Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період до 01 травня 2018 року у розмірі 26 691,79 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 3 977,08 грн, три відсотки річних у розмірі 1 000,39 грн; заборгованість за спожиті послуги з централізованого гарячого водопостачання за період до 01 травня 2018 року у розмірі 26 735,35 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 3 983,57 грн, три відсотки річних у розмірі 1 002,03 грн; заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року у розмірі 23 696,67 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 3 530,80 грн, три відсотки річних у розмірі 882,30 грн; заборгованість за спожиті у період з 01 травня 2018 року до 31 жовтня 2021 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 37 291,20 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 5 556,39 грн, три відсотки річних у розмірі 1 397,65 грн; заборгованість за спожиті послуги за період з 01 листопада 2021 року з постачання теплової енергії в розмірі 37 120,82 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 4 530,47 грн, три відсотки річних у розмірі 1 113,05 грн та пеня у розмірі 1 354,21 грн; заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 37 626,58 грн; інфляційну складову боргу у розмірі 5 134,09 грн, три відсотки річних у розмірі 1 254,60 грн та пеня у розмірі 1 526,43 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 326,62 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуги з постачання гарячої води у розмірі 543,95 грн, а також судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що КП «Київтеплоенерго» з 01 травня 2018 року до 31 жовтня 2021 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. З 01 листопада 2021 у зв`язку зі зміною у законодавстві, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. Крім того, на підставі договору №602-18 від 11 жовтня 2018 року про відступлення права вимоги (цесії) ПАТ «Київенерго» передало право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані ПАТ «Київенерго» за період з 01 серпня 2018 року до дати укладання цього договору - Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг споживачем. Квартира за адресою: [ADDRESS] , під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а тому [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Підключення будинку за адресою: [ADDRESS] , до мереж тепло- та водопостачання свідчить про виконання послуг позивачем. Відповідачі від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому законом порядку не відмовлялися. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а з 01 листопада 2021 року споживачами послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 07 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. У встановлений судом строк відповідачі відзив на позов не подали. Ухвала суду про відкриття провадження та позовна заява з додатками, направлялася на адресу відповідачів та отримані останніми особисто 09 червня 2025 року. 26 червня 2025 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву вх. № 41251, в якому відповідач проти задоволення позову заперечував, мотивуючи тим, що позивачем не надано доказів щодо належного оприлюднення тексту договору у передбаченому законом порядку, зокрема, доказів публікації в конкретні строки та на конкретному ресурсі, як це вимагає частина п`ята статті 13 Закону України №2189, а також доказів, що відповідач фактично приймав умови такого договору. Позивач стверджує, що загальна сума боргу становить 227 276,04 грн, однак не надає первинних бухгалтерських документів, рахунків-фактур, актів приймання-передачі послуг, платіжних доручень чи квитанцій, актів звірки розрахунків. Вказує, що всупереч положенням статей 76 ,77 ЦПК України не доведено факту споживання послуг саме відповідачем, що він є єдиним власником чи користувачем приміщення та те, що послуги споживались саме в той період, на який посилається позивач. Окрім того, позивачем не доведено момент виникнення зобов`язання та дати початку прострочення, не надано розрахунок індексу інфляції з посиланням на дані Держстату. Отже заявлені суми є необґрунтованими та мають бути відхилені повністю або частково. Також відповідач не погоджується із розміром нарахованої пені. Позивач посилається на статтю 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та статтю 541 ЦК України, вимагаючи солідарного стягнення з усіх, хто зареєстрований або проживає у квартирі, однак реєстрація особи за адресою не є доказом її проживання чи споживання послуг, а солідарна відповідальність можлива лише за умови, що споживачами фактично були усі відповідачі, що не доведено. Посилаючись на вказане, просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. 26 червня 2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 41233) від відповідача [PERSON] , в якому остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відзив мотивувала тим, що відповідач не укладала письмового договору та не погоджувала умови, оприлюднені позивачем. Відповідно споживання послуг не підтверджене належними доказами, відсутні акти приймання-передачі послуг, не надано документів про кількість та якість послуг, не надано підтверджень факту проживання відповідача в квартирі у зазначений період. Зазначає, що КП «Київтеплоенерго», звертаючись із вимогами за період до 01 травня 2018 року, посилається на договір цесії, при цьому копії самого договору, додатків з вказівною боржника, акту приймання-передачі права вимоги не надає. Вважає, що вимоги щодо інфляції та 3 відсотків річних є похідними від основного зобов`язання, яке належним чином не підтверджене, а тому не підлягає до задоволення. Також позивач не довів солідарну вимогу. 26 червня 2025 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій остання просила застосувати позовну давність в частині позовних вимог про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги в період до березня 2025 року. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: partial