Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

19 травня 2025 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 14.11.2022 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1489353-1, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 12094,51 гривень, строком користування кредитом з 14.11.2022 по 13.11.2024, а останній зобов`язувався повертати кредит щомісячно згідно графіку платежів, та сплачувати проценти щомісячно, у розмірі 34% річних та комісію у валюті кредиту. Банк свої зобов`язання за договором виконав належним чином, натомість відповідач свої зобов`язання за договором не виконує. 18.12.2024 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ФК «Брайт -К» укладено договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 5-2024, за яким АТ «Креді Агріколь Банк» відступило ТОВ «ФК «Брайт -К» належні йому права вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача [PERSON] . У зв`язку із несплатою коштів за кредитними договором станом на дату відступлення права вимоги 20.12.2024 заборгованість [PERSON] склала 15140,08 гривень, яка складалась з: строкової заборгованості за тілом кредиту 0,00 гривень; простроченої заборгованості за тілом кредиту 9779,99 гривень; заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом 55,42 гривень; заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом -5304,67 гривень. За період з 20.12.2024 по 18.04.2025 позивачем було нараховано: проценти за користування кредитом в розмірі 1100,95 гривень. За період з 20.02.2024 по 18.04.2025 боржником добровільно платежі не сплачувались. Загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по Кредитному договору № 1489353-1 від 14.11.2022 становить 16241,03 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 9779,99 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом 6461,04 гривень. Крім того, 14.11.2022 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №4229679-1, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 27246,03 гривень, строком користування кредитом з 14.11.2022 по 13.11.2025, а останній зобов`язувався повертати кредит щомісячно згідно графіку платежів, та сплачувати проценти щомісячно, у розмірі 15% річних та комісію у валюті кредиту. Банк свої зобов`язання за договором виконав належним чином, натомість відповідач свої зобов`язання за договором не виконує. 18.12.2024 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ФК «Брайт -К» укладено договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 5-2024, за яким АТ «Креді Агріколь Банк» відступило ТОВ «ФК «Брайт -К» належні йому права вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача [PERSON] . У зв`язку із несплатою коштів за кредитними договором станом на дату відступлення права вимоги 20.12.2024 заборгованість [PERSON] склала 43423,56 гривень, яка складалась з: строкової заборгованості за тілом кредиту 9650,65 гривень; простроченої заборгованості за тілом кредиту 13856,69 гривень; заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом 58,43 гривень; заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом 5607,79 гривень; заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 712,50 гривень; прострочена заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 13537,50 гривень. За період з 20.12.2024 по 14.03.2025 позивачем було нараховано: проценти за користування кредитом в розмірі 1366,12 гривень; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2850,00 гривень. За період з 20.12.2024 по 14.03.2025 боржником добровільно платежі не сплачувались. Загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по Кредитному договору № 4229679-1 від 14.11.2022 становить 47441,02 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 23507,34 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом 6833,68 гривень; заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 17100,00 гривень. Ухвалою суду від 27.05.2025 провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення судом, розгляд справи просив проводити у його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення на зареєстровану адресу проживання відповідача судової кореспонденції, яка повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній», що відповідно до ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.\~Повідомлень про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не подано. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,\~якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно кредитного договору № 1489353-1 від 14.11.2022, АТ «Креді Агріколь Банк» надало [PERSON] кредит у сумі 12094,51 гривень на строк користування кредитом з 14.11.2022 по 13.11.2024 зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом, а також комісії. Загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по Кредитному договору № 1489353-1 від 14.11.2022 становить 16241,03 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 9779,99 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом 6461,04 гривень. Крім того, відповідно кредитного договору № 4229679-1 від 14.11.2022, АТ «Креді Агріколь Банк» надало [PERSON] кредит у сумі 27246,03 гривень на строк користування кредитом з 14.11.2022 по 13.11.2025 зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом, а також комісії. Загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по Кредитному договору № 4229679-1 від 14.11.2022 становить 47441,02 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 23507,34 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом 6833,68 гривень; заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 17100,00 гривень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями ст. 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Факт укладення кредитного договору відповідачем не заперечується, а отже у розумінні вимог ст. 82 ЦПК України, дана обставина не підлягає доведенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. 18.12.2024 між АТ«Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ФК «Брайт-К» укладено договір про відступлення права вимоги №5-2024, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами № 1489353-1 та № 4229679-1. Враховуючи те, що АТ «Креді Агріколь Банк» як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконано у повному обсязі, відповідачем власноручно підписано кредитні договори, в яких обумовлено всі істотні умови їх виконання, та враховуючи, що відповідач кредитні кошти отримав, користувавсь ними, частково погашав існуючу заборгованість, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №1489353-1 від 14.11.2022 у сумі 12094,51, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9779,99 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 6461,04 грн. Крім того, заборгованість за Кредитним договором №4229679-1 від 14.11.2022 у сумі 30341,02 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 23507,34 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом 6833,68 гривень. Разом з тим, щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості по сплаті комісії за Кредитним договором №4229679-1 від 14.11.2022 у розмірі 17100,00 грн суд зазначає наступне. Щодо вимог про стягнення комісії суд виходить з наступного. Судом встановлено, що умовами кредитного договору передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Частиною 2 статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» передбачено можливість встановлення кредитодавцем у межах споживчого кредитування додаткових комісій, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, які включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Водночас, згідно ч. 1 ст.\~11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» (в редакції на час укладення договору) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»). З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче\~кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21, від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 та інших. Наведені висновки в подальшому також підтримані й у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21, згідно якої якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Суд встановив, що кредитний договір 4229679-1 від 14.11.2022 не містять конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредитів, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена щомісячна комісія. Також позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного договору. Тому положення договору щодо обов`язку позичальника вносити плату за обслуговування кредитної заборгованості (комісію) - є нікчемною. Таким чином, позивачу необхідно відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 17100 грн. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40\~грн та заявлено позовні вимоги про стягнення 63682,05 грн. Судом задоволено позовні вимоги за кредитним договором № 1489353-1 на суму 16241,03 грн та за кредитним договором № 4229679-1 на суму 30341,02\~грн, що становить 73,14% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1771,94 грн, що складає 73,14% від 2422,40 грн.

Outcome: partial