Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 15.02.2023 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачкою виявився невдалим та внаслідок чого сумісне життя ї збереження шлюбу стало неможливе, втрачений духовний та фізичний зв`язок, через різність характерів погіршилися стосунки, спільне проживання припинено. Просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без їх з позивачем участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути без її участі, з позовними вимогами згодна, просить їх задовольнити. Також зазначила, що з відповідачем мають спільну дитину [PERSON] , яка залишається проживати разом з відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.02.2023 року, зареєстрований Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №78. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.07.2024 року. Відповідно до\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п.10\~Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер, дитина одна проживає разом з відповідачем. Враховуючи зазначені норми права та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Оскільки позивач не наполягає на стягненні судового збору з відповідача, суд залишає судові витрати позивача по фактично понесеним. На підставі викладеного,

Outcome: approved