Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2005 року випуску, номерний знак [NUMBER] та скасувати зняття даного транспортного засобу з обліку, яке було здійснене відповідачем. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він уклав з відповідачем усний договір купівлі-продажу зазначеного автомобіля, повністю розрахувався з ним та отримав транспортний засіб у своє володіння. Позивач стверджує, що відповідач, будучи власником, безпідставно зняв автомобіль з обліку у зв`язку з вибракуванням, чим порушив його права як добросовісного набувача. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 травня 2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07 липня 2025 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, надали заяву про проведення судового розгляду без їх участі . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином. Відзив на позов не надав. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши надані докази, встановив наступне. Між сторонами існувала домовленість щодо придбання позивачем транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO, номерний знак [NUMBER] , що підтверджується наданою позивачем перепискою. Сторони не укладали договір купівлі-продажу в письмовій формі, не посвідчували його нотаріально та не здійснили переоформлення права власності в сервісному центрі МВС. Відповідач, як зареєстрований власник, зняв транспортний засіб з обліку у зв`язку з його вибракуванням. Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Частина 1 статті 334 ЦК України передбачає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 208 ЦК України встановлює, що правочини між фізичними особами на суму, що перевищує двадцять і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, мають вчинятися у письмовій формі. Частина 1 статті 218 ЦК України передбачає, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Водночас, заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Постанова Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку... транспортних засобів» (далі - Порядок) встановлює спеціальні правила для набуття та підтвердження права власності на транспортні засоби. Пункт 8 Порядку визначає, що документами, які підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, є, зокрема, нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу або договори, укладені в електронній формі з використанням електронного підпису. Позивач посилається на загальну норму частини 1 статті 334 ЦК України, яка застосовується до рухомого майна, однак не враховує спеціальний порядок, встановлений для транспортних засобів. Автомобіль є об`єктом, що підлягає обов`язковій державній реєстрації, і право власності на нього виникає не лише з факту передачі, але й з належного оформлення правочину. Дії відповідача зі зняття автомобіля з обліку не були протиправними. На момент вчинення цієї дії він був єдиним законним власником транспортного засобу, оскільки перереєстрація на позивача не відбулася. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно з пунктом 45 Порядку, зняття з обліку транспортного засобу у зв`язку з вибракуванням проводиться за заявою власника. Отже, відповідач діяв у межах своїх законних прав. Недотримання сторонами обов`язкової письмової форми договору купівлі-продажу, передбаченої статтею 208 ЦК України, позбавляє позивача можливості довести факт укладення такого правочину на підставі свідчень або іншої усної домовленості, як це прямо вказано в частині 1 статті 218 ЦК України. У матеріалах справи відсутній будь-який належний письмовий, нотаріально посвідчений договір, що унеможливлює визнання за позивачем права власності. Позивач вимагає "скасувати зняття з обліку" транспортного засобу. Однак, Порядок не передбачає механізму скасування чи відновлення обліку транспортного засобу, який був знятий у зв`язку з вибракуванням. Суд не може ухвалити рішення, яке неможливо виконати або яке суперечить спеціальним нормам законодавства. Відновлення реєстрації можливе лише на підставі нових документів, що підтверджують право власності, чого позивач у даній справі не надав. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Відсутність належним чином оформленого правочину унеможливлює задоволення вимог про визнання права власності, а обставини зняття транспортного засобу з обліку свідчать про законність дій відповідача.

Outcome: dismissed