Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. [PERSON] 17.06.2025 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме: що заявниця є матір`ю [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування указаної заяви [PERSON] зазначає про те, що [PERSON] [INFO] , є донькою [PERSON] [INFO] . У позові зазначено, що заявниця є власником земельної ділянки з кадастровим номером 0521483600:03:006:0043, яка розташована та території Махнівської ТГ Хмільницького району Вінницької області. Вказану земельну ділянку, остання вирішила подарувати своїй доньці, проте при зверненні для посвідчення договору дарування до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Варламової О.В., їй було відмовлено з тих підстав, що в них з донькою різні прізвища та не підтверджуються родинні відносини. Відповідно до паспорта громадянина прізвище заявниці значиться як « [PERSON] », а відповідно до паспорта громадянина України прізвище доньки зазначено як « [PERSON] ». Як зазначає заявниця, в актовому записі про народження доньки за № 8 від 9 серпня 1975 року, складеному Куманівською сільською радою Козятинського району Вінницької області в графі мати прізвище зазначено як « [PERSON] ». Тому, у зв`язку із тим, що існують розбіжності в написанні прізвища матері « [PERSON] » та прізвища доньки « [PERSON] », вона не може довести родинних відносини з донькою і подарувати їй земельну ділянку, у зв`язку із цим вона просила встановити факт родинних відносин з донькою в судовому порядку. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 23.06.2025 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник заявника - адвокат Проніва Н.Р. 07.07.2025 подала заяву, у якій просила розгляд справи відкласти на іншу дату для подання додаткових доказів. Представником заявника - адвокатом Пронівою Н.Р. у судовому засіданні 28.07.2025 подано клопотання про допит свідків, а саме: [PERSON] та [PERSON] . Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України (паспорт [NUMBER] , виданий Козятинським РВ УМВС України у Вінницькій області 20 жовтня 2004 року) прізвище заявниці [PERSON] значиться як « [PERSON] », а відповідно до паспорта громадянина України (паспорт [NUMBER] , виданий Козятинським РС УДМС України у Вінницькій області 18 січня 2014 року) прізвище доньки [PERSON] зазначено як « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.08.1975 батьками [PERSON] є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Також суду надано копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.07.2025, де в силу синтаксичних змін прізвища батьків [PERSON] змінено: [PERSON] ( [INFO] ) чоловік та дружина [PERSON] , [INFO] дружина, яка взяла прізвище [PERSON] . Як зазначає заявниця, в актовому записі про народження доньки за № 8 від 9 серпня 1975 року, складеному Куманівською сільською радою Козятинського району Вінницької області в графі мати прізвище зазначено як « [PERSON] ». Тому, у зв`язку із тим, що існують розбіжності в написанні прізвища матері « [PERSON] » та прізвища доньки « [PERSON] », заявниця не може довести родинних відносини з донькою і подарувати їй земельну ділянку, у зв`язку із цим вона просить встановити факт родинних відносин з донькою в судовому порядку. Встановлення даного факту необхідно для [PERSON] з метою доведення родинних відносини з донькою і даруванням їй земельної ділянки. У судовому засіданні свідок, [PERSON] , яка є сусідкою [PERSON] підтвердила факт, що [PERSON] [INFO] , є донькою [PERSON] [INFO] . Свідок, [PERSON] , яка є двоюрідною сестрою [PERSON] також підтвердила факт, що [PERSON] [INFO] , є донькою [PERSON] [INFO] Отже, судом встановлено, що зміст правовідносин, які виникли на даний час та є предметом судового розгляду це встановлення факту родинних відносин матері з донькою, оскільки указаний факт створить юридичні наслідки для заявниці, а саме дасть можливість дарування земельної ділянки. Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно із частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої\~статті 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із пунктом 5 частини другої\~статті 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частинами першою, другою\~статті 315 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, серед іншого щодо родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Верховний Суд виснував, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: ?факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; ?встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; ?заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); ?чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. З урахуванням наведеного можна констатувати, що існує два порядки (способи) встановлення фактів, що мають юридичне значення, - позасудовий і судовий, які за своїм змістом є взаємовиключними. У даному випадку, як встановлено судом, метою встановлення факту родинних відносин заявниці [PERSON] із дочкою [PERSON] є реалізація заявницею права на дарування земельної ділянки. Отже, суд дійшов висновку про те, що встановлення указаного факту матиме юридичні наслідки для заявниці [PERSON] , а саме для реалізації заявницею права на на дарування земельної ділянки. Суд зауважує про те, що цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. В порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша\~статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вирішуючи питання про встановлення факту, а саме, що [PERSON] є донькою [PERSON] , суд констатує, що покази свідків надані в судовому засіданні є належними та допустимими доказами зазначеного факту. Згідно змісту заявлених вимог та долучених до заяви документів вбачається, що заявниця просить суд встановити факт родинних відносин заявниці [PERSON] із дочкою [PERSON] для реалізації заявницею права на на дарування земельної ділянки. З урахуванням зазначеного, слід дійти висновку, що встановлення судом факту родинних відносин [PERSON] із дочкою [PERSON] підтверджується дослідженими судом доказами. Відтак, на підставі викладеного вище суд дійшов до висновку, що [PERSON] є донькою [PERSON] . На підставі наведеного та

Outcome: approved