Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до Кам`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Касицька Людмила Миколаївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю. Позивач просить суд встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] )з її дідом [PERSON] з 2001 року за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви позивач, зазначає, що [PERSON] (далі-Позивач), у 1993 році одружилася із [PERSON] , у тому ж році у нас народилася дочка [PERSON] . У 2001 році разом із чоловіком та донькою прийняли рішення переїхати на постійне місце проживання до квартири, яка належала її діду [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що він був вдівцем. Після смерті бабусі і потребував допомоги. Зазначає, що разом з чоловіком і донькою проживали із дідом, [PERSON] , до самої його смерті [INFO] . Після смерті діда спадкова справа не відкривалася. Єдина донька діда, її мати [PERSON] до нотаріуса після смерті діда не зверталася. Таким чином, фактично з 2001 року позивач проживала разом із дідом, [PERSON] до самої його смерті [INFO] у його квартирі у [ADDRESS] , та проживає за цієї адресою і по сьогоднішній день. Зазначає, що разом зі своїм чоловіком займалися похованням діда і повністю взяли на себе всі матеріальні витрати на його поховання. Звернувшись до [PERSON] , приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з ненаданням документів про право на спадкування за законом. Враховуючи викладене, звертається до суду з відповідними вимогами. 2. Заяви, клопотання позивача та відповідача, третьої особи. В судовому засіданні позивач [PERSON] ,та її представник [PERSON] , підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. В судове засідання представник відповідача Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника та прийняти рішення по справі відповідно до нормам чиного законодавства України. В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Касицька Людмила Миколаївна не з`явилась, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі. В судовому засіданні свідки [PERSON] , та [PERSON] , пояснили, що вони сусіди [PERSON] , яка проживає разом зі своєю сім`ю за адресою: [ADDRESS] . Зазначають, що позивач почала проживати разом з своїм дідом після смерті бабусі у 2001 році, оскільки він сильно хворів і йому потрібна була стороння допомога. [PERSON] разом із сім`єю проживали разом з дідом, він був задоволений проживанням разом. Зазначають, що заходили в гості до них і вони завжди були разом в гарних відносинах. Вели спільне господарство та спільний побут. Похованням займалася [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Після смерті діда, вони так і залишилися проживати у квартирі. 3. Процесуальні дії по справі. 30 квітня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 29 травня 2025 року ухвалою суду заяву позивача про витребування доказів задоволено та витребувано копію спадкової справи. 14 серпня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , помер [INFO] , актовий запис № 597 . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва на право власності на житло від 19.08.1997 року та технічним паспортом. Дружина [PERSON] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №1676. Позивач зазначає, що померлий [PERSON] є її рідним дідом, що підтверджується наступними документами. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 3276. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 629. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 22 травня 1993 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис №166, відповідно прізвище змінила на [PERSON] . Згідно акту проживання без реєстрації №217 від 10.03.2025 року, складеного КП КМР «Добробут» вбачається, що за адресою [ADDRESS] , дійсно мешкають фактично без реєстрації [PERSON] та [PERSON] (зареєстрований). Зі слів заявника мешкають з 2001 року по теперішній час (а.с.20). Згідно до свідоцтва про поховання №363 від 07.05.2009 року, зазначається, що видано [PERSON] на поховання померлого [PERSON] . Згідно довідок № 0011333987, 0011333987 виданих ТОВ «Абонент XXI» 08 березня 2023 року, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 04.09.1961 року по день смерті [INFO] . На день смерті за вказаною адресою був зареєстрований [PERSON] чоловік онучки. З копії спадкової справи №27/2025, заведеної після померлого [PERSON] , наданої завідувачем приватному нотаріуса Кам`янської районного нотаріального округу Дніпропетровської області Касицька Л.М., вбачається, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори звернулась лише [PERSON] . Згідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 27 лютого 2025 року за вих. №86/02-31, приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого - [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із тим, на момент відкриття спадщини разом зі спадкодавцем не проживала, заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк не подала. 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з ч.2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21 березня 2019 року в справі №461/4689/15-ц, від 30 вересня 2019 року в справі №554/14633/15-ц, від 25 листопада 2019 року в справі №711/348/17, від 03 лютого 2021 року в справі №127/25053/17. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України). За змістом частин 1-3 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Питання щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю вирішується у кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених обставин справи та поданих сторонами доказів. Свідки [PERSON] , та [PERSON] підтвердили факт того, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільний побут, спільне господарство. Факт спільного проживання позивача з [PERSON] підтверджується також актом проживання без реєстрації: №217 від 10.03.2025 року, складеного КП КМР «Добробут». Враховуючи викладене та оцінюючи надані позивачем докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеними обставини на які посилається позивач як на підставу своїх вимог про встановлення факту проживання однією сім?єю з [PERSON] з 2001 року по день його смерті. Встановлення в судовому порядку даного факту необхідно позивачу для вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а отже, від його встановлення залежить виникнення особистих прав позивача, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення. 6. Висновки суду. Таким чином, встановлені судом, на підставі належних та допустимих доказів, фактичні обставини справи переконують суд у тому, що позовна заява [PERSON] слід задовольнити. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правиламистатті 141 ЦПК України. В позовній заяві вимог щодо судового збору не заявлено.

Outcome: approved