Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

І. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наступні обставини. Щодо укладання кредитного договору № 104069780. 11.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Відповідачем було укладено кредитний договір № 104069780. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника. 26.12.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та Позивачем було укладено Договір факторингу №26122023, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 26.12.2023 року до Договору факторингу №26122023 від 26.12.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 22450 грн., з яких: - 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 16500,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - 950,00 грн. заборгованість за комісією; - 0 грн. сума заборгованості за за пенею. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 26.12.2023 року Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №104069780 в розмірі 22450,00 грн., з яких: - 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 16500,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - 950,00 грн. заборгованість за комісією. Щодо укладання кредитного договору № 6077888. 10.08.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та Відповідачем було укладено кредитний договір №6077888. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника. 28.11.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та Позивачем було укладено Договір факторингу №28112023, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 28 листопада 2023 року до Договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 4000,00 грн., з яких: - 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 2900,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - 100,00 грн. заборгованість за комісією; - 0 грн. сума заборгованості за за пенею. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 28.11.2023 року Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №6077888 в розмірі 4000,00 грн., з яких: - 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 2900,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - 100,00 грн. заборгованість за комісією. Щодо укладання Договору позики № 4842297. 10.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Відповідачем було укладено Договір Позики № 4842297. 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Позивачем було укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №19 від 27.02.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 11550,00 грн., з яких: - 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 8550,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - 0 грн. сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики №4842297 в розмірі 11550,00 грн., з яких: - 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 8550,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Щодо укладання Договору позики № 76798495. 18.08.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Відповідачем було укладено Договір Позики № 76798495. 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Позивачем укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №17 від 27.02.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 4877,10 грн., з яких: - 1500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 3377,10 грн. сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики №76798495 в розмірі 4877,10 грн., з яких: - 1500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 3377,10 грн. сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на приписи матеріального і процесуального права, Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №104069780 в розмірі 22450,00 грн., за кредитним договором №6077888 в розмірі 4000,00 грн., за договором позики №4842297 в розмірі 11550,00 грн., за договором позики №76798495 в розмірі 4877,10 грн., а всього стягнути 42877,10 грн., а також понесені судові витрати. Рух справи. Позиції сторін. 07.10.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (т.1 а.с. 81). 16.12.2024 року до кацелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» представником Відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому останній запеерчував проти задовлення позовних вимог, просив суд відмовити у їх задовленні у повному обсязі. Зазначив, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів надання Відповідачу в кредит грошових коштів шляхом перерахування на банківський рахунок, первинні бухгалтерські документації (виписка по рахунку, платіжні документи) відсутні, наданий Позивачем розрахунок заборгованості не може слугувати належним доказом наявності заборгованості, акти прийому-передачі реєстру боржників за договорами факторингу не містять інформації про Відповідача за заначеними договорами. Витяги з реєстрів боржників не містять підписів відповідальних осіб, та Відповідач не був письмово повідомлений Позивачем про заміну кредитора в зобов`язаннях (т.1 а.с. 124-135). 19.12.2024 року через систему «Електронний суд» до канцелярії суду від предстанвика Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що обставини, на які посилається представник Відповідача у відзиві на позовну заяву як на підстави для відмови в задоволенні позовних вимог є необґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавста, ряду правових позицій Верховного Суду, а отже є такими, що не підлягають задоволенню (т.1 а.с.138-152). 29.01.2025 року ухвалою суду витребувано у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»: інформацію чи було емітовано на ім`я [PERSON] платіжну картку № [NUMBER] ; виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів, відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] за період з 10.08.2023 року по 21.08.2023 року з відображенням часу зарахування коштів, відправника коштів та призначення платежу; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 10.08.2023 року по 21.08.2023 року; інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (т.1 а.с. 119-120). 18.02.2025 року до канцелярії суду від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшли витребувані судом документи та інформація (т.1 а.с. 234-237). 28.01.2024 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» представником Відповідача було подано клопотання, у якому останній просить суд зупинити провадження у даній справі у зв`язку із тим, що відповідач перебуває в лавах Збройних Сил України (т.1 а.с. 241-242). 19.03.2025 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника Відповідача про зупинення провадження у справі (т.2 а.с. 2-5). 17.04.2025 року через систему «Електронний суд» представником Позивача подано додаткові пояснення у справі, в яких підтримано позовні вимоги в повному обсязі (т.2 а.с. 19-28). 06.05.2025 року через систему «Електронний суд» представником Відповідача подано додаткові пояснення у справі, в яких викладено заперечення на позицію Позивача і зазначено, що всупереч законодавству України Відповідачу протиправно нараховано проценти та комісію за користування кредитом. Крім цього, на момент укладення договорів Відповідач був військовослужбовцем і на нього поширювалися пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому він вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з нього процентів та комісій за користування кредитом не підлягають задоволенню, а отже за вказаний час Відповідачу безпідставно нараховано проценти та комісії за користування кредитом у розмірі 32777,10 грн. Разом з цим, в матеріалах справи знаходиться довідка від 02.05.2025 року № 136 про перебування Відповідача [PERSON] на військовій службі у військовій частині [NUMBER] -ІІІ в [ADDRESS] з 20.04.2022 року (т. 2 а.с. 57-64 ). 30.07.2025 року у судове засідання представник Позивача не з`явився, в додаткових поясненнях заявив клопотання про проведення судових засідань за його відсутності (т.2 а.с. 28). 30.07.2025 року у судовому засіданні представники Відповідача позовні вимоги визнав частоково, а саме в частині тіла кредиту за договором у загальному розмірі 10500,00. Проти задовлення позовних вимог в чатисні стягнення з Відповідача відсотків за користування кредитом та комісією за вказаними довгорами заперечував. Надав пояснення, аналогічні за змістом додатковим поясненням. 2. Мотивувальна частина. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Щодо укладання кредитного договору № 104069780. 11.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Відповідачем було укладено кредитний договір № 104069780. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника. 26.12.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та Позивачем було укладено Договір факторингу №26122023, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 26.12.2023 року до Договору факторингу №26122023 від 26.12.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 22450 грн., з яких: - 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 16500,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - 950,00 грн. заборгованість за комісією; - 0 грн. сума заборгованості за за пенею. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 26.12.2023 року Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №104069780 в розмірі 22450,00 грн., з яких: - 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 16500,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - 950,00 грн. заборгованість за комісією. Щодо укладання кредитного договору № 6077888. 10.08.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та Відповідачем було укладено кредитний договір №6077888. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника. 28.11.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та Позивачем було укладено Договір факторингу №28112023, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 28 листопада 2023 року до Договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 4000,00 грн., з яких: - 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 2900,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - 100,00 грн. заборгованість за комісією; - 0 грн. сума заборгованості за за пенею. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 28.11.2023 року Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №6077888 в розмірі 4000,00 грн., з яких: - 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 2900,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - 100,00 грн. заборгованість за комісією. Щодо укладання Договору позики № 4842297. 10.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Відповідачем було укладено Договір Позики № 4842297. 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Позивачем було укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №19 від 27.02.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 11550,00 грн., з яких: - 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 8550,00 грн. сума заборгованості за відсотками; - 0 грн. сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики №4842297 в розмірі 11550,00 грн., з яких: - 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 8550,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Щодо укладання Договору позики № 76798495. 18.08.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Відповідачем було укладено Договір Позики № 76798495. 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Позивачем укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №17 від 27.02.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 4877,10 грн., з яких: - 1500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 3377,10 грн. сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики №76798495 в розмірі 4877,10 грн., з яких: - 1500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 3377,10 грн. сума заборгованості за відсотками. Утім, відповідач не виконав свої обов`язки, передбачені кредитнии договорами № 104069780 та № 6077888, договорами позики № 4842297 та № 76798495.\~ Відповідно до довідки від 02.05.2025 року №136, виданої військовою частиною [NUMBER] -ІІІ, Відповідач є військовослужбовцем з 20.04.2022 року перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] -ІІІ (т.2 а.с. 67). Відповідач визнав боргові зобов`язання у частині тіла кредиту по всіх указаних договорах кредиту та позики в загальному розмірі 10500,00 гривень.\~ Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами матеріального та процесуального права України. Норми матеріального права. Правовідносини, що склалися між Позивачем та Відповідачем, регулюються Цивільним кодексом України від 16.01.2003 № 435-IV (далі ЦК України), Законом України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII, Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII. Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Щодо стягнення процентів за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Водночас, відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Зі змісту даної норми вбачається, що від сплати процентів за користування кредитом звільняються: - військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, їх дружини, чоловіки; - інші військовослужбовці під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам). Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII визначено, що військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій. Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому дію особливого періоду не припинено. Щодо нарахування комісій за користування кредитом. 16 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України № 3795-VI від 22 вересня 2011 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким частину четверту статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» доповнено нормою наступного змісту: «кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Щодо факту відступлення права вимоги за кредитним договором Позивачу. Як передбачено ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно з ч. 1 ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Норми процесуального права. Реалізація принципу змагальності сторін у процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). За правилами ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. А ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17). Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу. Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц. Висновки суду. Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та комісійними винагородами. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено факт укладення кредитних договорів та договорів позики між кредитодавцем та Відповідачем, так само як і підтверджено факт отримання Відповідачем кредитних коштів і позик.\~ Зокрема, Позивачем надано копії кредитних договорів і договорів позики, в яких зазначено суми кредитів і позик, строк кредитування, проценти за користування кредитом тощо.\~ Розмір нарахованих та несплачених за вказаними кредитними договорами комісійних винагород становить 1050,00 гривень. Тому, суд приходить до висновку, що з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 10500,00 гривень та заборгованість за комісійними винагородами в розмірі 1050,00 гривень, а всього до стягнення підлягає заборгованість у розмірі 11550,00 гривень. Щодо стягнення процентів за користування кредитом. Дослідивши довідку командира військової частини [NUMBER] -ІІІ № 136 від 02.05.2025 року та норму ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, суд приходить до висновку, що Позивачу проценти за користування кредитом не повинні нараховуватися, оскільки під час дії в Україні особливого періоду Позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. При цьому суд зауважує, що пільга, передбачена п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розповсюджується не лише на період перебування пільговика безпосередньо у зоні проведення таких заходів, а на весь період дії в Україні особливого періоду. Оскільки відповідно до вказаної вище норми пільга діє з початку і до моменту закінчення особливого періоду, який в Україні розпочався у березні 2014 року після оголошення часткової мобілізації і триває по теперішній час. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність відмови Позивачу у задоволенні позову в частині стягнення з Відповідача заборгованості за процентами за користування кредитами і позиками в розмірі 31327,10 грн. Щодо факту відступлення права вимоги за кредитним договором Позивачу. Враховуючи наведені норми матеріального права, суд дійшов до висновку про те, що матеріалами справи підтверджено право Позивача вимагати у Відповідача оплати заборгованості за кредитним договором. Відповідачем таке право Позивача не заперечувалося. З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених Позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі наданих сторонами доказів. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідач є звільненим від сплати судових витрат на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», а вимоги позивача задоволено частково в розмірі 11550,00 гривень, що складає 27% від заявленої суми, позивачу необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 817,56 гривень (3028 х 27%). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial