Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

У квітні 2025 року представник позивача Шкапенко О.В. звернувся до Новокодацького районного суду міста Дніпра із вищевказаною позовною заявою, в якому просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором №AВНОСТ155101699143085214 від 05.11.2023 у розмірі 54647,40 грн станом на 08.04.2025, яка складається з: 29091,20 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 25556,20 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 05.11.2023, будучи клієнтом банку, відповідач уклав з банком кредитний договір №AВНОСТ155101699143085214, щодо надання останньому кредиту в розмірі 30000,00 грн строком на 36 місяців (тобто до 04.11.2026) зі сплатою процентів у розмірі 85% щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту. Станом на 08.04.2025 заборгованість відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 54647,40 грн станом на 08.04.2025, яка складається з: 29091,20 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 25556,20 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача Шкапенко О.В. не з`явився, письмово просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив не подав, будь-яких заяв від нього не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 23 липня 2025 було вирішено питання про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05.11.2023 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Таким чином, відповідач надав свою згоду на те, що дана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг становлять між сторонами договір про надання банківських послуг, умови якого відповідачу зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідач підтвердив, що ознайомився з умовами договору до його підписання, згоден з його умовами та зобов`язується виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг.(а.с. 10-11). Крім того, відповідачем [PERSON] за допомогою простого електронного підпису за ідентифікатором 4742, було підписано заяву про надання послуги «Швидка готівка» № ABHOCT155101699143085214 від 05.11.2023, в якій відповідач просив банк надати йому в АТ «А-Банк» кредит за послугою «Швидка готівка». (а.с. 16-21). Зі змісту вказаної заяви вбачається, що сторони погодили наступні умови кредитування: вид кредиту - послуга «Швидка готівка»; тип кредиту - кредит строковий; мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; сума кредиту 30000,00 грн; строк кредиту - 36 місяців з 05.11.2023 по 04.11.2026 включно; процентна ставка (фіксована) - 85 % на рік; комісія за надання фінансового інструменту - 0,00 грн.; розмір щомісячного платежу 2348,78 грн (п.п. 1-8 Заяви). Номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту -4323347357291977. Загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) 84556,01 грн. Погашення заборгованості за Кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок № [NUMBER] (п.п. 9-11 Заяви) Того ж дня, 05.11.2023 відповідачем [PERSON] за допомогою простого електронного підпису було підписано паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», в якому визначено аналогічні умови кредитування. (а.с. 17-18) Також, [PERSON] 05.11.2023 було підписано за допомогою простого електронного підпису таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, згідно якої визначено графік здійснення платежів з метою повернення отриманого кредиту. (а.с. 22) Згідно меморіального ордеру № TR.33020419.344.65455 від 05.11.2023 позивачем АТ «А-Банк» було видано відповідачу [PERSON] кредит за договором № ABHOCT155101699143085214 від 05.11.2023 шляхом зарахування грошових коштів у сумі 19900,00 грн. на розрахунковий рахунок. (а.с. 25) Згідно з наданим позивачем АТ «Акцент-Банк» розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором №ABHOCT155101699143085214 від 05.11.2023 станом на 08.04.2025 складає 54647,40 грн, яка складається з: 29091,20 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 25556,20 грн - загальний залишок заборгованості за процентами (а.с.24). Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. За змістом статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно із статтею 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір. Згідно із статтею 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання його сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтями 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає надані позивачем меморіальний ордер та виписку по рахунку [PERSON] належними та допустимими доказами руху коштів по картці відповідача та доказами отримання відповідачем кредитних коштів. Як вбачається з виписки по кредиту за період з 05.11.2023-07.04.2025, останній користувався кредитними коштами, наданими банком (а.с. 26-27). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються. У статті 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Положеннями ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Факт виконання позивачем умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Таким чином, судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за даним кредитним договором виконав в повному обсязі. Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 передбачено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Враховуючи вищевказані положення закону та існуючі обставини справи, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем умов кредитного договору та визнає право позивача на стягнення заборгованості в судовому порядку. Також, суд погоджується із правильністю розрахунку позивачем основної суми заборгованості, які містяться в позовній заяві та письмовому розрахунку до позову. Відповідач, всупереч положенням статті 81 ЦПК України, не надала суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості. Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази, а також те, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими, у повному обсязі доведеними з його боку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором №ABНОСТ155101699143085214 від 05.11.2023 у розмірі 54647,40 грн станом на 08.04.2025, яка складається з: 29091,20 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 25556,20 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені останнім та документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 3028,00 грн. (а.с. 47). На підставі викладеного,

Outcome: approved