Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

26.12.2024р. [PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків вже декілька років поспіль, тобто має системний характер. Зокрема, особисто не спілкується з донькою, не виявляє належного інтересу, не з`являється в навчальному закладі дитини, не цікавиться розвитком її здібностей. Будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною йому позивач йому не чинила, але відповідач не виявляв належного інтересу та особисто не спілкувався з дитиною у обсязі, необхідному для сприйняття його саме у якості батька. У судовому засіданні 18.06.2025р. позивач позов підтримала з підстав, наведених у ньому. Представник позивача в судових засіданнях позов підтримав, з підстав, наведених у ньому. Додатково зазначив, що з документів вбачається, що деякий час відповідач з позивачем жили в одному будинку (в різних квартирах), але батько навіть за таких обставин дитиною не цікавився. В останнє судове засідання позивач та її представник не з`явились, кожен окремо, надали заяви від 16.07.2025р., в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили розгляд справи проводити за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. 06.03.2025р., 27.03.2025р., 05.05.2025р., 17.06.2025р., 02.07.2025р. третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - органом опіки та піклування виконавчого комітету Шосткинської міської ради подано заяви, в яких представник просив розгляд справи проводити за своєї відсутності /а.с.31, 41, 51, 65/. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, відзиву не надав. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 23 липня 2025 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивача, свідків, дитину, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.07.2015 р. /а.с.12/. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18.10.2017р. у справі №589/1872/17 шлюб між сторонами був розірваний /а.с. 9-11/. З матеріалів справи встановлено, що на даний час дитина сторін проживає з матір`ю /а.с.7, 13/. Вирішуючи питання про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України). Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. За вимогами ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, крім іншого, вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з частинами 4-6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до копії витягу з рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради №131 від 30.04.2025р. затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] /а.с.52/. З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Шосткинської міської ради №131 від 30.04.2025р. вбачається, що батько дитини - [PERSON] самоусунувся від виховання доньки, стосунків з дитиною не підтримує, участі в житті дитини не приймає, матеріально не допомагає, аліменти не сплачує, не цікавиться долею дитини, станом її здоров`я. Зважаючи на вказане, орган опіки та піклування дійшов висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав. /а.с. 53/. Оцінюючи обґрунтованість вказаного висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та відповідність такого висновку інтересам дитини відповідача, суд враховує роз`яснення, викладені у пунктах 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», за змістом яких позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 18.10.2017р. у справі №589/182/17 з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за період з 22.05.2017 до [INFO] , а з 08.07.2017 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення дитиною повноліття /а.с.9-11/. Однак, відповідно до довідки Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального Міністерства юстиції №115975 від 12.12.2024р. відповідач станом на 01.12.2024р. має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 114621 грн 47 коп. /а.с. 16/. Відповідно до довідки №42 від 27.11.2024р., виданої Шосткинським міським центром естетичного виховання Шосткинської міської ради Сумської області, [PERSON] з 01.09.2022 року займається в «Народному художньому колективі» театрі «Дзеркало» та ансамблі сучасного танцю «Let`S go». Навчанням та вихованням доньки займається її матір [PERSON] . Вона відвідувала батьківські збори, займається вихованням дитини, бере активну участь у підготовці святкових заходів та концертів, відповідально ставиться до виступів доньки. Батько дитини [PERSON] в закладі Центру естетичного виховання жодного разу не з`являвся та вихованням дитини не цікавився /а.с.15/. Відповідно до довідки №297/01-16 від 27.11.2024р., виданої комунальною організацією (установою, закладом) «Шосткинський навчально-виховний комплекс: Спеціалізована школа І-ІІ ступенів-ліцей Шосткинської міської ради Сумської області», [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається у даному закладі та є ученицею 4-Б класу. За слів класного керівника [PERSON] , батько дитини [PERSON] участі у вихованні доньки не бере: зв`язків зі школою не підтримує, батьківські збори не відвідує, з учителем жодного разу не спілкувався /а.с.14/. Наведені обставини узгоджуються із показами свідків. Так, дитина [PERSON] допитана як свідок в судовому засіданні 18.06.2025р. позов підтримала. Зазначила, що батька не пам`ятає, вона його ніколи і не бачила. Він їй не телефонує, зі святами не вітає, не пише, не бере участь у її житті. Де він живе, [PERSON] не знає. Зазначила, що ображена на батька через те, що він нею не цікавиться, спілкуватися з ним не хотіла би. Свідок [PERSON] (мати однокласника [PERSON] ) в судовому засіданні 18.06.2025 року зазначила, що з позивачем знайома приблизно 5 років, з першого класу, як їх діти пішли до школи, вони дуже добре спілкуються один з одним. За цей час свідок жодного разу не бачила біологічного батька дитини, він ніколи не забирав дитину зі школи, не був на батьківських зборах. Дитина свідка та дитина позивача також разом ходять на два гуртки - її син [PERSON] з [PERSON] точно бачиться 4 рази на тиждень. На гуртки батько також жодного разу не приходив, діти їздять на різні виступи, відповідач же ніколи не їздив, на концерти до дитини не з`являвся. Завжди приходила мати дитини та її батьки. Вже 3-4 роки поспіль свідок ходить на день народження до [PERSON] , батька на святі жодного разу вона не бачила. В розмові від своєї дитини свідок також жодного разу не чула, щоб батько вітав [PERSON] з днем народження. В ролі батька його в житті дитини немає. Свідок [PERSON] (хрещена мати молодшого брата позивача) в судовому засіданні 18.06.2025 року зазначила, що знає [PERSON] давно. Позивач перебувала в шлюбі з відповідачем з 2015 по 2017 рік, в них народилась донька, потім шлюб був розірваний. Спочатку деякий час вони проживали в Києві, потім повернулися в Шостку. З того моменту позивач виховує [PERSON] самостійно. Дитина батька не бачила ніколи, він нею не цікавився, його не було в її житті взагалі. Дитина дуже творча, займається в гуртках, танцює. Відповідача свідок востаннє бачила на весіллі. Свідок була присутня на всіх днях народження дитини, батька при цьому не бачила. Дитина про тата ніяких розмов не вела, вона його і не знає. Родичами зі сторони батька жодного інтересу до дитини проявлено не було. Причини такої поведінки відповідача свідку незрозумілі. Вихованням дитини займається лише позивач, їй допомагають її батьки. Позивач ніколи не забороняла батьку спілкуватись з дитиною, навпаки дуже хотіла, але в нього не було інтересу, він навіть ніколи не дзвонив. З урахуванням викладеного у сукупності, на підставі досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що відповідач, будучи батьком малолітньої доньки, не цікавиться життям та розвитком доньки, не бере участь у її вихованні. Судом не встановлено, що відповідачеві будь-хто чинить перешкоди у належному виконанні батьківських обов`язків, що вказує на свідоме ухилення батька від їх виконання. Така поведінка батька не змінюється тривалий час. Суд розцінює поведінку відповідача як свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому висновок виконавчого комітету Шосткинської міської ради суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам малолітньої дитини та узгоджується з дослідженими під час судового розгляду доказами, в тому числі і показами свідків. Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON] , що в повній мірі буде відповідати інтересам дитини. Виключність підстав для такого рішення є доведеною. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за нею, суд залишає судові витрати за фактично понесеними. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved