Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

28.05.2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" (далі ТОВ "Санфорд Капітал") звернувся до суду через електронний кабінет позивача із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову вказавши на невиконання відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за кредитним договором №\~22039000114845 від 04.03.2019 на суму 11800,00 грн, укладеним між Акціонерним Товариством "Банк Кредит Дніпро" (далі АТ "Банк Кредит Дніпро") та [PERSON] , внаслідок чого станом на 11.04.2024 утворилася загальна заборгованість відповідача перед позивачем у сумі\~16341,11 грн, яка складається із: 11798,11 грн залишок простроченого кредиту, 4543,00 грн залишок простроченої комісії. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2422,40 грн та 7200,00 витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката. Позивач вказує, що набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 11/04/24 від 11.04.2024, укладеного між АТ "Банк\~Кредит Дніпро" та ТОВ "Санфорд Капітал". Ухвалою від 04.06.2025 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін; запропоновано відповідачеві, зокрема, в 15-денний строк подати відзив на позов; повідомлено відповідачеві, що 23.05.2025\~позивач надіслав йому засобами поштового зв`язку АТ\~"Укрпошта"\~цінним листом\~з описом\~вкладення №\~0505311201110 копію позовної заяви з додатками, які й розглядаються судом у цій справі. Відповідач копію ухвали суду та судове повідомлення не отримала 11.06.2025 і 25.07.2025 за своїм зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується поштовими повідомленнями з відміткою: "Адресат відсутній за вказаною адресою", що є належним врученням що є належним врученням відповідачеві судового повідомлення (а.с. 92, 101, 102, 112, 113). Станом на 30.07.2025 суд не отримував від відповідача відзив на позов або будь-яких інших документів у справі. Ураховуючи зазначені обставини суд, відповідно до ч. 1 ст. 223, ст.ст. 279, 280 ЦПК України, 31.07.2025 ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності представника позивача та відповідача. Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи, надані судові дані і докази, суд встановив таке. 04.03.2019 між АТ "Банк Кредит Дніпро" та [PERSON] укладено кредитний договір №\~22039000114845, згідно якого відповідачеві надано кредит у сумі 11800,00 грн строком на 12 місяців на споживчі потреби. Процентна ставка 0,001% річних. Тип процентної ставки фіксована. Одноразова комісія 0,00 грн. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту 413,00 грн. Плата за програмою страхування 1800,00 грн. Загальні витрати за кредитом 6756,07 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісія та інші платежі) 16756,06\~грн. Реальна річна процентна ставка 180,79%. Кількість платежів 12, щомісячно в розрахункову дату у сумі не менше 1396,34 грн. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту 56,0% нараховується на суму простроченої заборгованості к разі порушення сплати згідно графіку платежів (а.с. 39, 40, 77). Отже, між позивачем і відповідачем укладено договір банківського рахунка і кредитний договір (далі Договір). За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України далі\~ЦК). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а\~позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.\~1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч.\~2\~ст.\~10561 ЦК). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст.\~526\~ЦК). Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №\~22039000114845 від 04.03.2019 станом на 10.04.2024 загальна заборгованість складає 42126,31 грн (а.с. 34, 35). Із виписки по особовому рахунку за період з 04.03.2019 по 10.04.2024 картці вбачається, що [PERSON] частково вносила кошти на прострочену заборгованість згідно кредитного договору, останнє внесення коштів 28.09.2023 у сумі 488,73 грн (а.с. 41-72). Відповідачка розрахунок не оспорила. Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку. Водночас позивач ініціює стягнення 16341,11 грн, яка складається із: 11798,11 грн залишок простроченого кредиту, 4543,00 грн залишок простроченої комісії (а.с. 2, 6). 11.04.2024\~між АТ\~"Банк\~Кредит Дніпро" та ТОВ "Санфорд Капітал" укладено Договір факторингу № 11/04/24 від 11.04.2024 відповідно до\~якого АТ\~"Банк\~Кредит Дніпро" відступило ТОВ "Санфорд Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором №\~22039000114845 від 04.03.2019 що, укладений між АТ "Банк Кредит Дніпро") та [PERSON] (а.с. 20-30). Отже позивач\~ТОВ "Санфорд\~Капітал" правомірно набув\~право грошової\~вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №\~22039000114845 від 04.03.2019. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок, що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за Договором. Відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором і позов підлягає повному задоволенню у сумі 16341,11 грн заборгованості за кредитом. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК). Відтак суд покладає на відповідача повністю 2422,40 грн витрат зі сплати судового збору (а.с. 87, 89). Згідно договору про надання правової (правничої) допомоги № 1/04 від 01.04.2024 правову допомогу позивачеві ТОВ "Санфорд Капітал" надавало адвокатське об`єднання "Альянс ДЛС". Згідно вартості послуг "прейскурант" від 01.04.2024, акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги від 15.04.2025 до вказаного Договору на суму 7200,00 грн (а.с. 10-17, 31). Відповідно до ст. 15 ЦПК учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК). За змістом ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)\~розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для\~визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1)\~складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)\~часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Водночас вказані положення ст. 137 ЦПК не відхиляють можливість і не знімають із суду обов`язок застосувати принципи пропорційності, розумності та співмірності під час вирішення відповідних питань. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 8, 9 ст. 141 ЦПК інші судові витрати (окрім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2)\~у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При\~вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)\~чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)\~поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4)\~дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Додаткова Постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020, справа №\~755/9215/15-ц, зазначила, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3)\~розумність їх розміру, з урахуванням складності\~справи та фінансового стану учасників справи. За змістом ст.ст. 10, 11, 12, 13 ЦПК в узагальненому вигляді випливає, що при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у рішенні від 23.01.2014 у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (§ 268). Крім цього, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У рішенні від 28.11.2002 ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved