Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

І. Зміст позовних вимог До Святошинського районного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 376604806 від 29.12.2021 у розмірі 12 551,59 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідачем було укладено Кредитний договір № 376604806 в електронній формі з використанням електронного підпису. Згідно з умовами договору, Кредитодавець надав Позичальникові кредит у сумі 20 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Позивач зазначає, що внаслідок невиконання Відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість. Заявлені вимоги про перехід права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та Витягу з реєстру прав вимоги №177 від 17.05.2022, а потім від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на підставі Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 та Витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 20.12.2023. Надалі, 06.03.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивачем укладено Договір факторингу № 060325-У, за яким право вимоги до Відповідача перейшло до ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ", що підтверджується Реєстром Боржників та Актом прийому-передачі Реєстру Боржників. На момент подання позовної заяви заборгованість Відповідача становить 12 551,59 грн., яка складається з 12 411,45 грн. - заборгованості за кредитом та 140,14 грн. - заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом. Позивач також просить стягнути з Відповідача судові витрати у розмірі 8 422,40 грн., що включають судовий збір (2 422,40 грн.) та витрати на професійну правничу допомогу (6 000,00 грн.). ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Судом встановлено, що 29.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 376604806 в електронній формі з використанням одноразового персонального ідентифікатора. Відповідно до п. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом її розміщення в мережі Інтернет. Згідно зі ст. 12 цього ж Закону, електронний правочин має бути підписаний за допомогою електронного підпису або електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Заявка на кредит, підтвердження введення ідентифікатора MNV277RM, електронний лист про успішне підписання договору, алгоритм укладення договору підтверджують факт укладення договору та ознайомлення Відповідача з його умовами. Згідно з платіжними дорученнями та документом АТ "ТАСКОМБАНК", 29.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало Відповідачу грошові кошти у сумі 20 000,00 грн. на його банківську картку, що свідчить про повне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань. Матеріалами справи підтверджується перехід права вимоги за кредитним договором № 376604806 від 29.12.2021 до Позивача у встановленому законодавством порядку: 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, до якого укладені додаткові угоди про продовження строку дії до 31.12.2024. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №177 від 17.05.2022, право вимоги до Відповідача перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01. Згідно з Витягом з реєстру прав вимоги № 2 від 20.12.2023, право вимоги до Відповідача перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 06.03.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" укладено Договір факторингу № 060325-У. Відповідно до Реєстру Боржників та Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 06.03.2025, право вимоги до Відповідача перейшло до ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ". Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 376604806 від 29.12.2021, згідно з яким загальна сума заборгованості становить 12 551,59 грн., яка складається з 12 411,45 грн. - заборгованості за кредитом та 140,14 грн. - заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом. Ця сума підтверджується випискою з особового рахунку за період 06.03.2025-13.03.2025 та розрахунками попередніх кредиторів. Судом також враховано факт здійснення Відповідачем часткових платежів за кредитним договором, що свідчить про визнання ним своїх зобов`язань. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яка виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що між первісним кредитором та відповідачем було укладено Кредитний договір у електронній формі з дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач, шляхом використання одноразового ідентифікатора, підтвердив свою волю на укладення договору та згоду з його умовами. Таким чином, Кредитний договір є чинним та обов`язковим для виконання сторонами. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, є детальним та відображає суму неповернутого кредиту та нарахованих відсотків відповідно до умов кредитного договору. Суд вважає цей розрахунок обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідачем не надано жодних доказів щодо погашення заборгованості або оскарження її розміру. Отже, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання належним чином, а представлені позивачем розрахунки є обґрунтованими та підтверджені доказами, суд вважає, що вимоги щодо стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., сплачений Позивачем, підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. Відповідно до частин 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Позивачем надано Договір № 10/03/25-02 від 10.03.2025 року про надання правничої допомоги, Додаткову угоду до нього № 3 від 10.03.2025 року та Акт прийому-передачі наданих послуг, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн. Ці документи містять детальний опис виконаних робіт (вивчення матеріалів справи, складання позовної заяви) та їх вартість. Таким чином, суд вважає обґрунтованими та підтвердженими заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн. та покладає їх на відповідача.. На підставі викладеного та

Outcome: approved