Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 09.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» і [PERSON] було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5191352 про надання відповідачу кредиту у розмірі\~8000,00 грн. На строк 7 днів, зі сплатою 2,50 % в день. 26.07.2024 року ТОВ «МІЛОАН» на підставі Договору факторингу відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідач всупереч умовам кредитного договору не повернув кредит кредитодавцю, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка становить: 32680,00 гривень. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 13000,00 грн та сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 30.04.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалу з додатками надіслано відповідачеві на адресу його реєстрації, встановлену у відповідності до ст.187 ЦПК України. Позивач в особі директора ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Сергійчук Ярослава в позовній заяві зазначив, що розгляд справи просить проводити за правилами спрощеного позовного провадження без його участі. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, а тому суд, у відповідності до ч.5\~ст.279 ЦПК України,\~вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З урахуванням ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що позивач не заперечував щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, про що свідчить прохальна частина позову, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України\~та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, судом встановлено наступне. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.12.2021 року [PERSON] підписала анкету заяву на кредит № 5191352 та паспорт споживчого кредиту із визначенням інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. (а.с.44-45 зв.ч.) Після чого 09.12.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» і [PERSON] було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5191352 про надання відповідачу кредиту для задоволення особистих потреб у розмірі\~8000,00 грн, строком на 7 днів зі сплатою 2,50 % в день (а.с.24-28). Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, перерахувавши 09.12.2021 р. відповідачу кредитні кошті у розмірі 8000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1847014166 від 09.12.2021 року. (а.с.52) 26.07.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було підписано Договір факторингу №26-07/2024, яким ТОВ «МІЛОАН» за плату відступило, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло право грошової вимоги до відповідача. (а.с.10-15) У порушення умов кредитного договору\~\~ [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту за користування ним не виконала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка становить 32680,00 грн, що підтверджується розрахунку заборгованості ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» від 09.04.2025 року. (а.с.9) Згідно\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно\~ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ч.1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ч.1 ст.14 ЦК України\~цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2\~ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ч. 1ст.625\~ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та [PERSON] , які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконував належним чином умови договору, тому права позивача підлягають захисту. На підставі вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази та враховуючи те, що відповідачем не надано доказів про виконання свого обов`язку щодо сплати заборгованості за кредитним договором та відсотками відповідно до положень договору, а також за відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, суд вважає, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Щодо вирішення питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов до висновку, що положеннями\~ст. 59 Конституції України\~визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, ч. 2\~ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-4\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені, зокрема доведеним має бути те, що відповідна правова допомога надана саме адвокатом. Однак, з наданих позивачем документів вбачається, що правова допомога по даній справі надавалася йому ФОП [PERSON] і доказів того, що дана особа має статус адвоката матеріали справи не містять. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачеві витрат на правничу допомогу в сумі 13000 грн. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved