Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

14 січня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва на підставі ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки і піклування в особі Судововишнянської міської ради Львівського району Львівської області, в якій позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його дитини [PERSON] , [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у шлюбі та мають спільну дитину - [PERSON] . За рішенням суду відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина, проте не сплачує. З лютого 2020 року відповідач зовсім не цікавиться станом здоров`я дитини, не провідує його, кошти на утримання не надає, не підтримує зв`язку з дитиною. Всі питання щодо виховання дитини позивач вирішує самостійно. Зазначені факти позивач розцінює як свідоме ухилення від виконання батьком батьківських обов`язків, тому звертається до суду. Ухвалою суду від 21 січня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, витребувано відомості з Міністерства соціальної політики України. 27.02.2025 надійшла відповідь з Міністерства соціальної політики України. 03.03.2025 надійшла заява позивача про розгляд справи без її участі. 07.03.2025 надійшло клопотання представника Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області про розгляд справи за її відсутності. Повідомлено, що питання затвердження висновку буде розглянуто на черговому засіданні виконавчого комітету та висновок буде направлено суду у найкоротший термін. 02.04.2025 надійшло клопотання представника Судововишнянської міської ради Львівського району Львівської області про розгляд справи за її відсутності та висновок із засвідченою копією рішення Виконавчого комітету Судовишнянської міської ради від 25.03.2025 № 53. Ухвалою суду від 21 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. 15 липня 2025 року надійшло клопотання представника Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин не повідомив, відзиву не подав. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована ) та ч.ч. 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Враховуючи наведене, позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. Позбавлення батьківських справ завжди є результатом протиправної, винної поведінки. Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Судом встановлено, що [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) перебували у шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 30.06.2020 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 23.10.2023 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.09.2023 р. і до досягнення дитиною повноліття. З висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області 25 березня 2025 року № 53, встановлено що дитина проживає з матір`ю, дідусем та бабусею. Умови проживання відповідають потребам для належного виховання сина, мати матеріально забезпечує дитину. [PERSON] жодного разу після народження дитини не бував у будинку [PERSON] , з сім`єю не проживає, не відвідував дитину у дошкільній установі та не цікавився її розвитком. По телефону начальник Служби у справах дітей провела розмову з [PERSON] , який повідомив, що сина бачив один раз, коли йому було 8 днів, з того часу дитиною не цікавився, подарунки не надсилав, фінансово не забезпечував. Отже встановлено, що батько дитини не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує матеріально, не спілкуються з дитиною. Відсутність заперечень відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав, суд також розцінює як про втрату інтересу до його дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Тому зазначені вище фактори, суд розцінює, як ухилення відповідача від виховання своєї дитини, який свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області 25 березня 2025 року № 53, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його сина [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав та наявність підстав для їх задоволення, виходячи з інтересів дитини. Розподіляючи судові витрати відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з дотриманням положення ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved