Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

В березні 2025 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до відповідача: Акціонерного товариства ?Укрпошта? (надалі АТ ?Укрпошта) в якому просив суд: - визнати протиправними дії відповідача, щодо відмови від призупинення доставлення кореспонденції [PERSON] ; - застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, шляхом зобов?язання відповідача призупинити доставлення кореспонденції громадянину [PERSON] ; - зобов?язати відповідача інформувати відправників кореспонденції про неможливість доставлення кореспонденції на його ( [PERSON] ) ім?я із зазначенням причини, що останній не є користувачем АТ ?Укрпошта?; - зобов?язати АТ ?Укрпошта? вжити всі заходи з питання призупинення користування [PERSON] послугами АТ ?Укрпошта?. - стягнути з АТ ?Укрпошта? на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 800, 00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 грудня 2024 рок він звернувся до АТ ?Укрпошта? із заявою, в якій просив АТ ?Укрпошта? призупинити доставлення поштової кореспонденції на його їм?я за адресою: [ADDRESS] посилаючись на те, що з 13 грудня 2024 року він проходить військову службу, що унеможливлює отримання ним поштової кореспонденції. Після проходження військової служби він додатково повідомить АТ ?Укрпошта? про відновлення подальшого користування послугами АТ ?Укрпошта?. У зв?язку з чим, просив АТ ?Укрпошта? припинити подальше доставлення кореспонденції та повертати її відправнику з відміткою - отримувач не користувач послуг АТ ?Укрпошта?. Листом від 23 січня 2025 року АТ ?Укрпошта? повідомило його про неможливість задоволення клопотання.вказані дії АТ ?Укрпошта? на думку позивача є незаконними, а тому він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Крім того, вважає, що діями АТ ?Укрпошта? йому спричинені моральні страждання у відшкодування яких просить суд, стягнути 8 00, 00 грн. 27 червня 2025 року через систему Електронний суд від відповідача надійшов письмовий відзив на позов у якому відповідач, просив суд в задоволенні позовних вимог позивача відмовити. У своєму відзиві, відповідач зазначає, що позивач вимагає застосування наслідків нікчемного правочину (ст.216 ЦК України), однак, відсутні докази укладення правочину між ним і відповідачем, який має бути визнаний нікчемним. Також, позивачу необхідно було конкретно зазначити пункт ЗУ ?Про захист прав споживачів?, який було порушено. Недостатньо загального посилання на закон, необхідно конкретизувати порушення, посилаючись на відповідну статтю та її частину, де описано порушене право. Крім того, відповідачем зазначено, що позивачем не надано доказів виникнення правовідносин між сторонами, жодного доказу щодо отримання послуг поштового зв?язку. Позивачем не конкретизовано в чому полягає ?нікчемний правочин?, чому саме відповідь поштового оператора на звернення стало правопорушенням. Вини в діях АТ ?Укрпошта?, щодо відмови у задоволенні заяви [PERSON] не має. Жодних порушень з боку АТ ?Украпошта? не мало місця. Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то вони також не підлягають задоволенню, так як доказів, спричинення [PERSON] моральної шкоди не вказано, також, не зазначено, в чому саме полягає моральна шкода, а тому, дані вимоги є безпідставними. Письмова відповідь на відзив від позивача не надходила. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно Статуту АТ ?Укрпошта? (надалі по тексту - Статут), затвердженого Наказом №56 Міністерства інфраструктури України від 16 лютого 2017 року, товариство є публічним акціонерним товариством, 100 відсотків акцій якого належать державі. Згідно п.2.1., 2.2. Статуту, метою діяльності Товариства є одержання прибутку від здійснення господарської діяльності. Товариство здійснює надання послуг поштового зв`язку, зокрема універсальних послуг поштового зв`язку на всій території України, з метою повного задоволення потреб користувачів у послугах поштового зв`язку та забезпечення ефективного розвитку єдиної національної мережі поштового зв`язку України. Предметом діяльності Товариства, крім того є: забезпечення надання універсальних послуг поштового зв`язку на всій території України, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України; інші послуги поштового зв`язку, зокрема пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень. АТ ?Укрпошта? здійснює свою діяльність згідно з вимогами Правил надання послуг поштового зв?язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (надалі по тексту - Правила). Правила надання послуг поштового зв?язку визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними. Відносини у сфері надання послуг поштового зв?язку регулюються Конституцією України, Законом України ?Про поштовий зв?язок?, Всесвітньою поштовою конвенцією, Статутом Всесвітнього поштового союзу, Правилами надання послуг поштового зв?язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року, та внутрішніми нормативними актами, складеними та прийнятими відповідно до чинного законодавства. Закон України ?Про поштовий зв?язок?, визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їхніх послуг. Відповідно до статті 1 Закону України ?Про поштовий зв?язок?, послуги поштового зв?язку - діяльність оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, у тому числі шляхом надання кур`єрських послуг, визначених цим Законом, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, спрямована на задоволення потреб користувачів. Користувач послуг поштового зв`язку (користувач) - фізична або юридична особа, яка користується послугами поштового зв`язку як відправник або одержувач. Оператор поштового зв`язку - суб`єкт господарювання, що здійснює діяльність на території України та у встановленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку. Згідно ст.15 ЗУ ?Про поштовий зв?язок ?, оператори поштового зв`язку надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства та можуть провадити іншу господарську діяльність у встановленому законом порядку. Оператор поштового зв`язку для надання послуг поштового зв`язку може залучати мережу філій та/або відділень поштового зв`язку іншого оператора поштового зв`язку на договірній основі. Оператори поштового зв`язку повинні публічно повідомити умови доступу до власної мережі філій та/або відділень поштового зв`язку, дотримуючись принципів прозорості, об`єктивності та недискримінаційності. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 24 грудня 2024 року [PERSON] звернувся до АТ ?Укрпошта? з листом. У своєму листі [PERSON] зазначив, що з 13 грудня 2024 року він проходить військову службу, що унеможливлює отримання ним поштової кореспонденції. У зв?язку з чим, просив АТ ?Укрпошта? призупинити доставлення поштової кореспонденції на його їм?я за адресою: [ADDRESS] . Після проходження військової служби він додатково повідомить АТ ?Укрпошта? про відновлення подальшого користування послугами АТ ?Укрпошта?. У зв?язку з чим, просив АТ ?Укрпошта? припинити подальше доставлення кореспонденції та повертати її відправнику з відміткою - отримувач не користувач послуг АТ ?Укрпошта?. АТ ?Укрпошта?, листом від 23 січня 2025 року за № 1853-О-2024122410026-В повідомило [PERSON] про неможливість задоволення клопотання, посилаючись на Правила. Згідно із статтею 3 Закону України ?Про поштовий зв?язок?, основними засадами діяльності у сфері надання послуг поштового зв?язку, зокрема, є забезпечення надання послуг поштового зв?язку встановленого рівня якості. Відповідно до п.18 Правил, адресат реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу інформується про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу шляхом надсилання текстового повідомлення з використанням технічних засобів оператора поштового зв`язку, повідомленням, що підтримується засобами Інтернету, або повідомленням у паперовій формі за встановленою оператором поштового зв`язку формою. Поштове відправлення належить відправнику до моменту вручення його адресату, якщо воно не вилучено відповідно до законодавства (п.23 Правил). Поштове відправлення, поштовий переказ супроводжує така інформація, що надається відправником або зазначається на поштовому відправленні, якщо обов`язковість її надання (зазначення на поштовому відправленні) встановлена оператором поштового зв`язку (п.32 Правил). Згідно п.п.72, 72 Правил, адресат (одержувач) може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю на визначений строк, що оформляється в установленому законодавством порядку або шляхом надання разового доручення на отримання поштового відправлення в електронній формі, порядок якої встановлюється оператором поштового зв`язку. Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку. У пункті 99 Правил зазначено, що у разі відмови адресата (одержувача) від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом поштове відправлення, поштовий переказ не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертається відправнику (крім випадків, коли відправником надано розпорядження "не повертати"). Таке відправлення вручається відправнику за умови оплати ним плати за пересилання відправлення. Такі поштові відправлення, поштові перекази не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертаються за зворотною адресою. У разі коли адресат (одержувач) відмовляється засвідчити своїм підписом або в інший спосіб, передбачений оператором поштового зв`язку, факт відмови від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, такі поштове відправлення, поштовий переказ зберігаються у приміщенні об`єкта поштового зв`язку протягом установленого пунктом 101 цих Правил строку (крім рекомендованих листів з позначками "Судова повістка", "Повістка ТЦК"), після закінчення якого повертаються оператором поштового зв`язку за зворотною адресою. У разі коли адресат (одержувач) відмовляється засвідчити своїм підписом факт відмови від одержання рекомендованого листа з позначками "Судова повістка", "Повістка ТЦК", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "Адресат відмовився" і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його відправнику. Статтями 4, 12, 13 ЦПК України чітко визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із статтями 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої, п?ятої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов?язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що АТ ?Укрпошта?, відмовляючи [PERSON] в задоволенні його заяви від 24 грудня 2024 року діяло в межах своєї повноважень та відповідно до Правил надання послуг поштового зв?язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 і ЗУ ?Про поштовий зв?язок?. За змістом статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки. Відповідно до статей 638, 651 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони дійшли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням зазначеного, вимоги [PERSON] в частині застосування наслідки недійсності нікчемного правочину не підлягають задоволенню, так як, під час розгляду справи судом встановлено, що між АТ ?Укрпошта? та [PERSON] договору укладено не було, оскільки, законодавством України не передбачено укладення договору між фізичною особою та АТ ?Укрпошта?. Оскільки, позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди є похідними вимогами від основних позовних вимог, то вони також не підлягають задоволенню. Так, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов?язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов?язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов?язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (?Проніна проти України?, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, суд прийшов до висновку про відмову [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Звертаючись до суду з вищезазначеними позовними вимогами, [PERSON] посилався на ЗУ ?Про захист прав споживачів??, як на підставу звільнення від сплати судового збору, однак, на правовідносини, що виникли між сторонами не поширюється дія Закону України ?Про захист прав споживачів?, а отже, відсутні правові підстави для звільнення останнього від сплати судового збору. Довідка ВЧ [NUMBER] від 14 грудня 2024 року не є підставою для звільнення [PERSON] від сплати судового збору. Крім того, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу за січень 2024 року - березень 2024 року не є належним доказом, про відсутність доходів у [PERSON] . Інших доказів, які б свідчили про звільнення позивача від сплати судового збору суду також надано не було. Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України ? Про судовий збір?, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6 298, 24 грн. (968, 96 грн. х 4 вимоги немайнового характеру = 3 875, 84 грн.+2 422, 40 грн.= 6 298, 24 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: approved