Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

14 березня 2024 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач [PERSON] просить стягувати з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову до суду. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 17.10.1997 р. перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , яка проживає окремою 15.01.2020 позивачу встановлено інвалідність ІІІ групи. 21.01.2021 позивачу продовжено ІІІ групу інвалідності безстроково, також призначено пенсію по інвалідності, розмір пенсії складає 2520,00 грн. Два рази на рік позивач перебуває на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні, що потребує значних коштів. Розмір пенсії позивача не забезпечує встановленого законом прожиткового мінімуму, інших доходів позивач не має, а чоловік відмовляється надавати їй кошти. Відповідач офіційно працевлаштований, отримує пенсію, аліментів нікому не сплачує, отже має змогу сплачувати кошти на утримання дружини. З урахуванням положень ч. 2 ст. 80 Сімейного кодексу України, позивач пропонує стягувати з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму доходів громадян щомісяця. Ухвалою суду від 18 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. 14 червня 2024 року надійшли письмові пояснення відповідача, в яких він просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що він є пенсіонером за віком та має поганий стан здоров`я й потребує лікування, а пенсія позивача (2520,00 грн) забезпечує прожитковий мінімум (2361 грн), тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні ч. 4 ст. 75 СК України. Ухвалою суду від 11 липня 2024 року витребувано докази. 04 лютого 2025 року надійшли заперечення позивача на письмові пояснення, в яких позивач зазначає, що відповідачем не надано доказів його поганого стану здоров`я, не вказано джерело інформації про те, що позивачу інвалідність встановлена з дитинства. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Додатково пояснила, що повнолітні дочки проживають за кордоном, матеріальної допомоги не надають. Вона отримує пенсію, а працювати не може за станом здоров`я. В судових дебатах просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини його доходу та компенсувати витрати на лікування. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, надав пояснення аналогічні змісту відзиву. Додатково пояснив, що не проживає з позивачкою 12 років та на час навчання дочки, яка проживала з позивачкою, допомагав матеріально. Після введення воєнного стану в Україні він втратив роботу, а останнім часом йому надали можливість працювати, але враховуючи його вік та стан здоров`я він не зможе знайти кваліфіковану роботу. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що пенсія позивача відповідає прожитковому мінімуму та вона має двох дітей, від яких має право на утримання. Відповідач також несе витрати на лікування. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 жовтня 1997 року (копія свідоцтва про одруження від 17.10.1997). Позивач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи безстроково, перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні ПФУ м. Миколаєва в Миколаївській області і отримує пенсію по інвалідності, розмір якої у лютому 2024 року склав 2520,00 грн, а з квітня 2024 по вересень 2024 2725,00 грн (Довідка про доходи № 1718 0176 0974 1756, від 26.02.2024, Довідка про доходи №1777 2572 4072 2738 від 07.10.2024, копія довідки до акта огляду МСЕК Серія 12ААВ № 175043, виданою 21.01.2021) Також [PERSON] має ряд захворювань та несе витрати на лікування, що підтверджується квитанціями, виписками із медичних карток стаціонарного хворого кардіологічного центра № 3794/698 від 12.04.2023, № 16019/2592, від 01.01.2024, № 11541/1882 від 13.09.2013, № 8052/1462 від 27.06.2019, №15614/2777 від 04.12.2019, №8052/1462 від 27.06.2019; виписним епікризом із медичної картки № 5685 від 05.08.2024; рахунками ТОВ «Смартлаб»; виписками із медичної карти хворого №2119/353 від 04.10.2005, № 1130/212 від 19.05.2006, № 0218/9 від 12.02.2007, №1380/291 від 19.06.2007; консультативним висновком від 25.09.2013, виписним епікризом із медичної карти № 5337/1406 від 09.10.2018. За однією адресою з [PERSON] [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (інформація про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 07.10.2024). Відповідно до акту про непроживання осіб за місцем реєстрації - [ADDRESS] , від 10.10.2024, [PERSON] , 1997 р.н. не проживає за вказаною адресою з 10 березня 2022 року, а [PERSON] , з 17 квітня 2005 року. Позивач в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] , [INFO] є спільною дочкою сторін, а [PERSON] , [INFO] дочкою позивачки від першого шлюбу. Згідно з відповіддю Головного центру обробки інформації державної прикордонної служби від 31.07.2024 № 19-52785/18/24-Вих, [PERSON] , [INFO] виїхала за межі України 11.03.2022. Відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні ПФУ м. Миколаєва в Миколаївській області і отримує пенсію за віком у період з липня 2023 р. по лютий 2024 р. 6004,00 грн, березень 2024 р. 6104,00 грн, з квітня по липень 2024 р. - 6412,89 грн, а також отримує заробітну плату в АТ «НВКГ «Зоря-Машпроект»: серпень 2023 р. 1268,26 грн, вересень 2023р. 3472,62 грн, жовтень, листопад 2023 р. по 14\~585,00 грн, грудень 2023 р. 16\~305,13 грн, січень 2024 р. 14\~419,10 грн, лютий 2024 р. по 13\~973,81 грн, березень 2024 р. 16\~321,90 грн, квітень 2024 р. 9252,48 грн, травень 2024 р. 26737,46 грн, червень 11961,3 грн, липень 2024 р. 8518,02 грн, серпень 2024 р. 18040,00 грн, вересень 2024 р. 12738,07 грн., жовтень 2024 р. 11064,85 грн, листопад 2024 р. 18149,01 грн, грудень 2024 р. 22834,33 грн., січень 2025 р. 18043,48 грн, лютий 2025 р. 17772,83 грн, березень 2025 р. 19761,90 грн. Окрім цього [PERSON] отримує соціальні виплати в Київському виплатному центрі по 2000 грн за період з січня 2024 р. по березень 2025 р. (довідка про доходи № 6169 1314 3657 0136, відповідь ГУ ДПС у Миколаївській області вх. № 24243 від 23.07.2024, відповідь ГУ ПФУ в Миколаївській області вх.№ ЕП-7144 від 29.07.2024, відповідь № 1573999 від 16.07.2025 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи). Відповідно до ст.75 Сімейного кодексу України (далі СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Отже, із аналізу приписів статті 75 Кодексу вбачається, що така виплата залежить від потреби в матеріальній допомозі та в можливості другого з подружжя надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 90 СК України, дружина, чоловік взаємно зобов`язані брати участь у витратах, пов`язаних із хворобою або каліцтвом другого з подружжя. На підставі зазначених вище доказів встановлено, що позивач є непрацездатною особою та, враховуючи її стан здоров`я, її потреби спричиняють додаткові витрати на лікування. Враховуючи що єдиним доходом позивача є її пенсія, співвідношення між потребами, які є важливими для її нормального життєзабезпечення та її доходами, суд вважає, що вона потребує матеріальної допомоги. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач не потребує матеріальної допомоги в розмінні на ч. 4 ст. 75 СК України, оскільки ця частина статті 75 СК України визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2024 від 29.10.2024. Відповідач, хоча і є непрацездатним, проте отримує пенсію, яка є значно вищою за пенсію позивача, а також заробітну плату, а тому на думку суду має змогу надавати матеріальну допомогу позивачу, враховуючи її потреби як непрацездатної особи. Доказів того, що відповідач потребує систематичного лікування та у зв`язку з цим несе витрати на лікування та не може надавати позивачу матеріальну допомогу, ним не надано. Надані відповідачем копії медичної картки амбулаторного хворого містить відомості лише за 2017 рік та за 1994, 1998 р.р., а тому не підтверджують його стан здоров`я та понесення витрат на лікування на даний час. Відтак суд не бере до уваги ці відомості. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до частин 1 та 2 статті 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів суд враховує розмір доходів відповідача, непрацездатність кожного з подружжя, наявність у позивача двох повнолітніх працездатних дочок, обов`язок дочок утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги (Глава 17 СК України). Враховуючи ці обставини, а також рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, засади справедливості, добросовісності та розумності, (ч.ч. 6, 9 ст. 7 СК України), суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, а саме стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця і довічно. Вказаний розмір аліментів не поставить відповідача в скрутне матеріальне становище та відповідатиме вимогам закону, і не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. Вимоги позивача, заявлені в судових дебатах про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача і компенсацію витрат на лікування суд не розглядає, оскільки вони виходять за межі заявлених позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Враховуючи, що позивач звернулась до суду 14 березня 2024 року, суд вважає необхідним стягнути аліменти з цього дня. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial