Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на їх користь надміру виплачену допомогу на проживання внутрішньо переміщених особам, внаслідок зловживання з боку відповідача у розмірі 18000 грн. та суму сплаченого судового збору - 3028 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради як внутрішньо переміщена особа, за фактичною адресою проживання: [ADDRESS] , з 13.12.2023 про що у відповідності до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, видана довідка від 13.12.2023 № 6332-5003065336. 13.12.2023 [PERSON] звернувся до Управління із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі. При подачі заяви, [PERSON] , ознайомлений з умовами надання допомоги, та письмово підтвердив про відсутність факторів, що впливають па призначення допомоги відносно себе та членів своєї сім`ї. Згідно з п.2 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 (далі - Порядок), грошова допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Пунктом 3 Порядку передбачено, що з 01.11.2023 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень; До складу сім`ї уповноваженої особи включаються (незалежно від наявності відомостей щодо включення їх до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб) чоловік, дружина, діти. Рішенням управління від 22.12.2023 № 53244-19405719-2023-4 [PERSON] призначено допомогу, як особі з інвалідністю II групи, у розмірі 3000 гривень щомісячно з 01.12.2023. 12.11.2024 працівниками управління встановлено факт придбання, дружиною отримувача допомоги, [PERSON] нерухомого майна, вартість якого перевищує 100 тис. гривень. Відповідно до пп. 2 п.7-1 порядку з 01.12.2023 допомога не призначається/не виплачується на сім`ю, яка вперше звертається за її призначенням, якщо протягом трьох місяців перед зверненням або під час її отримання особою з числа членів сім`ї здійснено на суму, що перевищує 100 тис. гривень, купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, розташованого на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, зазначених у переліку територій, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, якщо купівля була здійснена до дати включення до переліку територій активних бойових дій, можливих бойових дій або тимчасової окупації, або житла, яке зруйновано), іншого нерухомого майна. Рішенням управління від 12.11.2024 № 1609 відмовлено [PERSON] в призначені допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Розмір надміру виплаченої допомоги внаслідок зловживання з боку відповідача за період з 01.05.2024 до 31.10.2024 складає 18000 грн. Про розмір незаконно отриманої суми допомоги відповідача повідомлено листом управління від 15.11.2024 № 10-29/7332/4-02/24 з пропозицією повернути незаконно отримані бюджетні кошти у добровільному порядку, який [PERSON] отримав особисто. На теперішній час бюджетні кошти не повернуті, а тому Управління звернулося до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 26.12.2024 року відкрито провадження у даній справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 21.04.2025 року відмовлено у поновленні строку на подання зустрічного позову та у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради про відшкодування безпідставно невиплачених грошових коштів. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради про відшкодування безпідставно невиплачених грошових коштів - повернуто заявнику. Ухвалою суду від 25.06.2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про зупинення провадження у справі за позовом Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої допомоги внаслідок зловживання з боку відповідача. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач та його представник, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили. Враховуючи належне повідомлення та обізнаність сторони відповідача про перебування справи в провадженні суду, дату та час судового засідання, тривалість перебування справи в суді, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. 13.12.2023 року [PERSON] звернувся структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій структурного підрозділу з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад м. Харків (6332) Харківська області із заявою № 6332-5003065336 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за місцем проживання: [ADDRESS] , з 30.11.2023 року як особу з інвалідністю ІІ групи. Відповідно до довідки від 13.12.2023 року № 6332-5003065336 Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] взятий на відповідний облік за адресою проживання: [ADDRESS] . 13.12.2023 [PERSON] звернувся до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі. При подачі заяви, [PERSON] , ознайомлений з умовами надання допомоги, та письмово підтвердив про відсутність факторів, що впливають па призначення допомоги відносно себе та членів своєї сім`ї, що підтверджується додатком до заяви від 13.12.2023 року. Рішенням 53244-19405719-2023-4 від 22.12.2023 року [PERSON] з 01.12.2023 року призначена допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам як особі з інвалідністю у розмірі 3000 грн. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 12.11.2024 року, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , 03.06.2024 року на підставі договору купівлі - продажу придбала групу нежитлових приміщень вартістю 65100 грн.; 29.04.2024 року за договором купівлі - продажу придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] , вартістю 3520633,20 грн. Рішенням Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 12.11.2024 року призупинено виплату допомоги [PERSON] з 01.05.2024 року на підставі купівлі квартири дружиною заявника. Згідно листа Куп`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Куп`янському районі Харківської області від 01.07.2025 року № 125-8-25-32.14, відсутні відомості про розірвання шлюбу [PERSON] , [INFO] , актовий запис про шлюб № 225 від 17.11.2016 року, зареєстрованого Куп`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно довідки Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради у період з 01.05.2024 року до 31.10.2024 року [PERSON] , отримував допомогу на проживання як внутрішньо переміщена особа у загальному розмірі 18000 грн. 15.11.2024 року позивач засобами поштового зв`язку звертався до [PERSON] про повернення переодержаних бюджетних коштів у період з 01.05.2024 року до 31.10.2024 року у розмірі 18000 грн., проте така вимога залишена поза увагою відповідача в частині повернення вказаних коштів. Разом з тим, на адресу позивача у справі надійшла заява - повідомлення [PERSON] від 06.12.2024 року, якою останній підтвердив факт перебування у шлюбі з [PERSON] , вказав, що придбання квартири відбулось виключно за власні кошти дружини та є її особистою приватною власності, а тому вважав підставу для відмови у призначенні допомоги на проживання ВПО необґрунтованою, просив повторно розглянути звернення щодо продовження виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року № 323, з 1 серпня 2023 р. допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (пункт 2). З 1 листопада 2023 р. допомога призначається на шість місяців на сім`ю, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця одному з членів сім`ї (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога призначається на кожного члена сім`ї (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення. До складу сім`ї уповноваженої особи включаються (незалежно від наявності відомостей щодо включення їх до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб) чоловік, дружина, діти, прийомні діти, діти, які виховуються батьками-вихователями в дитячих будинках сімейного типу, усиновлені діти, діти, над якими встановлено опіку або піклування, а також діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (зокрема у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим рівнем за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; діти з інвалідністю після досягнення ними 18-річного віку до визнання їх особами з інвалідністю з дитинства I та II групи; не перебувають в шлюбі повнолітні діти; визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи, які проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи та доглядає за нею; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю і мають спільних дітей, та/або особи, які встановили у судовому порядку факт проживання однією сім`єю. Членом сім`ї може вважатися одинока особа, а також неповнолітня дитина, якщо така особа не входить до складу сім`ї (пункт 3). Виплата допомоги продовжується на другий шестимісячний період автоматично: отримувачам пенсії, розмір якої не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги; особам з інвалідністю I чи II групи, дитині з інвалідністю віком до 18 років, дитині, хворій на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, що підтверджується документально; дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа віком до 23 років, у тому числі таким, які перебувають у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях, а також батькам-вихователям, прийомним батькам та опікунам (піклувальникам) (пункт 13-1). Пунктом 22 Порядку визначено, що з метою встановлення права на призначення/продовження виплати допомоги уповноваженій особі/отримувачу Мінсоцполітики передає Мінфіну відповідну інформацію для здійснення верифікації відповідно до Закону України "Про верифікацію та моніторинг державних виплат". Верифікація здійснюється шляхом перевірки інформації, наданої уповноваженою особою, з урахуванням даних, що обробляються стосовно них в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, на відповідність вимогам, визначеним у цьому Порядку . За результатами верифікації Мінфіну інформації щодо осіб Мінфіном передаються рекомендації Мінсоцполітики для подальшого завантаження до електронних систем Мінсоцполітики. Згідно п. 7-1 Порядку із 1 грудня 2023 р. допомога не призначається/не виплачується на сім`ю, яка вперше звертається за її призначенням, якщо протягом трьох місяців перед зверненням або під час її отримання: 2) особою з числа членів сім`ї здійснено на суму, що перевищує 100 тис. гривень, купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, розташованого на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, зазначених у переліку територій, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, якщо купівля була здійснена до дати включення до переліку територій активних бойових дій, можливих бойових дій або тимчасової окупації, або житла, яке зруйновано), іншого нерухомого майна, цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів (у значенні, наведеному в Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення"), оплачено (одноразово) інші товари довгострокового вжитку (крім автомобілів, будівельних матеріалів, якщо в особи пошкоджено/знищено житло) або оплачено (одноразово) будь-які роботи або послуги (крім будівельних, якщо в особи пошкоджено/знищено житло, медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла). Правовою підставою заявлених позивачем вимог є положення статті 1212 ЦК України, відповідно до приписів якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Водночас стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким. Відповідно до вказаної норми закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Оскільки нараховані відповідачу кошти в розмірі 18000 грн. є допомогою на проживання внутрішньо переміщеним особам, то при вирішенні питання повернення вказаних коштів підлягають застосування положення статті 1215 ЦК України. За змістом диспозиції цієї норми правильність зроблених розрахунків, за якими була здійснена виплата, та сумлінність поведінки одержувача презумуються, а отже тягар доказування рахункової помилки та/або недобросовісності дій набувача покладається на особу, яка заявляє вимогу про стягнення безпідставно набутих коштів. За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають. Виходячи із аналізу ст.1215 ЦК України, обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Велика Палата Верховного Суду 16.01.2019 року, розглянувши справу № 753/15556/15-ц, у Постанові від 16.01.2019 року сформувала правову позицію з даного приводу, а саме: «Велика Палата Верховного Суду вважає, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача зрезюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум». З наведеного вбачається, що надміру виплачена суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 18 000 грн. підлягає поверненню позивачу у разі доведеності його рахункової помилки або недобросовісності відповідача. За приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачем обґрунтовано та підтверджено зібраними у справі доказами факт недобросовісної поведінки відповідача, які призвели до отримання допомоги на проживання ВПО, а саме перебування у шлюбі з особою [PERSON] , яка у період отримання відповідачем грошової допомоги, набула у власність нерухоме майно (квартиру) вартістю 3520633,20 грн., що значно перевищує 100 тисяч гривень, та виключає призначення допомоги на проживання ВПО та не повідомлення про такі обставини позивача, що призвело до отримання надміру виплаченої допомоги. Враховуючи вищевикладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3028 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved