Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

01 липня 2025 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер його дядько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав декілька заповітів щодо належного йому майна, відповідно до одного з яких вищевказане майно заповів позивачу. Вказуючи, що він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті дядька, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просив визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач та його представник не з`явилися, 21 липня 2025 року подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що позов підтримують із викладених у ньому підстав, просять задовольнити та розглядати справу без їхньої участі (а. с. 58, 60). Відповідачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, 07 липня 2025 року подала до суду письмову заяви, в якій вказала, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за її відсутності (а. с. 26). Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 08 липня 2025 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що Луківська селищна рада позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, та просив справу розглядати за його відсутності (а. с. 29). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а. с. 7) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку (особовий рахунок № [NUMBER] ) спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги №5 за 2021-2025 роки Луківської селищної ради Волинської області (а. с. 13). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстроване. До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 64,7 кв. м, житловою площею 32,5 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами: хлів «Б-1», сарай «б», огорожа «1», ворота «2» (а. с. 14-17). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Частиною третьою статті 1268 ЦК\~Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено,\~що за\~життя [PERSON] \~02\~червня 2004 року склав заповіт, відповідно до якого належний йому житловий будинок заповів [PERSON] (а. с. 33 на звороті). Позивач [PERSON] народився [INFO] та є племінником спадкодавця [PERSON] , що підтверджується паспортом громадянина\~України та свідоцтвами про народження (а. с. 5, 11). [PERSON] на\~день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований та проживав один у селі Тупали Ковельського району Волинської області. (а. с. 8). Дружина спадкодавця [PERSON] , померла [INFO] (а. с. 7 на звороті). 21 травня 2024 року позивач подав приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а. с. 33). Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 02 червня 2004 року, не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після його смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 35 на звороті, 36-37). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, який у контексті положень статей 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Листом приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Козоріз Н. С. від 25 квітня 2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а. с. 12). Наведені обставини\~справи об`єктивно\~підтверджуються дослідженими\~судом матеріалами\~спадкової справи\~№ 32/2024\~щодо майна\~померлого [PERSON] \~(а.\~с.\~32-54),\~з яких\~також видно,\~що ніхто із заявами про прийняття спадщини після смерті останнього на спадкове майно, що є предметом цього спору, до нотаріуса не звертався. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 605 гривень 60 копійок; стягнути з відповідачів в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - по 302 гривень 80 копійок з кожного. На підставі викладеного, статей 392, 1216, 1217, 1218, 1268, 1269, 1270 ЦК України та

Outcome: approved