Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Оліферук Ж.А., звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] \~про стягнення аліментів на дружину. В обґрунтування позову зазначається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу нерегулярно, позивачу доводиться просити кошти і фактично звітувати про їх витрачання, досягнути домовленості про участь відповідача в утриманні дружини у сторін не виходить, у зв?язку з чим позивач була вимушена звертатися до суду з відповідним позовом. Оскільки з моменту народження доньки [PERSON] перебуває у декретній відпустці, можливості офіційно працевлаштуватися вона не має, позаяк донька ще не відвідує дитячий садок та потребує постійного материнського догляду. Крім того, [PERSON] має ще одну доньку від іншого чоловіка, яка навчається в 11 класі і також потребує матеріального забезпечення з боку матері. Відповідач є здоровим та працездатним, проходить військову службу і має стабільний дохід, тому має можливість матеріально забезпечувати позивача. З огляду на це позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи із дня пред?явлення позову і до досягнення їх донькою [PERSON] трирічного віку. Також позивач просила стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2200 грн. 26.05.2025 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 16). 17.06.2025 від представника відповідача адвоката Прядуна Руслана Володимировича до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що відповідач визнає позов частково та вважає за доцільне стягнути з нього аліменти у розмірі 1/10 частини його доходу на утримання [PERSON] і до досягнення їх донькою [PERSON] трирічного віку. Відповідач вказує, що він дійсно перебуває у шлюбі з позивачем, від якого вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Оскільки вони з дружиною останнім часом не можуть знайти спільну мову, вони припинили спільне проживання, хоча шлюб між ними натепер ще не розірваний. Свого обов?язку утримувати дружину і дитину він не заперечує. Водночас обов?язок щодо надання утримання дружини згідно з діючим законодавством обумовлюється наявністю реальної можливості надавати відповідну матеріальну допомогу, а отже його матеріальний стан має бути врахований під час вирішення цього питання. Натепер відповідач продовжує дбати про дружину і доньку, а також надавати їм посильну матеріальну допомогу, зокрема дбає про фізичний розвиток дитини та матеріальне забезпечення сім?ї. Зараз [PERSON] проходить військову службу і отримує середньомісячне грошове забезпечення приблизно 48000 грн, що є єдиним джерелом його доходу. Оскільки військова частина, де він проходить військову службу, перебуває у [ADDRESS] , тобто поза місцем його постійного місця проживання (м. Нетішин), він вимушений орендувати квартиру та щомісяця сплачувати орендну плату в розмірі 9000 грн, а також щомісячно нести витрати у розмірі декількох тисяч гривень на сплату комунальних послуг. Крім цього, відповідач періодично бере участь у виконанні бойових завдань та вимушений придбавати необхідне військове оснащення для забезпечення власної безпеки та належного виконання службових обов?язків, а також несе витрати на лікування, зокрема на усунення проблем із зором. Крім іншого, [PERSON] надає матеріальну допомогу непрацездатним батькам пенсійного віку, які є особами з інвалідністю, з якими постійно проживає у м. Нетішин. Також 29.09.2000 Рівненським міським судом було видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на сина [PERSON] від попереднього шлюбу з [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку до досягнення дитиною повноліття, а 22.05.2025 Нетішинським міським судом Хмельницької області з відповідача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на їх доньку [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку до досягнення дитиною повноліття. Отже, стягнення з [PERSON] ще 1/6 частини його доходів у сукупності з попередніми відрахуваннями перевищить 66% його доходів, що поставить його проживання на межу, враховуючи необхідність оренди житла, додаткові витрати на лікування та обмундирування тощо. З огляду на це відповідач вважає справедливим стягнення з нього аліментів у розмірі 1/10 частини його доходів, оскільки сплачувати аліменти у більшому розмірі він неспроможний. Також відповідач просив відмовити позивачу у стягненні на її користь витрат на професійну правничу допомогу, оскільки у справі відсутні докази розміру витрат, обсягу наданої допомоги, факту їх реального понесення та обставини співмірності зі складністю справи (а.с. 25-26). 17.07.2025 представник позивача адвокатом Оліферук Жанною Антонівною було подано відповідь на відзив, в якому представник вказує, що позивач визнає ті обставини, що відповідач сплачує аліменти на двох дітей, зокрема сина [PERSON] та доньки [PERSON] . Разом із цим представник ставить під сумнів надані стороною відповідача квитанції про придбання відповідачем військового оснащення, позаяк останні не містять реквізитів покупця, а відтак залишається незрозумілим, чи дійсно ці платежі здійснені самим відповідачем чи іншими особами, тим більше що відповідач про такі витрати позивача (свою дружину) не повідомляв. Стосовно тверджень відповідача, що його батьки пенсіонери і що він матеріально їм допомагає, позивач категорично заперечує, адже батьки отримують пенсію у розмірі, вищу за середньостатистичну (орієнтовно 10-15 тисяч гривень). Крім того, [PERSON] не є єдиною дитиною в сім?ї, з його батьками проживає його сестра, яка, ймовірно, також домагає батькам, позаяк відповідач є військовослужбовцем і проживає в орендованій квартирі в м. Хмельницький. До того ж доказів фінансової допомоги батькам відповідач не надає. Позивачу відомо щодо необхідності понесення відповідачем витрат на оренду житла, однак такі витрати мають компенсовуватися військовою частиною, а тому не ставлять його у скрутне матеріальне становище. Позивачу також відомо, що відповідач має задовільний стан здоров?я, при цьому останній надав медичні виписки про призначення йому у травні цього року на один місяць крапель «Укрлів» та «Mg B 6», а також зволожуючих крапель в очі, а тому такі витрати на лікування не є суттєвими, постійними чи періодичними та не можуть братися судом до уваги для визначення розміру аліментів. Крім того, позивач також має проблеми зі здоров?ям, зокрема хронічний калькульозний холецистит, подразнений шлунок, пупкову грижу та грижу білої лінії живота, у зв?язку з чим потребує хірургічного втручання, яке відтягує через брак коштів та необхідність постійного догляду за малолітньою донькою. Таким чином, доводи відповідача про зменшення аліментів до 1/10 частки його доходів є безпідставними, позаяк правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства, оскільки розмір аліментів, які можуть стягуватися з боржника, може сягати 70% заробітку, а подані ним докази на обґрунтування того, що він має постійні витрати, які не дають йому можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, спростовуються позивачем (а.с. 94-95). 18.07.2025 представником відповідача адвокатом Прядуном Р.В. було подано заперечення проти відповіді на відзив, в якому він зазначає, що зауваження представника позивача щодо наданих чеків є необґрунтованими, оскільки оригінали чеків про придбання товару, виданих споживачу, підтверджують реальність здійсненої операції. Обидва батьки [PERSON] є непрацездатними, у зв?язку з чим відповідач фактично надає їм допомогу відповідно до закону та загальних моральних засад суспільства. Обов?язок дбати про своїх батьків є безумовним і беззаперечним. При цьому твердження позивача про розмір отримуваної батьками відповідача пенсії є нічим іншим, як припущенням, на якому не можуть ґрунтуватися доказування у цивільному процесі. До того ж наявність пенсії не виключає можливість сину надавати допомогу батькам, а тому доводи позивача у цій частині не заслуговують на увагу. Щодо стану здоров?я позивача представник відповідача звертає увагу на ту обставину, що наданий її представником протокол УЗД датований 17.07.2024 та містить лише рекомендацію відвідати хірурга і не вказує на необхідність прийняття конкретних ліків чи вжиття інших заходів. Поміж іншого, сан здоров?я людини не є сталим і може як погіршуватися, так і покращуватися. Відтак дана інформація не доводить необхідність стягнення аліментів саме в розмірі 1/6 частини доходу відповідача. Відповідно до документів, наданих відповідачем, лікарями рекомендовано вживання медичних препаратів, які мають високу вартість, у чому можна переконатися з відкритих джерел у мережі Інтернет, а отже документально підтверджено, що відповідач повинен витрачати близько 2000 грн на місяць на ліки, що складає приблизно 4% його доходів, і такі витрати мають бути враховані судом. Стосовно розміру аліментів представник позивача, на думку представника відповідача, не зовсім правильно тлумачить норми чинного законодавства, оскільки передбачено, що при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 20%, а у випадках, окремо передбачених законодавством України 50% заробітної плати, що належить до виплати працівникові. Стягнення на рівні 70% можливе на утримання неповнолітніх дітей. Однак у даній справі заявлено позовні вимоги про стягнення аліментів на дружину, яка є працездатною особою молодого віку (а.с. 99-102). 28.07.2025 судом було відмовлено у задоволенні заяви відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позов та прийнято поданий представником відповідача 17.06.2025 відзив на позов разом із доданими до нього письмовими доказами. Також судом було поновлено відповідачу пропущений процесуальний строк для подання доказів та прийнято подані його представником 25.06.2025 письмові докази. Крім того, судом було поновлено представнику позивача пропущений процесуальний строк для подання відповіді на відзив та прийнято поданий нею 17.07.2025 відповідь на відзив разом із доданим письмовим доказом (а.с. 109). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 28.12.2023 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка згідно з актом обстеження умов проживання від 13.05.2025 зареєстрована та фактично проживає разом зі позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4, 5, 6, 7). Крім того, відповідач також має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , і на якого за судовим наказом Рівненського міського суду від 29.09.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.08.2020 і до досягнення сином повноліття, на підставі якого старшим державним виконавцем Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Патерухою І.В. від 26.04.2021 було відкрито виконавче провадження № 65243921 (а.с. 32-33, 34-35, 36, 37, 38-64). 19.05.2025 Нетішинським міським судом Хмельницької області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на їх малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] , але не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.05.2025 і до досягнення дитиною повноліття, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 78176569, в межах якого 23.05.2025 державним виконавцем Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Юрчук К.М. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, і 06.06.2025 з рахунку боржника на рахунок стягувача було перераховано 6562,84 грн (а.с. 65, 66-67, 68, 69-70, 71). Із довідок командира військової частини [NUMBER] № 1759/9/362 від 03.06.2025 та № 1759/2/745 від 07.06.2025 вбачається, що [PERSON] , який є учасником бойових дій, перебуває на службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] і за період із грудня 2024 року по травень 2025 року отримав грошове забезпечення (із врахуванням одноразової грошової допомоги на оздоровлення) у загальному розмірі 338052,98 грн, а саме: у грудні 2024 року 48853,44 грн; у січні 2025 року 48599,09 грн; у лютому 2025 року 96240,18 грн; у березні 2025 року 48120,09 грн; у квітні 2025 року 48120,09 грн; у травні 2025 року 48120,09 грн (а.с. 72, 73, 80). У службовій характеристиці [PERSON] зазначається, що за час проходження у військовій частині [NUMBER] він зарекомендував себе із позитивного боку як сумлінний, дисциплінований військовослужбовець, який добре знає військові статути та керується ними у повсякденному житті (а.с. 85). Також відповідачем надано чеки про придбання військових спорядження та одягу у ФОП [PERSON] ( [ADDRESS] ), а саме: 1) сумки «Foxtrot Mk2 cordura Adaptive Green H8316-12» вартістю 2451 грн; 2) розвантажувальної системи «Guardian chest Rig cordura MultiCam H8101-34» вартістю 5175 грн; 3) бейсболки «BBc tactical PolyCotton Rips top camogrom HC7113-14» вартістю 840 грн; 4) сорочки «MCDU combat Black H3563-01/Xlr» вартістю 2883,25 грн; 5) поясної сумки «Possum cordura Rhodesian camo H8313-1K» вартістю 1515 грн (а.с. 86, 87, 88, 89, 90). 29.01.2024 [PERSON] уклав із [PERSON] договір оренди житлового приміщення, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , за умовами якого відповідач зобов?язався сплачувати орендну плату в розмірі 9000 грн щомісячно і вартість комунальних платежів згідно з тарифами і показниками лічильників за строк проживання у календарному місяці. Договір укладено до 01.01.2025 (а.с. 74-75, 76). Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 132, [PERSON] проходив стаціонарне лікування у Комунальному некомерційному підприємстві Нетішинської міської ради «Спеціалізована медико-санітарна частина м. Нетішин» у період часу з 07.01.2025 по 11.01.2025 та був виписаний із діагнозом: інші розлади вегетативної нервової системи; жирова дегенерація печінки, не класифікована в інших рубриках; кіста нирки (а.с. 77-78). Відповідно до довідки Офтальмологічного центру «Зір», що розташований у м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, [PERSON] було поставлено наступний діагноз: міопія слабкого ступеня правого ока; міопія середнього ступеня лівого ока. Рекомендовано зволожуючі краплі та спостереження і амбулаторне лікування ретинопротекторного профілю двічі на рік (а.с. 79). Як вбачається з ультразвукового дослідження органів черевної порожнини [PERSON] від 17.07.2024, проведеного у кабінеті ультразвукової діагностики м. Нетішин, позивач має ЕХО-ознаки хронічного калькульозного холециститу, непрямі ознаки подразнення шлунку, грижу білої лінії живота та пупкову грижу, у зв?язку з чим їй рекомендовано консультацію хірурга (а.с. 97). За змістом ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч.ч. 2, 4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч. 1\~ст. 79 СК України). Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що останній надає матеріальну допомогу своїми батькам, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цих обставин ним не надано. Більше того, із наданих представником відповідача пенсійних посвідчень на ім?я [PERSON] та [PERSON] (а.с. 91, 92) не вбачається можливим встановити, що саме ці особи є батьками відповідача. Суд також не бере до уваги посилання відповідача на понесення витрат на оренду квартири у м. Хмельницький, оскільки строк дії наданого суду договору оренди квартири від 29.01.2024 сплив 01.01.2025, у той час як позивач звернулася до суду з відповідним позовом 19.05.2025. Суд також не може взяти до уваги посилання відповідача на ту обставину, що у зв?язку з проходженням військової служби він несе витрати на військові одяг та спорядження, оскільки суд об?єктивно позбавлений можливості надати оцінку необхідності та доцільності придбання таких товарів. Крім того, суд також не враховує надані сторонами медичні документи, оскільки вони, з огляду на їх зміст, не можуть впливати на вирішення питання щодо можливості сплати відповідачем аліментів на дружину та щодо їх розміру. Водночас згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Щодо максимального розміру аліментів, який може бути стягнутий з огляду на положення діючого законодавства, то відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів 50 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Аналогічні положення містяться у ст. 128 Кодексу законів України про працю, відповідно до якої при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні із заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Разом із цим суд бере до уваги, що з відповідача натепер стягуються аліменти на підставі судового наказу Рівненського міського суду від 29.09.2020 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку на малолітнього сина [PERSON] та на підставі судового наказу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19.05.2025 також у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) на малолітню доньку [PERSON] , що в сукупності складає 50% його заробітку, при цьому аліменти на доньку стягуються саме на користь позивача [PERSON] , і розмір таких аліментів з огляду на розмір грошового забезпечення [PERSON] складає близько 12000 грн, що в декілька разів перевищує розмір прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років, який відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» № 4059-IX від 19.11.2024 у 2025 році складає 2563 грн, а отже дитина фактично перебуває на утриманні саме відповідача. Суд також бере до уваги, що з урахуванням розміру грошового забезпечення відповідача 1/10 частина його доходу складає суму, що значно перевищує розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, який відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» № 4059-IX від 19.11.2024 у 2025 році складає 3028 грн. Таким чином, з урахуванням вищевказаних обставин та реальної можливості відповідача надавати матеріальну допомогу дружині (що ним не заперечувалося), оскільки спільна дитина сторін [PERSON] не досягла трьох років і проживає разом із матір`ю (дружиною відповідача), у зв`язку з чим остання потребує матеріальної допомоги, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на дружину в розмірі 1/10 частини від заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно до досягнення їх донькою [PERSON] трирічного віку, починаючи стягнення від дня подання позовної заяви, тобто 19.05.2025. Крім того,\~згідно з\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України\~суд\~вважає за\~необхідне допустити\~негайне виконання\~цього рішення\~в частині\~стягнення аліментів\~у межах\~суми платежу\~за один\~місяць. Щодо розподілу судових витрат суд виходить із наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Із матеріалів справи вбачається, що позивач 14.05.2025 уклала з адвокатом Оліферук Ж.А. договір про надання правничої допомоги № 14/05-2, повноваження якої підтверджуються ордером на надання правничої допомоги серії ВХ № 1096592 від 14.05.2025.\~Крім іншого, у п. 4.1 вказаного договору зазначається, що за адвокатські послуги клієнт сплачує адвокату винагороду, погоджену за взаємною угодою, за вирішення спору на підставі поданого позову до вирішення справи по суті в суді першої інстанції відповідно до акту виконаних робіт: 1) консультація 400 грн; 2) написання позову та звернення до суду 1800 грн; 3) заперечення на відзив 1000 грн; 4) участь у судовому засіданні 1200 грн за одне; 5) написання апеляційної скарги 3000 грн (а.с. 8, 11). Із наявного в матеріалах справи акту виконаних робіт згідно з договором № 14/05-2 від 14.05.2025 вбачається, що позивачем за вказаним договором були понесені витрати на професійну правничу допомогу, надану представником Оліферук Ж.А., що пов`язані з розглядом зазначеної цивільної справи, у розмірі 2200 грн,\~ сплата яких підтверджується квитанцією до\~прибуткового касового ордера № 15/05-2 від 14.05.2025\~(а.с. 9, 10).\~ Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд бере до уваги, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, якщо неспівмірність таких витрат буде доведена стороною, яка заявила таке клопотання (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Водночас у правовому висновку, викладеному у постанові Об?єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Суд вважає, що понесення позивачем відповідних витрат на професійну правничу допомогу підтверджується належними документами і такі витрати є співмірними в розумінні ч. 4 ст. 137 ЦПК України, а тому суд не бере до уваги заперечення відповідача проти їх стягнення. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову (0,1 х 100% / 0,17 = 58,82%), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1294,04 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2200 грн х 58,82% / 100%). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову (0,1 х 100% / 0,17 = 58,82%), а позивач при зверненні з позовом до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 712,43 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог (1211,20 грн х 58,82% / 100%). На підставі викладеного,

Outcome: partial