Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Адвокат Єренко Д.В. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. Позивач [PERSON] разом із відповідачем [PERSON] зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] . При цьому, відповідач, починаючи з 2019 року у зазначеній квартирі не проживає, причини відсутності не повідомляє, не здійснює жодних поліпшень житла, грошових коштів для сплати комунальних послуг не надає. Фактично єдиною особою, яка проживає у квартирі, сплачує комунальні послуги та здійснює належний догляд за квартирою є позивач. Посилаючись на те, що наявність реєстрації за вказаною адресою відповідача, який на думку позивача втратив інтерес до даного житла, перешкоджає позивачу у вільному користуванні та володінні житлом, зазначаючи, що між сторонами не було домовленості щодо збереження за відповідачем даного житла, позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням - квартирою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 14.05.2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення її недоліків, на виконання якої представником позивача 20.05.2025 року подано заяву про усунення недоліків позову. Ухвалою судді від 29.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої наполягає на задоволенні позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність суду не надав, відзиву на позов не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України, передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначеним законом. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 29). Згідно з довідкою Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 26.05.2025 року, місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 45). Згідно з наданими позивачем копіями актів, складених мешканцями будинку [ADDRESS] , від 11.01.2024, 17.04.2024, 18.09.2024, 26.12.2024, 12.01.2025, відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , фактично не мешкає з 2019 року (а.с. 8-9). Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Матеріалами справи підтверджено, що фактичне місце знаходження відповідача не встановлено. На підставі аналізу досліджених доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених у позові, та обґрунтованість доводів позивача щодо підстав визнання відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням. Підстав збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім за місцем реєстрації відповідачем понад шість місяців, які визначені пунктами 1-7 ст. 71 ЖК України, судом в ході розгляду справи не встановлено. Відповідно до ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Враховуючи, що дослідженими судом доказами підтверджується факт того, що відповідач, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , не проживає за місцем реєстрації понад встановлені законом строки без поважної причини, його реєстрація в зазначеній квартирі порушує права позивача, відповідачем не надано будь-яких даних, які б спростовували доводи позивача, викладені у позові, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з тим, що позивачем не заявлено вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved