Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який у подальшому уточнила та в остаточному варіанті просить поділити в натурі житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; Виділити в приватну власність [PERSON] 65/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , які складаються з: вітальні 2-1 площею 9,1 кв.м., кімнати 2-2 площею 11,2 кв.м., кухні 2-3 площею 10,9 кв.м., санвузла 2-4 площею 6,9 кв.м., холу 2-5 площею 17,5 кв.м., кімнати 2-6 площею 24,6 кв.м., кімнати 2-7 площею 19,2 кв.м., а всього площею 99,4 кв.м., з виділенням їх в окрему квартиру [ADDRESS] . Виділити у приватну власність [PERSON] 35/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , які складаються з: веранди 1 площею 4,4 кв.м., кухні 1-1 площею 4,9 кв.м., кімнати 1-2 площею 11,0 кв.м., кімнати 1-3 площею 14,7 кв.м., а всього площею 35,0 кв.м., з виділенням їх в окрему квартиру [ADDRESS] . Припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. При цьому посилається на те, що сторони є співвласниками вищезазначеного будинковолодіння та не можуть дійти згоди щодо поділу його в натурі у відповідності до часток в будинковолодінні. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 11.04.2025 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.04.2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.04.2025 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 25.04.2025 року продовжено розгляд цивільної справи. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить врахувати надані ним пояснення при прийнятті рішень по справі. В підготовче засідання представники сторін не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити, а також залишити без розгляду клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, а представник відповідача визнав позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є власником 65/100 часток житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.2024 року. Згідно вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом житловий будинок має наступну характеристику: житлова площа 80,7 кв.м., загальна площа 134,4 кв.м. До будинку належать такі господарські будівлі та споруди: Б сарай, В гараж, Г літня кухня, У вбиральня, 1-2 огорожа. [PERSON] , [INFO] , є власником 35/100 часток житлового будинку [ADDRESS] . У фактичному користуванні [PERSON] перебувають наступні приміщення вищезазначеного житлового будинку: вітальня 2-1 площею 9,1 кв.м., кімната 2-2 площею 11,2 кв.м., кухня 2-3 площею 10,9 кв.м., санвузол 2-4 площею 6,9 кв.м., хол 2-5 площею 17,5 кв.м., кімната 2-6 площею 24,6 кв.м., кімната 2-7 площею 19,2 кв.м., а всього площею 99,4 кв.м. У фактичному користуванні [PERSON] перебувають наступні приміщення вищезазначеного житлового будинку: веранда 1 площею 4,4 кв.м., кухня 1-1 площею 4,9 кв.м., кімната 1-2 площею 11,0 кв.м., кімната 1-3 площею 14,7 кв.м., а всього площею 35,0 кв.м. Згідно ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04.10.1991р. із змінами, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст.152 ЖК). При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно. До аналогічного правового висновку прийшов Верховний Суд України у справі №6-1443цс16, який викладений в постанові від 16.11.2016 року. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04.10.1991р. із змінами, виділ в натурі частки жилого будинку можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову та поділ житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в натурі між сторонами з виділом кожній із сторін відокремленої частини будинку з самостійним виходом (квартири) та припинення права спільної часткової власності, а також повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved