підтвердженням позовних вимог, у зв`язку із чим, судом у судовому засіданні протокольно було оголошено перерву. 18.07.2025 року до суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, яке розглянуте судом та задоволене. Дослідивши матеріали\~справи,\~надавши оцінку\~наявним у\~справі доказам\~в цілому,\~так і\~кожному доказу\~окремо шляхом\~їх всебічного,\~повного,\~об`єктивного\~та безпосереднього\~дослідження,\~заслухавши доводи\~позивача,\~який з`явився\~до судового\~засідання на\~розгляд справи,\~суд зазначає,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~до [PERSON] \~ про\~зменшення розміру\~аліментів потребують часткового задоволення, з відмовою в іншій частині, враховуючи таке. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 09.01.2013 року Приморським районним судом міста Одеси було ухвалено рішення по справі № 1522/27308/12, яким позов [PERSON] до [PERSON] задоволено, шлюб між сторонами розірвано та стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1/4 частині від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, щомісячно, починаючи з 22.11.2012 року й до досягнення повноліття дочкою, [PERSON] , тобто до [INFO] . Відповідно до виконавчого листа, рішення Приморського районного суду міста Одеси у справі 1522/27308/12 від 09.01.2013 року набрало законної сили. 06.10.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №139. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , про що 28.02.2015 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис 2086. Відповідно до довідки від №111/1092, виданої Збройними силами України [INFO] , де за результатами медичного огляду, [PERSON] встановлено діагноз двобічна хронічна сенсоневральна приглухуватість ІІ ступеня. 01.11.2024 року головним державним виконавцем Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Романовською О.Л. винесена постанова, за якою було вирішено проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку, що належить до виплати боржнику, після відрахування податків аліменти у розмірі 1/4 частини, щомісячно з 01.11.2024 року, згідно заробітної плати, а також додатково стягнути заборгованість у розмірі 280840 грн. 31 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повного стягнення суми боргу. Загальний розмір утримань аліментів не повинен перевищувати 50%, згідно заробітної плати. Згідно довідок, наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «»Баядера Логістик», вбачається, що [PERSON] працює на посаді комплектувальника, та дохід становить: за період з 01.01.2025 року по 31.01.2025 року загалом - 12820 грн. 61 коп., з яких сума до виплати становить 4145 грн. 24 коп.; за період з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року загалом 133054 грн. 76 коп., з яких сума до виплати становить 97079 грн. 51 коп.; за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року загалом 97834 грн. 90 коп., з яким сума до виплати становить 78757 грн. 09 коп.; за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року загалом 79904 грн. 04 коп., з яких сума до виплати становить 60753 грн. 69 коп.; за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року загалом 73473 грн. 84 коп., з яких сума до виплати становить 53408 грн. 79 коп.; за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року загалом 60861 грн. 16 коп., з яких сума до виплати становить 48993 грн. 18 коп.; за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року загалом 50423 грн. 21 коп., з яких сума до виплати становить 40590 грн. 68 коп.; за період з 30.11.2018 року по 31.12.2018 року загалом 3344 грн. 05 коп., з яких сума до виплати становить 2691 грн. 96 коп. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, державним виконавцем встановлено розмір заборгованості із сплати аліментів [PERSON] станом на 01.11.2024 року та становить 177892 грн. 80 коп. Окрім наведеного, у матеріалах цивільної справи наявні медичні документи [PERSON] , а саме: результати досліджень від 13.06.2025 року, результати лабораторних досліджень від 10.09.2023 року, результати лабораторних досліджень від 19.12.2020 року. Також відповідно до консультативного висновку спеціаліста відносно [PERSON] , останній страждає на гострий риносинусит та алергічний риніт. Відповідно до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відносно [PERSON] , остання за період з 2015 по 2018 рік отримувала відповідних дохід та сплачувала страхові внески. Інших належних та допустимих письмових доказів стосовно спірних правовідносин між сторонами, матеріали справи не містять. Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для зменшення розміру аліментів, належних до стягнення з відповідача, встановлених рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 09.01.2013 року у справі №1522/27308/12. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права під час вирішення справи по суті позовних вимог. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно із положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження № 61-10748св23). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Ураховуючи зміст ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про\~зменшення розміру аліментів. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У даній справі, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач послався на те, що його сімейний стан змінився, оскільки на його утриманні ще є одна дитина, він майже повністю втратив слух, що також внесло в його життя певні корективи. На підтвердження своєї позиції позивачем до позову було додано довідки про його доходи, довідку про те, що його дружина не працює, медичні довідки як позивача про часткову втрату ним слуху, так і сина позивача, який народився після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання [PERSON] . Зазначені документи вивчено в судовому засіданні. Як було викладено судом раніше за текстом рішення, ст. 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування: а) шляхом зміни розмір аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як у бік погіршення та і у бік покращення. Відповідно до ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, у постановах Верховного Суду від 03.06.2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16.09.2020 року у справі № 565/2071/19, від 28.05.2021 року у справі № 715/2073/20 судом касаційної інстанції зроблено висновок про те, що зменшення розміру аліментів можливе лише в разі доведення позивачем належними та допустимими доказами факту погіршення майнового стану платника аліментів, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1 та 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити спільній дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму, та враховуючи наведені позивачем обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру аліментів із позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає за необхідне зауважити, що аліменти у розмірі 1/6 видів доходу позивача відповідатимуть фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити умови життя та розвитку його неповнолітньої доньки, а також визначеному законодавцем способу стягнення аліментів та з врахуванням розміру доходу позивача, також такий розмір аліментів є більшим від 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1598 грн.). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем частково доведено та підтверджено належними та допустимими доказами те, що зміни, що відбулися у сімейному та майновому стані платника аліментів (позивача), дають суду підстави для зменшення розміру аліментів з до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, та таке зменшення на думку суду, є розумним та не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав дітей позивача. Також і з огляду на те, що позивач хворіє на хронічну хворобу, що підтверджується довідкою ВЛК, наявною у матеріалах справи, а також на те, що син позивача [PERSON] , [INFO] також має відповідні захворювання, лікування яких також потребує фінансових витрат. Відтак, доводи позивача щодо наявності підстав для зменшення судом аліментів з до 1/8 частин всіх видів його заробітку є частково обґрунтованими, з огляду на що суд вважає наявними підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] про зменшення розміру стягуваних з нього рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 09.01.2013 року у справі № 1522/27308/12, яким, зокрема, стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1/4 частині від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, щомісячно, починаючи з 22.11.2012 року й до досягнення повноліття дочкою, [PERSON] , тобто до [INFO] , з відмовою в іншій частині. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги та зменшити розмір аліментів на утримання дитини, визначений рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 09.01.2013 року у справі № 1522/27308/12, з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: partial