Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову зазначається, що 20.06.2022 між [PERSON] та [PERSON] був укладений\~договір позики\~грошових коштів,\~відповідно до\~якого позивач\~надав відповідачу\~у позику\~грошові кошти\~у сумі 17000 грн зі строком повернення до 17.11.2022. На підтвердження отримання грошових коштів відповідач надав письмову розписку від 20.06.2022. Таким чином, 20.06.2022 між сторонами був укладений договір безвідсоткової позики, за яким позивач надав відповідачу в позику грошові кошти, а відповідач зобов?язався повернути їх у строк до 17.11.2022. Позивач неодноразово звертався до відповідача з усною вимогою про повернення отриманих грошових коштів, проте відповідач повідомив, що повернути борг не може та просив надати додатковий строк для повернення позики, а саме до 01.01.2023. Однак, станом на 07.05.2025 грошові кошти відповідач не повернув, у зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу за договором позики у розмірі 17000 грн та понесені позивачем судові витрати. 16.05.2025 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 19). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач не подав, у зв?язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, 20.06.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за яким відповідач отримав від позивача від позивача у власність грошові кошти в розмірі 17000 грн, про що того ж дня надав письмову розписку, і за умовами якого [PERSON] зобов?язався повернути надані кошти [PERSON] у повному обсязі у строк до 17.11.2022 зі сплатою відсотків за користування позикою в розмірі 0,156% від початкової суми за кожен день користування позикою (а.с. 6-7, 8). Згідно зі\~ст. 1046 Цивільного кодексу України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі щодо повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-63цс13, який суд враховує при виборі і застосуванні норм права у цій цивільній справі з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016. Таким чином, із досліджених у судовому засіданні письмових доказів суд дійшов висновку, що сторонами [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, а надані письмові докази свідчать про укладення договору позики між позивачем та відповідачем, відповідно до якого позивач надав у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 17000 грн, які останній зобов`язувався повернути до 17.11.2022. Факт передання позивачем відповідних грошових коштів відповідачу підтверджується наявною у позивача розпискою, копія якої долучена до позовної заяви та міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст.ст. 526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору у встановлений у зобов`язанні строк його виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 1549 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). За таких обставин, враховуючи, що позивачем доведена обґрунтованість пред`явлених\~вимог,\~у той\~час як відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики від 20.06.2022 у розмірі 17000 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн підтверджується квитанцією від 08.05.2025 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 1, 14). Враховуючи те,\~що суд\~дійшов висновку\~про необхідність\~повного задоволення\~позову,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~суму понесених\~останнім судових\~витрат зі\~сплати судового\~збору у\~вказаному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved