Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Рівненської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини, в якому просить: 1. Зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні батька дитини [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . 2. Визначити спосіб участі батька [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , встановивши йому побачення без присутності матері: - чотири суботи та чотири неділі в місяць з 15.00 год. до 16.00 год.; з ночівлею за місцем проживання батька з урахуванням розпорядку дня дитини, стану здоров`я та особистого бажання. - перебування з сином в літній період часу п`ятнадцять діб та зимовий період часу п`ятнадцять діб на рік для його відпочинку та оздоровлення на території України та за її межами у встановленому законом порядку без супроводу матері; - побачення з дитиною у день його народження з 12.00 год. до 16.00 год. - необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином. - побачення з сином перший день Різдва 07 січня з 08.00 год. по 08 січня до 16.00 год. - побачення з сином у перший день Пасхи з 12.00 год. до 16.00 год. \~\~\~\~ 3. Стягнути з Відповідача на його користь суму сплачених позивачем судових витрат та витрат на правничу допомогу у сумі 9000,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 16 квітня 2016 року між ним, [PERSON] та Відповідачкою, [PERSON] , було зареєстровано шлюб у Відділі Державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис №340. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та повністю проживає з Відповідачкою\~ а адресою: [ADDRESS] .\~ 21 січня 2020 року рішенням Рівненського міського суді Рівненської області між ним та Відповідачкою шлюб було розірвано та визначено місце проживання малолітнього сина [PERSON] , за місцем проживання його матері за адресою: [ADDRESS] . Фактично з самого моменту розлучення, у нього з Відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні. Після марних спроб вирішити розбіжності мирним шляхом він звернувся з заявою до Служби у справах дітей Рівненської міської ради. 02.09.2020 р розпорядженням Рівненського міського голови №679-Р було визначено порядок прийняття ним участі у спілкуванні з сином [PERSON] та у його вихованні, встановивши можливість побачень з дитиною у присутності матері: дві неділі в місяць з 10.00 год. до 15.00 год.; дві суботи в місяць з 15.00 до 19.00 год.; на другий день державних свят; у день народження сина. Але на жаль ситуація не покращилась.\~ Зважаючи на той факт, що всі зустрічі з сином мають відбуватися в присутності Відповідачки, яз якою у нього неприязні стосунки, т кожна зустріч з сином закінчувалась сваркою з нею, що не могло не засмучувати дитину. В 2022 році Відповідачка поїхала до Республіки Польща, внаслідок чого його спілкування з сином обмежилось виключно телефонними розмовами, кількість яких в свою чергу залежала виключно від настрою [PERSON] . Більш того розпочались маніпуляції вказаними розмовами. Фактично виконання розпорядження Рівненського міського голови №679-Р про визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї стало неможливим. В кінці літа 2023 року Відповідачка повернулась з сином в Україну, проте ситуація з сином не змінилась. Узгодити з Відповідачкою можливість зустрічі з дитиною є неможливим, адже її позиція змінюється щохвилинно. А навіть, як йому вдається зустрітись з сином, то кожна зустріч з дитиною супроводжується претензіями та докорами колишньої дружини, в результаті чого він змушений їхати, щоб не засмучувати сина, який дуже болісно реагує на сварки. Така ситуація вкрай важко не негативно впливає на розвиток дитини, її характер, поведінку тощо. Допускати виникненню таких ситуацій є неприпустимим, оскільки вважає, що такі непорозуміння повинні вирішуватися за відсутності [PERSON] . Він вважає за доцільне встановити спосіб та режим участі батька в вихованні сина шляхом особистих побачень та спеціального відпочинку без присутності матері Відповідачки по справі. він є здоровою людиною, на обліку в нарко-чи психдиспансері не перебуває, отже, перешкод у спілкуванні з дитиною, які б могли на нього негативно вплинути, не має. Бажає та має право брати дитину до себе додому із ночівлею, де б він також міг би безперешкодно бачитися з його батьками, влітку їздити з сином на відпочинок. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 вересня 2023 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. 26 жовтня 2023 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача [PERSON] [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову та покласти на позивача судові витрати. Відзив мотивований тим, що у зв`язку з тим , що спільне життя з Позивачем у них не склалось, виникали постійні сварки, Позивач постійно принижував її, ображав та вчиняв насильство відносно неї у присутності їхнього малолітнього сина, вона звернулася до Рівненського міського суду з позовною заявою про розлучення, тобто ініціатором розлучення була вона, оскільки для неї сімейне життя було нестерпним, принизливе ставлення до неї як до дружини та матері, а особливо що відношення Позивача негативно відображалося на психологічному розвитку їхнього спільного сина. 22 січня 2020 року між нею та Позивачем було розірвано шлюб на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області справа №569/18590/19 та визначено місце проживання сина [PERSON] із нею, на даний час вони спільно проживають за адресою: [ADDRESS] . Під час судового розгляду справи №569/18590/19 [PERSON] не заперечував проти визначення місця проживання сина [PERSON] із нею. Позивач [PERSON] у позовній заяві зазначив, що фактично з самого моменту розлучення у них почалися непорозуміння, щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні, що не відповідає дійсності. Позивач не один раз виганяв їх із сином з дому в той час коли вони перебували у шлюбі. Їй доводилось вночі їхати до своїх батьків з дитиною на рука та просити у них прихистку. Крім того, щодо відношення Позивача до неї, як до матері його сина, то [PERSON] з метою залишення її без матеріальної підтримки, забрав усі відкладені кошти в шлюбі, машину, яку вони придбали разом, розбив її комп`ютер, щоб у неї не було змоги знайти роботу і на даний час продовжує принижувати її та інших осіб, зокрема її батьків, коли перебуває в поганому настрої. Вважає таку поведінку поганим прикладом для сина, і тому з метою не допущення подібного впливу на нашого спільного сина вважає обов`язковою її присутність, як матері під час побачень Позивача із сином. Зазначає, що лише звернення у відповідні служби допомагали урівноважити поведінку Позивача у присутності сина. Вона ніколи не була і не є проти спілкування їхнього сина із Позивачем, вважає, що спілкування між сином і батьком повинно бути, проте воно не повинно становити шкоду здоровому розвитку сина. З метою врегулювання порядку побачень Позивача із їхнім спільним сином 02 вересня 2020 року розпорядженням Рівненського міського голови №679-Р було визначено порядок прийняття участі Позивача [PERSON] у спілкуванні з сином [PERSON] та у його вихованні, встановивши можливість побачень з дитиною у присутності матері: дві неділі в місяць з 10.00 год. до 15.00 год.; дві суботи в місяць з 15.00 до 19.00; на другий день державних свят; у день народження сина. Починаючи з 02 вересня 2020 року вона жодного разу не заперечувала проти спілкування Позивача із їхнім сином, побачення проводилися згідно встановленого розпорядку, навіть більше разів ніж це зазначено у вказаному розпорядку, проте побачення припинялися у тих випадках, коли Позивач розпочинав її принижувати та ображати у присутності сина або ж вчиняв дії відносно сина які негативно могли б відобразитися на психологічному або ж фізичному здоров`ї сина. В 2022 році вона була змушена поїхати до Республіки Польща, у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської Федерації на територію України , оскільки хвилювалася за безпеку свого сина, проте таке рішення Позивачу не сподобалося у зв`язку із чим у них стали ще більш напружені стосунки. З 24.02.2022 року Позивач не підтримав її, лише заперечував з приводу того, щоб я водила сина у бомбосховище обґрунтовуючи це тим, що там пильно та брудно. Позивач погрожував, що я якщо вона буде продовжувати водити сина туди, то він забере його від неї, що свідчить проте, що позивач не хвилюється за безпеку їхнього сина та не гарантує сину безпеки, коли побачення будуть проходити без її участі. В той час коли вона перебувала в Республіці Польща, Позивач телефонував до неї, щоб спілкуватися з сином, вона звичайно не заперечувала, проте досить часто він не виходив на зв`язок, коли вони домовлялися, а телефонував в той час коли вона перебувала на роботі. Коли Позивач спілкувався із сином по телефону, то тем для спілкування не знаходив, розмови тривали лише пару хвилин, Позивач переривав зв`язок, при цьому повідомляючи сина, що зайнятий на роботі, що звичайно засмучувало [PERSON] , а в подальшому Позивач звинувачував саме її у не виконанні розпорядження Рівненського міського голови, щодо побачень із сином. В подальшому Позивач телефонував до неї та у грубій формі звинувачував її у тому, що це вона винна, що він не спілкується із сином, хоча Позивач сам створював такі обставини при яких спілкування по телефону було неможливим, він її та сина ніяким чином не підтримував, а лише створював сварки. Час від часу перераховував не значні суми на її банківський рахунок, вона працювала на двох, а інколи на трьох роботах і навіть в ночі, щоб забезпечити їхнє життя із сином. Після того, як Позивач і надавав для сина певну суму, то звинувачував її, що вона не правильно використовує грошові кошти та витрачає їх на себе. Крім того, зазначає, що навіть після призначення судом визначеного розміру аліментів, Позивач не здійснював перерахунок заборгованих аліментів, а виплатив заборгованість лише після блокування його банківських рахунків органами виконавчої служби. Будь-яких маніпуляцій з її сторони по відношенню до Позивача не було, як це він зазначив у Позовній заяві, а маніпуляції були зі сторони колишнього чоловіка з приводу того, що вона та син без його допомоги не зможуть. З її сторони були надані всі можливості, навіть більше разів було організовано побачення Позивача із сином, ніж це було передбачено у розпорядженні Рівненського міського голови №679-Р про визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо, проте Позивач не завжди користувався можливістю спілкуватися із сином. Будь-яких перешкод у спілкуванні Позивача [PERSON] із сином вона не вчиняла та не заперечувала з приводу їх спілкування, як це зазначено вище. Позивач у поданій до суду позовній заяві не довів належними доказами якими конкретно діями йому створюються перешкоди у спілкуванні з сином. Вона категорично заперечує проти побачень із їхнім сином без її присутності та не вважає графік вказаний Позивачем побачень таким, щ відповідатиме найкращим інтересам їхнього сина та таким, що позитивно вплине на його розвиток. Зокрема враховуючи ситуацію, яка склалася в Україні та вік її малолітнього сина [PERSON] він не готовий навіть на не досить тривалий час, зокрема залишатися на ночівлю без неї, у зв`язку із чим вона діє виключно в інтересах свого сина та аналізуючи вимоги Позивача вважає, що вони є такими, які не несуть позитивний вплив на виховання їхнього сина та які б забезпечили нормальний психологічний стан сина. Щодо вимоги Позивача про перебування з сином в літній період часу п`ятнадцять діб та зимовий період часу п`ятнадцять діб на рік для його відпочинку та оздоровлення на території України та за її межами у встановленому законом порядку без супроводу матері, вона категорично не згідна, оскільки вона не впевнена, що це буде психологічно та фізично безпечно, Позивач не зазначив вид відпочинку, місце та дату, їй не відомо чи відпочинок буде безпечним для її сина, в яких умовах буде перебувати її син, серед яких людей буде знаходитися та чи буде дотримано відповідні санітарні умови та відповідний рівень гігієни, і вона не впевнена, якщо зазначить чи це буде відповідати дійсності, оскільки багато років спостерігає за різноманітною брехнею, яку він розповсюджує без жодних на те доказів. Вважає, що позивач [PERSON] повинен бачитися та брати участь у вихованні їхнього спільного сина [PERSON] , проте із дотриманням розпорядження Рівненського міського голови №679-Р від 02.09.2020 року про порядок прийняття участі Позивача у спілкуванні з сином, яким встановлено можливість побачень з дитиною у присутності матері: дві неділі в місяць з 10.00 год. до 15.00 год.; дві суботи в місяць з 15.00 до 19.00; на другий день державних свят; у день народження сина. Зокрема, нею неодноразово було забезпечено побачення Позивача із сином у не встановлені дні у графіку, зокрема після повернення із за кордону Позивач бачиться із сином кожні вихідні, окрім тих, коли син хворіє, що свідчить про те, що вона зацікавлена у їх спілкуванні та ніяким чином не перешкоджає цьому. Відповідно до вище викладеного, вважає що позовна заява про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини є необґрунтованою та вимоги викладені Позивачем не підлягають до задоволення і ніяким чином не стосуються найкращих інтересів їхнього малолітнього сина [PERSON] 16 листопада\~ 2023 року надійшла відповідь на відзив на позовну заяву представника позивача [PERSON] . Відзив на дану позовну заяву [PERSON] не отримав, а про його подачу до Рівненського міського суду Позивачу стало відомо 13.11.2023 року після ознайомлення його представника з матеріалами справи. Відповідь на відзив мотивована тим, що розглянувши даний відзив на позовну заяву, необхідно наголосити на надуманості тверджень Відповідачки щодо сімейного насилля та ухилення батька від утримання сина, що в свою чергу спростовується відповідними чеками про сплату аліментів на утримання [PERSON] , розрахунком заборгованості зі сплати аліментів ВП 72121717, листом Рівненського районного управління поліції №37Аз/200/04-2022 від 28.03.2022 року. В той самий час, Позивач погоджується з твердженням Відповідачки про неприязні стосунки між ним та нею. Як наслідок, зважаючи на той факт, що всі зустрічі з сином мають відбуватись в присутності Відповідачки, то часто зустріч з сином закінчується сваркою з нею, що в свою чергу засмучує дитину. Таким чином, побачення батька з дитиною у присутності матері може призвести до того, що стійкий психологічний зв`язок дитини з батьком буде зруйнований і дитина не зможе сприймати його як одного із своїх батьків, який бере участь в його житті і вихованні нарівні з матір`ю. Висновок, що наявність між сторонами неприязних відносин та конфліктів можуть негативно впливати на ставлення дитини до батька при проведенні зустрічей батька з дитиною у присутності матері, що може перешкоджати налагодженню спілкування батька з дитиною було зроблено в постанові Верховного Суду від 20 вересня 2023 року по справі №730/518/21 провадження №61-9150 св 23. Крім того, 07.06.2023 року в постанові у справі №607/2272/22 Верховним Судом була викладена позиція, відповідно до якої визначено, що «за наявності неприязних стосунків між батьками дитини визначення проведення зустрічей батька з сином виключно у присутності матері є необґрунтованим, оскільки такі вимоги обмежують права батька та дитини на безперешкодне особисте спілкування». Принцип найкращих інтересів поширюється на всі дії, що стосується дітей, і вимагає активних дій із захисту їхніх прав та сприяння їх зростанню та благополуччю, а також заходів з підтримки та надання допомоги батькам й іншим особам, які несуть щоденну відповідальність у питаннях реалізації прав дітей. Окремо звертають увагу суду на твердження Відповідачки в відзиві, що дитина засмучувалась, що батько не міг з ним довго говорити, коли вони телефонували, перебуваючи у Республіці Польща, що в свою чергу свідчить про прихильність дитини до батька та бажання спілкуватись з ним. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані браи участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею. Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною,а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке паво обмежене законом (стаття 153 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини другої статті 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Таким чином, вважають, що доводи викладені Відповідачкою в відзиві на позовну заяву свідчать виключно про її неприязне ставлення до Позивача та суперечать інтересам дитини. Враховуючи викладене вище, Позивач підтримує позовну заяву в повному обсязі. 14 грудня\~ 2023 року надійшов висновок Органу опіки та піклування, питання про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 30 листопада 2023 року. На засіданні комісії були присутні батьки дитини [PERSON] та [PERSON] . Заслухавши їх пояснення та врахувавши\~ матеріали справи, комісія з питань захисту прав дитини, як когнсультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, прийняли рішеннґ визначити спосіб участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , встановивши можливість систематичних побачень з дитиною у м. Рівне: дві неділі в місяць з 10.00 год. до 15 год. та дві суботи в місяць з 15.00 год. до 19.00 год., без присутності матері; на другий день державних свят та у день народження сина за домовленістю між батьками; необмежене спілкування з сином засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином.

Outcome: approved