Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

ТОВ «Фінансова\~компанія «Віва\~Капітал» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 01.12.2024 року між ТОВ «Фінансова\~компанія «Віва\~Капітал» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1433555308622, згідно якого останній було надано кредит у розмірі 29\~900,00 грн., який був підписаний у порядку, визначеному\~Законом України «Про електронну комерцію». Вказує, що позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором № 1433555308622 від 01.12.2024, внаслідок чого станом на 13.05.2025 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 48\~635,62 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 27\~892,80 грн.; заборгованість за відсотками 5\~792,82 грн.; заборгованість за штрафом 14\~950,00 грн. На підставі наведеного, просить суд стягнути з [PERSON] \~ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова\~компанія «Віва\~Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 1433555308622 від 01.12.2024 року в розмірі 48\~635,62 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, при цьому в позовній заяві просить у випадку неявки представника позивача у судове засідання проводити розгляд даної справи без її участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи заперечень на позов до суду не надходило. У відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2024 року між ТОВ «Фінансова\~компанія «Віва\~Капітал» та [PERSON] \~ було укладено Кредитний договір № 1433555308622, який був підписаний у порядку, визначеному\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно умов договору [PERSON] отримала кредит в розмірі 29900 грн. строком на 360 днів. Факт отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджується довідкою про ідентифікацією та довідкою про зарахування коштів на картковий рахунок відповідача. 01.05.2025 року [PERSON] було надіслано претензію-вимогу про повне дострокове виконання грошових зобов`язань за договором про надання грошових коштів у кредит продукту «ФЛЕШ» №1433555308622 від 01.12.2024 року. Станом на 13.05.2025 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 48\~635,62 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 27\~892,80 грн.; заборгованість за відсотками 5\~792,82 грн.; заборгованість за штрафом 14\~950,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Із ст.\~1050\~ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Згідно з ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконала, що виявилося у неповернення кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова\~компанія «Віва\~Капітал» до суду за захистом своїх прав та інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за Кредитним договором №1433555308622 від 01.12.2024, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь ТОВ «Фінансова\~компанія «Віва\~Капітал» судові витрати у сумі 3028 гривень судового збору. Також, відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). З досліджених Договору №1 про надання правової допомоги від 02.01.2025, Рахунку №24/24-04 від 24.04.2025 року, платіжної інструкції № LK577/2 від 24.05.2025, акту виконаних робіт відповідно до договору про надання правової допомоги №1 від 02.01.2025 року, судом встановлено, що позивач надав представнику за надані послуги 10600 гривень. З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що позивачем обґрунтовано належними доказами заявлену суму витрат на правову допомогу, тому така вимога підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved