Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог, звернулися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРПОЛФРУКТ», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - Бучацька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Максимович С.В., про скасування свідоцтва про право власності на спадкове майно, скасування рішень про державну реєстрацію прав, визнання права власності на спадкове майно, визнання недійсним договору оренди та витребування майна з чужого незаконного володіння та користування. Свої вимоги\~мотивують тим,\~що з часу\~свого народження\~позивачі зареєстровані\~у будинку\~по [ADDRESS] .\~ [INFO] помер\~батько позивачів\~-\~ [PERSON] ,\~який за\~життя заповіту\~не складав. [INFO] помер дід позивачів - [PERSON] , після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається: з 1/5 будинку по [ADDRESS] (спір про право власності відносно цього майна вирішений рішенням Бучацького районного суду від 02 січня 2023 року у справі №595/1669/21); земельна ділянка кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (предмет спору у цій справі). Усе своє майно [PERSON] заповів своєму синові [PERSON] , який спадщини не прийняв, тому спадкування майна [PERSON] відбулося за законом. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли: дружина [PERSON] та онуки [PERSON] \~та [PERSON] . Позивачі\~успадкували за\~правом представлення\~частку [PERSON] ,\~яку б\~успадкував їхній\~батько,\~ [PERSON] ,\~якби був\~живий.\~Тобто 1/2\~земельної ділянки\~кадастровий номер\~6121283000:01:001:0363\~ [PERSON] \~спадкують позивачі\~ [PERSON] \~і [PERSON] \~(по\~1/4\~частини кожен). [INFO] померла баба позивачів [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частки земельної ділянки з кадастровим номером 6121283000:01:001:0363, в порядку спадкування за законом. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли: позивачі [PERSON] , [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Тобто 1/2 земельної ділянки кадастровий номер 6121283000:01:001:0363 [PERSON] спадкують четверо дітей та позивачі (частку свого померлого батька за правом представлення). Відповідно 1/2 : 5 = 1/10. При цьому, частка позивачів становить по 1/20 частині земельної ділянки кожному. 22 грудня 2016 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до Бучацької державної нотаріальної контори звернулася дочка спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , яка у заяві повідомила про те, що постійно проживала разом із своїм батьком на час відкриття спадщини та надала довідку №478 від 22 серпня 2016 року, на підставі якої державний нотаріус Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.В. видала свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким [PERSON] набула у власність земельну ділянку кадастровий номер 6121283000:01:001:0363. 23 грудня 2016 року державний нотаріус Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.В. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 грудня 2016 року прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 33113016, відповідно до якого здійснила реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 6121283000:01:001:0363 за [PERSON] . Отже, на даний час власником спірної земельної ділянки є [PERSON] , яка спадщину після смерті свого батька не прийняла та на підставі довідки Космиринської сільської ради №478 від 22 серпня 2016 року із відомостями, що не відповідають дійсності, яку подала державному нотаріусу, набула право власності на вказану вище земельну ділянку, позбавивши права власності на неї позивачів. З-поміж іншого, предметом вказаного позову є вимога про скасування свідоцтва про право на спадщину, виданого 22 грудня 2016 року, яка обґрунтована правом позивачів на спірне спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] та відсутністю такого права у відповідачки, на ім`я якої державним нотаріусом видане оскаржуване свідоцтво. З метою ефективного захисту порушеного права позивачі просять суд скасувати також рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 33113016, відповідно до якого за [PERSON] зареєстроване права власності на земельну ділянку кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки реєстрація такого права за відповідачкою суперечить реальному праву власності на вказане майно, яке належить позивачам. Спірна земельна ділянка на даний час перебуває у володінні відповідачки [PERSON] та у користуванні відповідача ТОВ «УКРПОЛФРУКТ» на підставі договору оренди, укладеного між [PERSON] та ТОВ «УКРПОЛФРУКТ». Єдиним ефективним способом захисту порушених прав позивачів є витребування вказаної земельної ділянки із чужого незаконного володіння та користування нею. Позивачі не підписували договір оренди земельної ділянки від 01 березня 2017 року, не є їх стороною, а тому ці договори є такими, що не укладені. Зважаючи на це, належним способом захисту порушених прав буде вимога про повернення земельних ділянок як безпідставно набутих та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35607918 від 09 червня 2017 року, яким здійснена реєстрація права оренди земельної ділянки. За наслідками задоволення позову позивачі матимуть змогу здійснити реєстрацію земельних ділянок за собою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що автоматично призведе до внесення змін до Поземельної книги. Позивачі вперше довідалися про те, що у власності їх діда, а пізніше баби, перебувала земельна ділянка кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під час розгляду Бучацьким районним судом справи №595/1669/21, у ході якого якої відповідно до ухвали Бучацького районного суду від 14 липня 2022 року була витребувана у Бучацької державної нотаріальної контори спадкова справа №391/2016 після смерті [PERSON] . З моменту надходження на адресу Бучацького районного суду даної спадкової справи, що мало місце після 14 липня 2022 року, позивачі довідалися про порушення своїх прав. Відповідно відомості про реєстраційні дії із вказаним майном та укладення договору оренди земельної ділянки стали відомі позивачам уже після цього. Обставини описані вище частково встановлені рішенням Бучацького районного суду від 02 січня 2023 року у справі №595/1669/21 за участі сторін цієї справи. У справі №595/1669/21 судом не встановлювалися обставини, пов`язані із прийняттям [PERSON] спадщини після смерті свого батька. Судом надана правова оцінка факту прийняття спадщини зі сторони [PERSON] . Сам факт прийняття спадщини судом не встановлювався. Зауважують, що правова оцінка факту прийняття спадщини зі сторони [PERSON] була обумовлена наданням суду відповідачкою свідоцтва про право на спадщину за законом, що не оспорювалося у справі №595/1669/21, зважаючи на те, що відповідно до ЦПК України не передбачено можливості змінювати одночасно предмет і підстави позову, тому за наслідками розгляду цієї справи позивачами будуть подані заяви про перегляд рішення суду у справі №595/1669/21 за нововиявленими обставинами. З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивачі просять суд: - визнати за ними, [PERSON] та [PERSON] , право власності на частки земельної ділянки, а саме кожному по частки земельної ділянка кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за правом представлення після смерті діда, [PERSON] , та по 1/20 частки земельної ділянка кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за правом представлення після смерті баби, [PERSON] ; - скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 22 грудня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №2002, виданого державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Лесею Василівною, відповідно до якого [PERSON] набула у власність земельну ділянку кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] ; - скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Бучацької державної нотаріальної контори Чортківського районного нотаріального округу - Максимович Лесі Василівни від 23 грудня 2016 року, індексний номер: 33113016, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на земельну ділянку кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Бучацький район, Космиринська сільська рада, за [PERSON] ; - визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 01 березня 2017 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «УКРПОЛФРУКТ» щодо земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,1896 га з кадастровим номером 6121283000:01:001:0363; - скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу - Максимовича Сергія Васильовича від 09 червня 2017 року, індексний номер: 35607918, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку площею 1,1896 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Бучацький район, Космиринська сільська рада, кадастровий номер: 6121283000:01:001:0363, яким здійснена реєстрація права оренди вказаної земельної ділянки; - витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] , жительки с. Космирин Чортківського району Тернопільської області, РНОКПП [NUMBER] , та чужого незаконного користування ТзОВ «УКРПОЛФРУКТ», код ЄДРПОУ 41098016, адреса юридичної особи - вул. Горішня, 79, с. Трибухівці, Чортківського району, Тернопільської області, на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,1896 га з кадастровим номером 6121283000:01:001:0363, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1129079961212, яка розташована на території Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області. Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~03 жовтня 2024 року до Бучацького районного суду Тернопільської області через підсистему «Електронний суд» представником відповідачки [PERSON] адвокатом Тарчинською Л.Я. подано відзив на позовну заяву, в якому\~адвокат вказує,\~що заявлений\~позов відповідачка\~визнає частково\~в частині\~визнання за\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~права власності\~на 1/6\~частки земельної\~ділянки кадастровий\~номер 6121283000:01:001:0363,\~площею 1,1896\~га для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~в порядку\~спадкування за\~правом представлення\~після смерті\~діда,\~ [PERSON] \~та на\~1/30\~частки земельної\~ділянки кадастровий\~номер 6121283000:01:001:0363,\~площею 1,1896\~га для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~в порядку\~спадкування за\~правом представлення\~після смерті\~баби,\~ [PERSON] ,\~за кожним\~з огляду\~на наступні\~обставини.\~ [PERSON] \~помер [INFO] .\~Ще за\~життя,\~ [PERSON] \~склав заповіт,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№764,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Бучацького\~районного нотаріального\~округу Іванів\~Л.І.\~11\~березня 2009\~року,\~відповідно до\~якого,\~усе майно,\~що буде\~належати йому\~на день\~його смерті,\~де б\~воно не\~знаходилось і\~з чого\~б не\~складалось,\~а також\~все те,\~на що\~він за\~законом буде\~мати право,\~заповів [PERSON] ,\~який не\~прийняв спадщину\~після смерті\~ [PERSON] \~за заповітом.\~Як слідує\~з облікової\~картки об`єкта\~погосподарського обліку\~на 2011-2015\~роки №\~0031-1,\~в будинку\~по [ADDRESS] були\~зареєстровані наступні\~особи:\~ [PERSON] ,\~1936\~р.н.,\~ [PERSON] ,\~1983\~р.н.,\~ [PERSON] ,\~2004\~р.н.,\~ [PERSON] ,\~2005\~р.н.\~За даними\~довідки Космиринської\~сільської ради\~Бучацького району\~Тернопільської області\~№ 478\~від 22\~серпня 2016\~року,\~яка видавалась\~у зв`язку\~з оформленням\~спадщини,\~на момент\~смерті [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~разом із\~ним постійно\~проживали:\~дочка [PERSON] ,\~зять [PERSON] ,\~внука [PERSON] ,\~внука [PERSON] ,\~внука [PERSON] .\~Отже,\~до першої\~черги спадкування\~після смерті\~ [PERSON] \~належать:\~дружина [PERSON] ,\~дочка [PERSON] ,\~та його\~онуки [PERSON] \~та [PERSON] ,\~які відповідно\~до частини\~першої статті\~1266\~ЦК України\~мають право\~на спадкування\~за правом\~представлення тієї\~частини спадщини,\~яка належала\~б їх\~батькові [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] .\~Зазначає,\~що обставини\~викладені у\~відзиві були\~предметом розгляду\~в іншій\~справі та\~є встановлені\~рішенням Бучацького\~районного суду\~Тернопільської області\~по справі\~№ 595/1669/221\~від 02\~січня 2023\~року,\~а тому\~доказуванню не\~підлягають. Відтак, земельна ділянка з кадастровим номером 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю [PERSON] , після його смерті в порядку спадкування за законом розподіляється між його дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] , а також дітьми його померлого сина [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , які спадкують за правом представлення ту частку спадщини, яка належала б за законом їхньому батькові якщо б він був би живим на час відкриття спадщини, а саме: по 1/3 частці [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частці кожному (1/3 : 2 = 1/6). [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом. До першої черги спадкування після смерті [PERSON] належать: дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] , які відповідно до вимог ст.ст. 1269-1270 ЦК України подали до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пендзей Г.Г. заяви про прийняття спадщини, та її онуки [PERSON] та [PERSON] , які відповідно до частини першої статті 1266 ЦК України мають право на спадкування за правом представлення тієї частини спадщини, яка належала б їх батькові [PERSON] , який помер [INFO] . Відтак, 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю [PERSON] , після її смерті в порядку спадкування за законом розподіляється між її дітьми сином [PERSON] , дочкою [PERSON] , дочкою [PERSON] , дочкою [PERSON] , а також дітьми її померлого сина [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , які спадкують за правом представлення ту частку спадщини, яка належала б за законом їхньому батькові, якщо б він був би живим на час відкриття спадщини, а саме: по 1/15 частці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (1/3:5=1/15), [PERSON] та [PERSON] по 1/30 частці кожному (1/15 :2 = 1/30). Відповідно до ухвали суду від 12 грудня 2024 року за клопотанням представника позивачів витребувано: - у приватного нотаріуса Пендзей Галини Григорівни (вул. Галицька, 76/4, м. Бучач Чортківського району Тернопільської області) належним чином завірену копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , [INFO] , уродженки та жительки с. Космирин Чортківського району Тернопільської області. - у Бучацькій державній нотаріальній конторі (вул. Міцкевича, 8, м. Бучач Чортківського району Тернопільської області) належним чином завірену копію рішення від 23 грудня 2016 року, індексний номер: 33113016, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на земельну ділянку кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,19 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Бучацький район, Космиринська сільська рада, за [PERSON] та копії усіх документів на підставі яких було прийняте вказане рішення; - у приватного нотаріуса Максимовича Сергія Васильовича (вул. Галицька, 23, м. Бучач Чортківського району Тернопільської області) належним чином завірену копію рішення від 09 червня 2017 року, індексний номер: 35607918, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку площею 1,1896 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Бучацький район, Космиринська сільська рада, кадастровий номер: 6121283000:01:001:0363, яким здійснена реєстрація права оренди вказаної земельної ділянки та копії усіх документів на підставі яких було прийняте вказане рішення; - у Золотопотіцької селищної ради (вул. Д.Галицького, 124, смт. Золотий Потік Чортківського району Тернопільської області) належним чином завірену копію погосподарської книги за адресою: [ADDRESS] , за місцем реєстрації [PERSON] , за період з 2011 2015 роки та за період з 2021 року по даний час. На виконання ухвали суду від 12 грудня 2024 року, надано: - 09 січня 2025 року Золотопотіцькою селищною радою - завірені належним чином копії погосподарських книг за 2011- 2015 та 2021 по час їх подачі суду, за адресою: [ADDRESS] ; - 27 січня 2025 року приватним нотаріусом Пендзей Г.Г. - належним чином завірену копію спадкової справи № 108/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] ; - 29 січня 2025 року приватним нотаріусом Максимовичем С.В. - завірені належним чином копії рішення про державну реєстрацію прав від 09 червня 2017 року № 35607918 та договору оренди землі від 01 березня 2017 року; - 05 лютого 2025 року Бучацькою державною нотаріальною конторою - належним чином завірену копію рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 грудня 2016 року № 33113016. Відповідно до ухвали суду від 10 лютого 2025 року за клопотанням представника позивачів, адвоката Оринник Н.С. залучено до участі у справі співвідповідачів: [PERSON] та [PERSON] та прийнято заяву про зменшення позовних вимог. \~ \~ \~ \~18 березня 2025 року до Бучацького районного суду Тернопільської області через систему «Електронний суд» представником відповідачки [PERSON] адвокатом Тарчинською Л.Я. подано відзив на позовну заяву, згідно якого заявлений позов відповідачка визнає частково в частині визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на 1/6 частки земельної ділянки кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за правом представлення після смерті діда, [PERSON] та на 1/30 частки земельної ділянки кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за правом представлення після смерті баби, [PERSON] , за кожним. Зазначає, що обставини, викладені у відзиві були предметом розгляду в іншій справі та є встановлені рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області по справі № 595/1669/221 від 02 січня 2023 року, а тому доказуванню не підлягають. Відтак, земельна ділянка з кадастровим номером 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю [PERSON] , після його смерті в порядку спадкування за законом розподіляється між його дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] , а також дітьми його померлого сина [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , які спадкують за правом представлення ту частку спадщини, яка належала б за законом їхньому батькові якщо б він був би живим на час відкриття спадщини, а саме: по 1/3 частці [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частці кожному (1/3 : 2 = 1/6). [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом. До першої черги спадкування після смерті [PERSON] належать: дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] , які відповідно до вимог ст.ст. 1269-1270 ЦК України подали до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пендзей Г.Г. заяви про прийняття спадщини, та її онуки [PERSON] та [PERSON] , які відповідно до частини першої статті 1266 ЦК України мають право на спадкування за правом представлення тієї частини спадщини, яка належала б їх батькові [PERSON] , який помер [INFO] . Відтак, 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю [PERSON] , після її смерті в порядку спадкування за законом розподіляється між її дітьми сином [PERSON] , дочкою [PERSON] , дочкою [PERSON] , дочкою [PERSON] , а також дітьми її померлого сина [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , які спадкують за правом представлення ту частку спадщини, яка належала б за законом їхньому батькові, якщо б він був би живим на час відкриття спадщини, а саме: по 1/15 частці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (1/3:5=1/15), [PERSON] та [PERSON] по 1/30 частці кожному (1/15 :2 = 1/30). \~ \~ \~ \~31\~березня 2025\~року представником\~позивачів \~адвокатом Оринник\~Н.С.\~подано відповідь\~на відзив,\~у якому\~представник позивачів\~зазначає,\~що у відзиві відповідач посилається на довідку Космиринської сільської ради № 478 від 22 серпня 2016 року, яка видавалась у зв`язку із оформленням спадщини після смерті [PERSON] , як на доказ прийняття спадщини після смерті батька. Згідно інформації у довідці разом із померлим проживали: дочка [PERSON] , зять та троє внуків. Вважає вказану довідку неналежним і недостовірним доказом. Враховуючи, що на час смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані, зокрема [PERSON] (дружина померлого), позивачі та їхня мати, [PERSON] , тому довідка, подана для оформлення спадщини, повинна була містити інформацію про цих осіб. Натомість, особи, які були зареєстровані з померлим, не вказані, а замість них - дочка, яка зареєстрована за іншою адресою. Факт проживання [PERSON] разом із чоловіком не оспорювався та не заперечувався відповідачами ні в даній справі, ні в справі № 595/1669/21. Невідомо чому у довідці не зазначено про дружину померлого. Далі у відзиві відповідач суперечить сам собі, коли вказує, що земельна ділянка з кадастровим номером 6121283000:01:001:0363, що належала [PERSON] , спадкувалась дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] у рівних частинах. При цьому, у спадковій справі немає заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті чоловіка, а автоматично вона її не прийняла, так як не проживала з ним, згідно довідки Космиринської сільської ради № 478 від 22 серпня 2016 року, яку подала [PERSON] для прийняття спадщини. Як висновок, достовірність довідки Космиринської сільської ради № 478 від 22 серпня 2016 року викликає сумнів, як і факт прийняття спадщини [PERSON] . По суті, у справі є дві довідки Космиринської сільської ради, зміст яких суперечить одна одній. При цьому, відомості з довідки № 478, наданої [PERSON] , не підтверджується даними погосподарського обліку. Позивачі вважають, що [PERSON] спадщину не прийняла ані в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ані в порядку ст. 1269. Відповідно, свідоцтво про право на спадщину, видане [PERSON] , підлягає скасуванню. Щодо посилання відповідача на п. 3.22 гл. 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, де передбачено, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути довідка органу місцевого самоврядування зазначає, що на клопотання позивачів ухвалою Бучацького районного суду витребовувались копії погосподарських книг за 2011-2015 роки за адресою [ADDRESS] , де зареєстрована [PERSON] . Із копії погосподарської книги вбачається, що [PERSON] зареєстрована у будинку по [ADDRESS] і жодних відміток про вибуття на інше постійне місце проживання немає, тому немає належних доказів на підтвердження того, що [PERSON] із сім`єю проживала постійно у разом із своїм батьком на час його смерті. Щодо того, що обставини, викладені у відзиві, були предметом розгляду в іншій справі № 595/1669/21, є встановленими і доказуванню не підлягають - заперечує. У рішенні Бучацького районного суду від 02 січня 2023 року у справі № 595/1669/21 (на стор. № 9) зазначено: «Що стосується тверджень позивача про те, що у довідці, виданій на ім`я [PERSON] , викладено неправдиву інформацію щодо проживання останньої разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у зв`язку з цим на її ім`я неправомірно видано свідоцтво про право на спадщину, то суд такі відхиляє, оскільки з наданих суду матеріалів справи таких обставин не встановлено. Крім того, суду не надано відомостей, які б свідчили, що видане на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого батька останньої [PERSON] , позивачами оспорювалось». Із рішення суду чітко вбачається, що викладені у відзиві обставини не є встановленими. На підставі наведеного просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 02 квітня 2025 року до Бучацького районного суду Тернопільської області через систему «Електронний суд» представником відповідачки [PERSON] адвокатом Тарчинською Л.Я. подано відзив на позовну заяву, згідно якого заявлений позов відповідачка визнає частково в частині визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на 1/6 частки земельної ділянки кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за правом представлення після смерті діда, [PERSON] та на 1/30 частки земельної ділянки кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за правом представлення після смерті баби, [PERSON] , за кожним. На виконання вимог п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, повідомляє, що судові витрати, які відповідач [PERSON] очікує понести у зв`язку з розглядом справи становлять 18 000 грн. на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~16\~квітня 2025\~року представником\~позивачів \~адвокатом Оринник\~Н.С.\~подано відповідь\~на відзив,\~у якому\~представник позивачів\~зазначає,\~що у відзиві\~відповідач посилається\~на дані\~погосподарського обліку\~на 2011-2015\~роки №\~0031-1,\~згідно яких\~в будинку\~по [ADDRESS] були\~зареєстровані:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] .\~Також,\~згідно довідки\~Космиринської сільської\~ради №\~478\~від 22.08.2016\~разом із\~ [PERSON] \~на час\~його смерті\~постійно проживали:\~дочка [PERSON] ,\~зять та\~троє внуків.\~Відповідач визнає,\~що до\~1\~черги спадкування\~після смерті\~ [PERSON] \~належать:\~дружина [PERSON] ,\~але у\~спадковій справі\~відсутні відомості\~про відмову\~ [PERSON] \~від спадкування\~належної їй\~частки у\~спадковому майні\~чоловіка,\~а земельна\~ділянка у\~повному розмірі\~успадкована лише\~дочкою [PERSON] .\~У відзиві\~відповідач визнає,\~що земельна\~ділянка з\~кадастровим номером\~6121283000:01:001:0363,\~що належала\~ [PERSON] \~розподіляється між\~дружиною,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та позивачами.\~Відповідно,\~не зрозуміло,\~яким чином\~було усунуто\~від спадкування\~дружину померлого,\~а також\~чому [PERSON] ,\~свідоцтво про\~право на\~спадщину видано\~на цілу\~земельну ділянку,\~а не\~на частку.\~Вказана обставина\~ставить під\~сумнів належність\~доказів,\~що поданих\~відповідачем,\~як на\~доказ прийняття\~спадщини [PERSON] .\~Враховуючи,\~що на\~час смерті\~ [PERSON] \~разом з\~ним були\~зареєстровані,\~зокрема [PERSON] \~(дружина\~померлого),\~позивачі та\~їхня мати,\~ [PERSON] ,\~вважає,\~що довідка,\~подана для\~оформлення спадщини\~повинна була\~містити інформацію\~про цих\~осіб.\~Натомість,\~особи,\~які були\~зареєстровані з\~померлим -\~не вказані,\~а замість\~них -\~дочка,\~яка зареєстрована\~за іншою\~адресою.\~Факт проживання\~ [PERSON] \~разом із\~чоловіком не\~оспорювався та\~не заперечувався\~відповідачами ні\~в даній\~справі,\~ні справі\~№ 595/1669/21.\~Тому,\~невідомо чому\~у довідці\~не зазначено\~про дружину\~померлого.\~Як висновок,\~достовірність довідки\~Космиринської сільської\~ради №\~478\~від 22\~серпня 2016\~року викликає\~сумнів,\~як і\~факт прийняття\~спадщини [PERSON] .\~По суті,\~у справі\~є дві\~довідки Космиринської\~сільської ради,\~зміст яких\~суперечить одна\~одній.\~При цьому,\~відомості з\~довідки №\~478\~наданої [PERSON] ,\~не підтверджується\~даними погосподарського\~обліку.\~Позивачі вважають,\~що [PERSON] \~спадщину не\~прийняла ані\~в порядку\~ч.\~3\~ст.\~1268\~ЦК України,\~ані в\~порядку ст.\~1269.\~Відповідно,\~свідоцтво про\~право на\~спадщину,\~видане [PERSON] \~підлягає скасуванню.\~Щодо посилання\~у відзиві\~на п.\~3.22\~гл.\~10\~розділу II\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~де на\~думку відповідача,\~передбачено,\~що у\~разі відсутності\~у паспорті\~спадкоємця відмітки\~про реєстрацію\~місця проживання\~доказом постійного\~проживання із\~спадкодавцем можуть\~бути довідка\~органу місцевого\~самоврядування зазначає,\~що свідоцтво\~про право\~на спадщину\~видано [PERSON] \~22\~грудня 2016\~року.\~Станом на\~цю дату\~діяв Порядок\~вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України в\~редакції від\~09\~лютого 2016\~року. Глава 10,\~на яку\~посилалася відповідач\~не містить\~інформації про\~те,\~що в\~разі відсутності\~у паспорті\~спадкоємця відмітки\~про реєстрацію\~місця проживання\~доказом постійного\~проживання із\~спадкодавцем можуть\~бути довідка\~органу місцевого\~самоврядування.\~Натомість,\~у главі\~10\~вказаного нормативно-правового\~акту йдеться\~про посвідчувальні\~написи нотаріуса. Щодо постійного проживання [PERSON] з сім`єю у будинку її батька, то відповідно до п. 1.4. Розділу 1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах (в\~ред.\~від 24.01.2011\~року)\~облікова документація\~з погосподарського\~обліку заповнюється\~на підставі\~суцільних обходів\~дворів та\~опитування населення,\~даних книг\~реєстрації актів\~цивільного стану\~громадян,\~земельно-кадастрової\~документації,\~усних повідомлень\~громадян.\~Відповідно до\~п.2.10.2. Розділу 2 Інструкції з\~ведення погосподарського обліку\~в сільських, селищних та міських радах при переїзді всіх членів домогосподарства на постійне місце проживання з однієї вулиці на іншу в межах одного й того ж самого великого населеного пункту, порядок оформлення записів такий, як у пункті 2.10.1. Із вказаних пунктів Інструкції з ведення погосподарського обліку вбачається, що у разі, якби [PERSON] разом із чоловіком та дітьми (тобто усією сім`єю) дійсно вибула на постійне місце проживання до будинку батьків, як це вказано у довідці Космиринської сільської ради № 478 від 22 серпня 2016, то про це обов`язково були б відповідні відмітки у погосподарській книзі. Із копії погосподарської книги, наданої на виконання ухвали суду, вбачається, що [PERSON] зареєстрована у будинку по [ADDRESS] і жодних відміток про вибуття на інше постійне місце проживання немає. Інформація про вибуття (тимчасову відсутність) зазначається в спеціально передбаченій для цього графі, тому немає належних доказів на підтвердження того, що [PERSON] із сім`єю дійсно проживала постійно у разом із своїм батьком на час його смерті. Також заперечує щодо того, що обставини, викладені у відзиві були предметом розгляду в іншій справі № 595/1669/21, є встановленими і доказуванню не підлягають. Окрім того, просить поновити строк на подання відповіді на відзив, долучити його до справи, та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. \~ \~ \~ \~01 травня 2025 року до Бучацького районного суду Тернопільської області через підсистему «Електронний суд» представником відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокатом Тарчинською Л.Я. подано заперечення (на відповідь на відзив), згідно яких відповідачі не погоджуються із твердженнями позивача, наведеними у відповідях на відзив. Щодо достовірності довідки Космиринської сільської ради Бучацького району Тернопільської області № 478 від 22 серпня 2016 року, яка видавалась у зв`язку з оформленням спадщини, і в якій зазначено, що на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом із ним постійно проживали: дочка [PERSON] , зять [PERSON] , внука [PERSON] , внука [PERSON] , внука [PERSON] , то зауважує, що у цій довідці зазначені лише особи, які проживали без реєстрації із спадкодавцем на момент його смерті. Вказана довідка не містить даних про осіб, які були зареєстровані із спадкодавцем на день його смерті. Окрім того, [PERSON] не компетентна в питаннях оформлення нотаріальних дій та надала нотаріусу документи, згідно переліку, який нотаріус їй надала. Разом з тим, невістка [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] після смерті чоловіка почала влаштовувати своє особисте життя і взагалі за свекрами не доглядала, хоча останні часто хворіли та потребували сторонньої допомоги. [PERSON] періодично відлучалася з місця проживання на тривалі періоди, знайшовши чергового співмешканця, а після розриву стосунків поверталася у будинок свекрів і влаштовувала сварки та намагалася приводити в будинок своїх чергових чоловіків, а 15 березня 2009 року, знайшовши чергового співмешканця, остаточно разом з дітьми позивачами по справі [PERSON] та [PERSON] виїхала із будинку свекрів. Зважаючи на аморальну поведінку [PERSON] та на те, що батьки потребували сторонньої допомоги, їх сестра [PERSON] була змушена із сім`єю переїхати до батьків, щоб їх доглядати, лікувати та допомагати їм у побуті, так як інші діти [PERSON] та [PERSON] не мали можливості доглядати за ними. [PERSON] постійно проживала з батьками до дня смерті кожного з них. Щодо покликання на Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (надалі Порядок) - сторона відповідачів [PERSON] та [PERSON] погоджується із твердженням сторони позивачів, що свідоцтво про право на спадщину видано [PERSON] 22 грудня 2016 року. Так, станом на цю дату діяв Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в редакції від 09 лютого 2016 року. У главі 10 вказаного нормативного акту йдеться про посвідчувальні написи нотаріуса, але у главі 10 розділу І (Загальні положення) Порядку. Проте у главі 10 розділу ІІ (Порядок вчинення нотаріальних дій) Порядку зазначено: пункт 3.21. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї; пункт 3.22. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, представник позивачів вводить суд в оману, посилаючись на главу 10 Розділу І Порядку замість глави 10 Розділу ІІ Порядку. Щодо покликання на пункт 1.4 розділу І та на пункт 2.10.1 розділу ІІ Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах (надалі Інструкція) в редакції від 24 січня 2011 року, то пункт 1.4 Розділу І Інструкції взагалі не містить інформації, зазначеної представником позивачів у відповіді на відзив, а лише роз`яснює в якому значенні вживаються терміни в Інструкції, а пункт 2.10.1 в Розділі ІІ Інструкції взагалі відсутній. Щодо заперечення стороною позивачів твердження, що обставини, викладені у відзиві, були предметом розгляду в іншій справі та є встановлені рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області по справі № 595/1669/221 від 02 січня 2023 року, а тому доказуванню не підлягають, - так, у рішенні Бучацького районного суду Тернопільської області по справі № 595/1669/221 від 02 січня 2023 року зазначено: «Що стосується тверджень позивача про те, що у довідці, виданій на ім`я [PERSON] , викладено неправдиву інформацію щодо проживання останньої разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у зв`язку з цим на її ім`я неправомірно видано свідоцтво про право на спадщину, то суд такі відхиляє, оскільки з наданих суду матеріалів справи таких обставин не встановлено». Разом з тим з аналізу матеріалів вищевказаної справи та матеріалів справи, яка на даний час перебуває в провадженні суду, не вбачається, що стороною позивача в справі № 595/1397/24 надано додаткові матеріали, які не містяться в матеріалах справи №595/1669/21 і які б доводили, що твердження сторони позивачів щодо вищезазначеної довідки відповідає дійсності. З огляду на викладене, вважають, що аргументи, наведені стороною позивача у відповіді на відзив, підлягають відхиленню судом. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 01 травня 2025 року, за клопотанням представника позивачів, адвоката Оринник Н.С., виключено державного нотаріуса Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.В. та приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Максимовича С.В. із числа відповідачів у справі № 595/1397/24 та залучено до участі у справі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - Бучацьку державну нотаріальну контору та приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Максимовича С.В. Згідно ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 травня 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі та справу призначено до судового розгляду по суті. 16 липня 2025 року до Бучацького районного суду Тернопільської області через систему «Електронний суд» представником відповідачів адвокатом Тарчинською Л.Я. подано клопотання, згідно якого представник просить стягнути з позивачів на користь відповідачки [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 25000,00 грн. 21 липня 2025 року до Бучацького районного суду Тернопільської області через систему «Електронний суд» представником відповідачів адвокатом Тарчинською Л.Я. подано клопотання, згідно якого представник просить стягнути з позивачів на користь відповідачки [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 18000,00 грн. 25 липня 2025 року до Бучацького районного суду Тернопільської області через систему «Електронний суд» представником позивачів адвокатом Оринник Н.С. подано клопотання, згідно якого представник просить стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «УКРПОЛФРУКТ» на користь позивачів [PERSON] , [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 53500,00 грн. Представник позивачів,\~адвокат Оринник\~Н.С.\~в судовому\~засіданні позовні\~вимоги підтримала\~з підстав,\~зазначених у\~позовній заяві\~та відповідях\~на відзиви.\~Додатково зазначила,\~що предметом\~у справі\~є,\~зокрема,\~вимога про\~скасування свідоцтва\~про право\~на спадщину,\~яке на\~підставі підроблених\~документів отримала\~ [PERSON] .\~Звертає увагу\~суду на\~заяву про\~прийняття спадщини\~ [PERSON] ,\~що міститься\~в копії\~спадкової справи\~№ 391/2016\~до майна\~померлого [INFO] [PERSON] ,\~з якої\~вбачається умисел\~ [PERSON] \~щодо приховання\~інших осіб,\~які прийняли\~спадщину, зокрема своєї\~матері.\~У спадковій\~справі також\~наявна довідка\~№ 478\~від 22\~серпня 2016\~року,\~видана Космиринським\~сільським головою,\~яка викликає\~найбільший сумнів\~у своїй\~достовірності.\~У довідці\~зазначено,\~що на\~час смерті\~ [PERSON] \~разом з\~ним постійно\~проживали [PERSON] \~її чоловік\~та діти,\~проте жодних\~відомостей про\~проживання дружини\~померлого [PERSON] \~немає.\~Як у\~заяві про\~прийняття спадщини,\~так і\~у довідці\~№ 478\~від 22\~серпня 2016\~року відповідачкою\~ [PERSON] \~свідомо зроблено\~усе для\~того,\~щоб приховати\~наявність інших\~спадкоємців та\~отримати у\~власність усю\~земельну ділянку.\~Спадкова справа\~також не\~містить заяви\~померлої [PERSON] \~про відмову\~від своєї\~частки у\~спадщині.\~Це могло\~б бути\~логічним поясненням,\~чому свідоцтво\~на спадщину\~отримала лише\~ [PERSON] .\~Можливо,\~вона теж\~мала намір\~спадкувати після\~смерті чоловіка\~і не\~знала,\~що земельна\~ділянка одноособово\~дісталась [PERSON] .\~Враховуючи,\~що заява\~про прийняття\~спадщини містить\~очевидно недостовірну\~інформацію, як і\~довідка,\~яка видається\~у зв`язку\~із оформленням\~спадщини №\~478\~від 22\~серпня 2016\~року,\~то свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за законом,\~яке видане\~22\~грудня 2016\~року на\~підставі підроблених\~документів одноосібно\~ [PERSON] ,\~підлягає скасуванню.\~Будинкова та\~погосподарські книги\~по [ADDRESS] підтверджують\~факт реєстрації\~ [PERSON] \~із сім`єю\~у цьому\~будинку і\~будь-яких\~відомостей про\~їх вибуття\~на постійне\~місце проживання\~у будинковій\~книзі немає,\~як і\~відсутній запис\~про вибуття\~сім`ї\~ [PERSON] на\~постійне місце\~проживання до\~будинку,\~який знаходиться\~по [ADDRESS] . Довідка,\~на підставі\~якої видано\~свідоцтво про\~право на\~спадщину №\~478\~від 22\~серпня 2016\~року (у\~якій вказано\~про проживання\~ [PERSON] \~з батьком\~на час\~його смерті),\~була отримана\~у сільській\~раді з\~метою введення\~в оману\~нотаріуса,\~а тепер\~і суду.\~Такі докази\~як погосподарські\~книги,\~довідка про\~зареєстрованих у\~житловому приміщенні,\~будинкова книга,\~актові записи\~про смерть\~ [PERSON] \~є такими,\~на які\~сторони жодним\~чином не\~могли вплинути\~щоб подати\~їх суду\~якось,\~спотворивши інформацію. Із рішення суду чітко вбачається, що викладені у довідці обставини не встановлювались судом, тобто не досліджувались. Водночас, це не свідчить про відсутність таких обставин взагалі, тому такі обставини підлягають встановленню у даній справі за допомогою належних та допустимих доказів, а рішення суду у справі № 595/1669/21 не має преюдиційного значення. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в частині визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на 1/6 частки земельної ділянки кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за правом представлення після смерті діда, [PERSON] та на 1/30 частки земельної ділянки кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за правом представлення після смерті баби, [PERSON] , за кожним. Додатково зазначила, що після одруження її брата із [PERSON] (мамою позивачів) відповідачка та її родина прийняли останню як свою. Коли у квітні 2006 році раптово помер брат, родина підтримувала його дружину, однак остання намагалася влаштувати своє життя, тому забрала двох дітей (позивачів по справі) та пішла жити до нового чоловіка в інший район. Через якийсь період часу вона з дітьми повернулася до батьків чоловіка, де мешкала певний час, а потім знову знайшла чоловіка в Івано-Франківській області, куди забрала дітей. Через певний період часу дружина брата знову повернулася до батьків, які її прийняли. Втретє вона пішла з дому в березні 2009 року до чоловіка, з яким і зараз проживає, хоча і по даний час вона разом із дітьми зареєстрована у будинку батьків відповідача. Восени 2008 року мама відповідачів захворіла, їй зробили оперативне втручання, доглядали за мамою під час хвороби [PERSON] та [PERSON] . Батько теж захворів, йому також робили операцію і за ним увесь час доглядали відповідачка та її сестра. У 2010 році мама зламала ногу. В результаті обоє батьків на той час були лежачі. Комунальні послуги по будинковолодінню батьків оплачувала увесь час та оплачує відповідачка [PERSON] . З 2010 року після того, як батькові зробили операцію і за ним був потрібен постійний догляд, [PERSON] проживала у будинку батьків разом із своєю сім`єю. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в частині визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на 1/6 частки земельної ділянки кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за правом представлення після смерті діда, [PERSON] та на 1/30 частки земельної ділянки кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за правом представлення після смерті баби, [PERSON] , за кожним. Додатково пояснила, що змалечку вони всі важко працювали на пай (землю, яка є предметом спору). Позивачі не приходили до бабусі з дідусем за життя, як і не приходять на їхні могили на цвинтар та на могилу свого покійного батька. Відповідачка жила в іншому селі, де мала роботу та сім`ю, тому не мала можливості належно доглядати за своїми хворими батьками, за ними весь час доглядала сестра відповідачка [PERSON] , яка змушена була перейти жити до батьків. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] ,\~ [PERSON] , адвокат\~ \~ \~ \~ \~Тарчинська Л.Я. позовні вимоги визнала частково, посилаючись на доводи, зазначені нею у відзивах на позов та запереченнях (на відповідь на відзив). Також зазначила, що ключовим у вказаній справі є питання постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Позивачі намагаються поставити під сумнів довідку Космиринської сільської ради № 478 від 22 серпня 2016 року, однак дана довідка видана офіційним органом і відповідно до вимог п. 3.22 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що був чинний на момент видачі свідоцтва є належним та допустимим доказом постійного проживання спадкоємця [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] . Відповідачі стверджують, що позивачі, які на момент смерті спадкодавця були малолітніми, фактично проживали не з дідом, а зі своєю матір`ю [PERSON] , яка ще задовго до смерті [PERSON] залишила будинок свекрів. Цю обставину також підтвердила і представник позивачів у судовому засіданні, вказавши, що позивачі виїхали з будинку орієнтовно у 2006 році. Більше того, саме відповідачка [PERSON] фактично доглядала за хворими батьками, проживала з ними і забезпечувала їм необхідну побутову допомогу та лікування. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживала із спадкодавцем на момент його смерті. Відповідна довідка Космиринської сільської ради була надана нотаріусу і врахована на підставі пункту 3.22 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, чинного на той час. Цей пункт прямо передбачає, що за відсутності відмітки в паспорті доказом постійного проживання є довідка органу місцевого самоврядування. Позивачі намагаються поставити під сумнів вказану довідку, проте у іншому судовому рішенні - Бучацького районного суду від 02 січня 2023 року у справі № 595/1669/21 було визнано правомірним оформлення спадщини на ім`я [PERSON] при тих самих обставинах та доказах. Зазначає, що відповідачами позовні вимоги не визнаються в частині визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності по 1/4 частки земельної ділянки кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за правом представлення після смерті діда, [PERSON] та по 1/20 частки земельної ділянки кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за правом представлення після смерті баби, [PERSON] . Відповідач [PERSON] та представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРПОЛФРУКТ» у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце проведення засідання. Треті особи - представник Бучацької державної нотаріальної контори та приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Максимович С.В., у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце проведення засідання. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він проживає у [ADDRESS] , номер будинку не пам`ятає. Гнатківські [PERSON] та [PERSON] були його близькими сусідами, їхній будинок знаходиться через два будинки від будинку свідка. [INFO] помер [PERSON] , на час його смерті з ним проживала лише його дружина [PERSON] . Останні роки перед смертю [PERSON] хворів, але по подвір`ї ходив. Діти його провідували постійно, однак постійно там не жили. Свідку не відомо чи проживав [PERSON] (чоловік відповідачки [PERSON] ) разом із своїми тещею та тестем, оскільки свідок проживав в іншому населеному пункті, який знаходиться у Дніпропетровській області. На час смерті [PERSON] свідок уже проживав в с. Космирин. [PERSON] заходив в будинок Гнатківських, коли ще був живим [PERSON] , а після його смерті більше туди не приходив. З подвір`я [PERSON] не видно будинковолодіння [PERSON] , однак свідок дуже часто ходив біля їхнього будинку, не заходячи до них в будинок, з того і зробив висновок, що [PERSON] не проживала у своїх батьків. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , який приходиться [PERSON] та [PERSON] сусідами, суду показав, що проживає від їхнього будинковолодіння на відстані 300 метрів, попри їхній будинок ходив 4-5 разів на тиждень. [PERSON] та [PERSON] свідок знав, був у них вдома та на подвір`ї. На час смерті [PERSON] з ним проживала лише дружина [PERSON] , з дітей з ним ніхто не проживав. [PERSON] часто приходила до батьків, коли йшла до школи на роботу. Гнатківська [PERSON] весь час проживала у себе вдома, а перед смертю її забрала до себе дочка. У 90-х роках [PERSON] покинула будинок батьків, оскільки переїхала у власний збудований будинок. [PERSON] уже перед смертю був лежачий. [PERSON] (чоловік відповідачки [PERSON] ) не проживав разом із тещею та тестем. У селі [PERSON] свідок проживає не все своє життя: з 1984 року проживав у м. Івано-Франківськ, з 2007 року більшу частину часу проживав у с. Космирин для того, щоб доглядати свого хворого батька, а з 2019 року у село Космирин переїхав проживати постійно. Чим хворів [PERSON] свідок не знає, він виглядав здоровим, останній раз до нього заходив орієнтовно за 2-3 місяці до його смерті. Коли свідок заходив у будинок [PERSON] , то [PERSON] там не бачив. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка приходиться рідною сестрою чоловіка відповідачки [PERSON] , суду показала, що вона часто приїжджала в гості у будинок [PERSON] , де біля [PERSON] бачила [PERSON] . Коли [PERSON] захворів, [PERSON] прибігала до батьків допомагати, але коли уже важче захворів, а мати зламала ногу, то [PERSON] переїхала до них з чоловіком, оскільки бігати їй було далеко, а потрібно було доглядати батьків. [PERSON] [PERSON] спочатку перебралася в будинок батьків з дітьми, а згодом і чоловік переїхав. На час смерті [PERSON] сім`я [PERSON] проживала у будинку її батьків. Після того, як батько помер, [PERSON] забрала матір до себе додому. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка приходиться дружиною рідного брата чоловіка відповідачки [PERSON] , суду показала, що коли син [PERSON] помер, а невістка пішла з дому, [PERSON] захворіли і їм потрібна була допомога, тому там проживали [PERSON] [PERSON] з сім`єю. Свідок приходила до Гнатківських неодноразово на свята та у неділю, і в їхньому будинку були [PERSON] з сім`єю. Свідок підтвердила, що на час смерті [PERSON] з ним проживали його донька [PERSON] із чоловіком. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка приходиться відповідачці [PERSON] свахою, суду показала, що відповідачка [PERSON] разом із чоловіком і двома дітьми проживали з батьками [PERSON] , оскільки останні, будучи хворими, потребували допомогу. Свідок працювала в магазині у с. Космирин, відтак часто заходила до [PERSON] , зокрема під час обідньої перерви. Також свідок дружила із [PERSON] , коли він був живим. [PERSON] та [PERSON] возили батька до лікарів, а пізніше лікар приїздив до батька відповідачів додому. Свідок не бачила, що [PERSON] ночувала у будинку батьків, але знає, що вона там проживала. Вислухавши пояснення представника позивачів, відповідачів, представника відповідачів, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. Як слідує із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно 23 жовтня 1969 року Бюро запису актів громадянського стану Бучацької районної Ради депутатів трудящих Тернопільської області, [PERSON] та [PERSON] 25 грудня 1957 року одружились, про що зроблено відповідний запис за № 19. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». У подружжя народилися діти: - дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 06 серпня 1965 року); - дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 01 жовтня 1961 року Виконавчим комітетом Стінецької сільської Ради депутатів трудящих Золотопотіцького району Тернопільської області), яка 07 лютого 1981 року зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 07 лютого 1981 року Стінківською сільською радою Бучацького району Тернопільської області); - син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 20 квітня 1965 року Стінецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області); - дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 12 жовтня 2016 року Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області), яка 22 жовтня 1994 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] » (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 22 жовтня 1994 року Космиринською сільською Радою народних депутатів Бучацького району Тернопільської області); - син [PERSON] , [INFO] (за даними по господарських книг). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 02 червня 2021 року, [PERSON] зареєстрував шлюб 25 січня 2003 року із [PERSON] , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « [PERSON] ». У шлюбі в [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] , повторно видане Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 07 листопада 2018 року) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] , видане Космиринською сільською радою Бучацького району Тернопільської області 26 грудня 2005 року). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25 квітня 2006 року Космиринською сільською радою Бучацького району Тернопільської області. Згідно довідки №1233, виданої старостою Космиринського старостинського округу Золотопотіцької селищної ради 08 липня 2021 року, заповіту [PERSON] в реєстрі Космиринської сільської ради не знайдено. Відповідно до довідки №1419, виданої Космиринським старостинським округом Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області [PERSON] [INFO] , на час смерті чоловіка [PERSON] за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали такі члени сім`ї: [PERSON] , 1933 р.н. (батько чоловіка), [PERSON] , 1936 р.н. (мати чоловіка), [PERSON] , 2004 р.н. (дочка), [PERSON] , 2005 р.н. (син). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 67412667, сформованої приватним нотаріусом Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Іванів Л.І. 22 листопада 2021 року, у Спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Як вбачається з копії погосподарської книги №1, рахунок [NUMBER] , за 1991-1995 роки, в домогосподарстві в [ADDRESS] , який належить до господарства колгоспного, були зареєстровані наступні особи: [PERSON] (голова домогосподарства), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), Гнатківська перекреслено [PERSON] (дочка), [PERSON] (син), [PERSON] (зять). Згідно копії погосподарської книги №1, особовий рахунок № [NUMBER] , 1996-1999 роки, в домогосподарстві в [ADDRESS] , були зареєстровані наступні особи: [PERSON] (голова домогосподарства), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (син). Як вбачається з копії погосподарської книги №1, рахунок 28, в домогосподарстві в [ADDRESS] , за 2001-2005 роки, були зареєстровані наступні особи: [PERSON] (голова домогосподарства), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] (внука), [PERSON] (внук). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 жовтня 2013 року Космиринською сільською радою Бучацького району Тернопільської області України, [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] на праві власності належало нерухоме майно, зокрема, земельна ділянка для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва площею 1,19 га, кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, розташована на території Космиринської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 358664, виданого Бучацькою райдержадміністрацією 21 грудня 2005 року. За життя, [PERSON] склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за №764, посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І. 11 березня 2009 року, відповідно до якого, усе майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповів [PERSON] . За даними витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №18912844, виданого 11 березня 2009 року приватним нотаріусом Іванів Л.І., до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про заповіт №46537614, номер в реєстрі нотаріальних дій: 764, посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Іванів Л.І. 11 березня 2009 року; заповідач: [PERSON] , 1235704075, [INFO] , с. Космирин Бучацького району Тернопільської області. З інформації № 56/2-09 від 10 січня 2022 року Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області, наданої на запит суду від 05 січня 2022 року № 595/1669/21/13/2022 слідує, що відповідно до відомостей реєстрації місця проживання та інших персональних даних, що містяться в реєстрі територіальної громади / Єдиному демографічному реєстрі громадян [PERSON] , [INFO] , знятий з реєстрації 26 червня 1997 року, місце реєстрації/перебування невідоме. За адресою [ADDRESS] не зареєстрований та не проживає. Як слідує з облікових карток об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 та 2016-2020 роки № 0031-1, в будинку по [ADDRESS] , були зареєстровані наступні особи: [PERSON] , 1936 року народження, [PERSON] , 1983 року народження, [PERSON] , 2004 року народження, [PERSON] , 2005 року народження. Згідно довідки №1418, виданої Космиринським старостинським округом Золотопотіцької селищної ради 26 липня 2021 року [PERSON] , 1983 р.н., на час смерті [INFO] батька чоловіка, [PERSON] за адресою: по [ADDRESS] були зареєстровані наступні особи: мати чоловіка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Як слідує з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої 13 травня 2022 року приватним нотаріусом Іванів Л.І., після смерті [INFO] [PERSON] , Бучацькою ДНК відкрито спадкову справу номер у спадковому реєстрі 60027236, номер у нотаріуса: 391/2016; дата заведення 22 грудня 2016 року та видане свідоцтво про право на спадщину серія НВО №118078 від 22 грудня 2016 року за номером в реєстрі нотаріальних дій 2002. Як вбачається із заяви [PERSON] №770 від 22 грудня 2016 року, з якою вона звернулася до Бучацької державної нотаріальної контори, така прийняла спадщину після смерті [INFO] батька [PERSON] , оскільки на момент смерті постійно проживала разом із спадкодавцем в с. Космирин Бучацького району Тернопільської області. Згідно довідок № 477, № 476, виданих Космиринської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті проживав та перебував на реєстраційному обліку за адресою: с. Космирин Бучацького району Тернопільської області. Спадкодавцю належала приватизована земельна ділянка площею 1,19 га, яка знаходиться на території Космиринської сільської ради. Заборона на вказану земельну ділянку відсутня. За даними довідки Космиринської сільської ради Бучацького району Тернопільської області № 478 від 22 серпня 2016 року, яка видавалась у зв`язку з оформленням спадщини, на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом із ним постійно проживали: дочка [PERSON] , зять [PERSON] , внука [PERSON] , внука [PERSON] , внука [PERSON] . На ім`я [PERSON] 22 грудня 2016 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №2002, після смерті [INFO] батька [PERSON] , на спадкове майно, земельну ділянку з кадастровим номером 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га, що розташована на території Космиринської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №358664, виданого Бучацькою райдержадміністрацією 21 грудня 2005 року. За даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №76851584, сформованого 23 грудня 2016 року державним реєстратором Бучацької державної нотаріальної контори Бучацького районного нотаріального округу Тернопільської області Максимович Л.В. за [PERSON] зареєстроване право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину серія та номер: 2002, видане 22 грудня 2016 року, Максимович Л.В., державний нотаріус Бучацької державної нотаріальної контори. Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 33113016 від 23 грудня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.В. проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна земельна ділянка, що розташована: Тернопільська обл., Бучацький р., с/рада Космиринська, кадастровий номер земельної ділянки 612128300:01:001:0363, за суб`єктом: [PERSON] , податковий номер/серія, номер паспорта/ [NUMBER] . 01 березня 2017 року між [PERSON] (Орендодавець) та ТОВ «Укрполфрукт» (Орендар) в особі директора Білана П.В. укладено договір оренди землі, згідно якого [PERSON] передала товариству в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 1,1896 га, кадастровий номер 612128300:01:001:0363, строком на 7 років з правом пролонгації. Рішенням про державну реєстрацію прав № 35607918 від 09 червня 2017 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Максимовичем С.В. по заяві від 03 червня 2017 року за реєстраційним номером 22616473 проведено державну реєстрацію прав. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №307508502, сформованого 16 серпня 2022 року Бучацькою міською радою Тернопільської області, за [PERSON] 23 грудня 2016 року зареєстроване право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33113016 від 23 грудня 2016 року; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину серія та номер: 2002, видане 22 грудня 2016 року, [PERSON] , державний нотаріус Бучацької державної нотаріальної контори. Номер запису про інше речове право: 20840923: 03 червня 2017 року приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Максимовичем С.В. зареєстровано договір оренди землі, виданий 01 березня 2017 року, видавнику ТОВ «УКРПОЛФРУКТ» та [PERSON] ; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35607918 від 09 червня 2017 року; строк дії сім років, з правом пролонгації. За даними витягу № НВ-9945810612024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 11 серпня 2024 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 6121283000:01:001:0363 становить 14782,58 грн. З довідки № 733/2-09, виданої 15 серпня 2022 року виконавчим комітетом Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області, на запит адвокату № 14/08-4 від 14 серпня 2022 року, вбачається, що відповідно до будинкової книги реєстрації вказані громадяни [PERSON] , зять [PERSON] , внука [PERSON] , внука [PERSON] , внука [PERSON] станом на 07 жовтня 2013 року були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , які в даний час зареєстровані та проживають за вищевказаною адресою. Згідно будинкової книги № 3 в будинку по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , 1969 р.н., [PERSON] , 1967 р.н., [PERSON] , 2001 р.н., [PERSON] , 2009 р.н., [PERSON] , 1995 р.н., [PERSON] , 2018 р.н. Як вбачається з копії погосподарської книги №6, облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки № 0278-1, в будинку по [ADDRESS] були зареєстровані наступні особи: [PERSON] , 1969 р.н., [PERSON] , 1967 р.н., [PERSON] , 2001 р.н., [PERSON] , 2009 р.н., [PERSON] , 1995 р.н. З облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2021-2025 роки № 0278-1, в будинку по [ADDRESS] були зареєстровані наступні особи: [PERSON] , 1969 р.н., [PERSON] , 1967 р.н., [PERSON] , 2001 р.н., [PERSON] , 2009 р.н., [PERSON] , 1995 р.н., [PERSON] , 2018 р.н. [PERSON] померла [INFO] в с. Космирин Бучацького району Тернопільської області, у віці 84 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Золотопотіцької селищної ради Бучацького району Тернопільської області 09 серпня 2021 року. За даними довідок Космиринського старостинського округу Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області № 2095 від 22 листопада 2021 року та № 794, № 795 від 23 червня 2022 року, на момент смерті [INFO] [PERSON] разом із нею були зареєстровані, але не проживали: невістка [PERSON] [INFO] , внука [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 67405903, сформованої приватним нотаріусом Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Пендзей Г.Г. 22 листопада 2021 року, у Спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . З матеріалів спадкової справи № 108/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] , наданої приватним нотаріусом Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Пендзей Г.Г. на виконання ухвали суду від 12 грудня 2024 року, вбачається, що така заведена 22 листопада 2021 року приватним нотаріусом Пендзей Г.Г. 22 листопада 2021 року дочки [PERSON] та [PERSON] , а також 29 листопада 2021 року дочка [PERSON] та 21 грудня 2021 року син [PERSON] подали приватному нотаріусу заяви за № № 255, 256, 266, 280 відповідно, про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті матері [PERSON] . Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 січня 2023 року (справа № 595/1669/21) позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності на 1/25 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в с. Космирин Бучацького району Тернопільської області. Визнано за [PERSON] право власності на 1/25 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , та 1/25 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за правом представлення після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . Визнано за [PERSON] право власності на 1/25 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , та 1/25 частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за правом представлення після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . В решті заявлених вимог відмовлено. Зазначеним рішенням суду встановлено, що [PERSON] не прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] за заповітом, спадщина відкрилася за законом. Також рішенням суду встановлено, що до першої черги спадкування після смерті [INFO] [PERSON] належить дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , які прийняли спадщину після смерті останнього, що підтвердила Космиринська сільська рада Бучацького району Тернопільської області у наданих суду довідках. Що стосувалося тверджень позивача про те, що у довідці, виданій на ім`я [PERSON] , викладено неправдиву інформацію щодо проживання останньої разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у зв`язку з цим на її ім`я неправомірно видано свідоцтво про право на спадщину, то суд такі відхилив, оскільки з наданих суду матеріалів справи таких обставин не встановлено. Крім того, суду не надано відомостей, які б свідчили, що видане на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого батька останньої [PERSON] , позивачами оспорювалось. Також, згідно рішення суду, спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , є його онуки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які відповідно до частини першої статті 1266\~ЦК України мають право на спадкування за правом представлення тієї частини спадщини, яка належала б їх батькові [PERSON] , який помер [INFO] . Вищезазначене рішення суду у справі № 595/1669/21 учасниками не оскаржувалось та набрало законної сили 10 лютого 2023 року. За правилами ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відтак, встановлені рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області у справі № 595/1669/21 від 02 січня 2023 року обставини не можуть доказуватися знову при розгляді даної справи, як щодо осіб позивачів та відповідачів, так і щодо спадкодавця [PERSON] . Позивачі [PERSON] \~та [PERSON] \~звернулися до\~суду із\~даними позовом\~та вважають,\~що їм належить по 1/4 частці спірної земельної ділянки, успадкованої після смерті діда [PERSON] та по 1/20 частки після смерті баби [PERSON] , власником якої є [PERSON] , яка спадщину після смерті свого батька не прийняла та на підставі довідки Космиринської сільської ради № 478 від 22 серпня 2016 року із відомостями, що не відповідають дійсності, яку подала державному нотаріусу, набула право власності на вказану вище земельну ділянку, позбавивши права власності на неї позивачів. Відповідно до статті 15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20) зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217\~ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя статті 1223 ЦК України). Відповідно до положень частин першої, другої статті 1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Свідоцтво про право на спадщину - це документ, який посвідчує перехід права на спадкове майно від спадкодавця до спадкоємців. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується оформлення спадкових прав. У статті 1300\~ЦК України встановлено, що за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Згідно зі статтею 1301\~ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 (провадження № 61-9916сво21) зазначено, що заявляти вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину може будь-яка особа, цивільні права чи інтереси якої порушені видачею свідоцтва про право на спадщину. Тобто, оспорювання свідоцтва про право на спадщину відбувається тільки за ініціативою заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимоги про визнання його недійсним (позов про оспорювання свідоцтва). За своєю правовою природою вимога про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним є самостійним способом захисту прав та/інтересів, передбаченим статтею 1301 ЦК України, на який поширюється позовна давність. Звертаючись до суду з позовом у даній справі, позивачі посилалися на неврахування їх прав при видачі оскаржуваного свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало дідові [PERSON] , після смерті якого вони прийняли за правом представлення частку, яку б успадкував їхній батько, [PERSON] , якби був живий, у зв`язку з чим заявили вимогу про скасування виданого [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом. У постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18), від 14 травня 2018 року у справі № 296/10637/15-ц (провадження № 61-2448св18) та від 23 вересня 2020 року у справі № 742/740/17 (провадження № 61-23св18) Верховний Суд виклав правові висновки, відповідно до яких свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, встановлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. При цьому, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04 листопада 2024 року у справі 504/3606/14-ц зауважує, що недійсність свідоцтва обумовлена певними «вадами», які існували в момент його видачі (зокрема, особа, якій видане свідоцтво, не мала права на спадкування, нікчемність заповіту). Тобто підстава недійсності свідоцтва як документа має існувати в момент його видачі. Підстави внесення змін до свідоцтва не пов`язані з протиправною поведінкою (це можуть бути, зокрема, обставини які існували, але не були відомі усім учасникам спадкових відносин або ж виникли тільки після видачі свідоцтва про право на спадщину). Внесення змін до свідоцтва про право на спадщину можливе як згідно з рішенням суду, так і за згодою усіх спадкоємців, які прийняли спадщину, натомість визнання свідоцтва недійсним допускається тільки на підставі рішення суду. У ЦК України не визначено підстав внесення змін до свідоцтва про право на спадщину. До них, зокрема, можливо віднести: прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України); прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, однак якому судом визначено додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України); виявлення спадкоємця, який вважається таким, що прийняв спадщину (частини третя та четверта статті 1268 ЦК України), але не отримав свідоцтва про право на спадщину і виявив намір його отримати; виявлення спадкового майна, на яке не було раніше видане свідоцтво про право на спадщину, внаслідок чого частки спадкоємців у спадщині змінилися, зокрема змінився розмір обов`язкової частки у спадщині (стаття 1241 ЦК України); зменшення розміру частки спадкоємця у спадщині за рішенням суду (наприклад, частина перша статті 1241 ЦК України). Виявлення спадкоємця, який вважається таким, що прийняв спадщину, але не отримав свідоцтва про право на спадщину і виявив намір його отримати; виявлення спадкового майна, на яке не було раніше видане свідоцтво про право на спадщину, внаслідок чого частки спадкоємців у спадщині змінилися, є підставою для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, а не визнання його недійсним. Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 758/5329/15 (провадження № 61-18376св18). При вирішенні спору про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину суд визначає частки кожного зі спадкоємців. На підставі рішення суду нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину (частина третя статті 1300 ЦК України). Смерть одного зі спадкоємців, якому видано свідоцтво про право на спадщину, не перешкоджає захисту прав іншого спадкоємця шляхом внесення змін до свідоцтва про право на спадщину. У кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (зазначений правовий висновок викладено та застосовано у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 (провадження № 11-416заі20, пункти 1, 80-81, 83), від 01 липня 2021 року у справі № 9901/381/20 (провадження № 11-39заі21, пункти 1, 43-47), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (провадження № 14-137цс20, пункти 6, 20-26, 101, 102), від 01 лютого 2022 року у справі № 750/3192/14 (провадження № 12-49гс21, пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (провадження № 14-143цс20, пункти 4, 36), від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (провадження № 14-96цс21, пункт 31)). Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] та [PERSON] просять суд: визнати за ними право власності на частки земельної ділянки, а саме кожному по 1/4 частки земельної ділянка кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га в порядку спадкування за правом представлення після смерті діда, [PERSON] , та по 1/20 частки земельної ділянки в порядку спадкування за правом представлення після смерті баби, [PERSON] ; скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 22 грудня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №2002, видане державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.В. на ім`я [PERSON] ; скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - Максимович Л.В. від 23 грудня 2016 року, індексний номер: 33113016, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, площею 1,1896 га; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 01 березня 2017 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «УКРПОЛФРУКТ» щодо даної земельної ділянки; скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - Максимовича С.В. від 09.06.2017, індексний номер: 35607918, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на дану земельну ділянку; витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] та чужого незаконного користування ТзОВ «УКРПОЛФРУКТ», на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] дану земельну ділянку. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру. Так, матеріалами справи встановлено, що спадкоємцями за законом після смерті [INFO] [PERSON] на земельну ділянку площею 1,19 га, призначену для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва площею 1,19 га, кадастровий номер 6121283000:01:001:0363, яка розташована на території Космиринської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 358664, виданого Бучацькою райдержадміністрацією 21 грудня 2005 року, а саме по 1/3 частці були дружина [PERSON] , дочка [PERSON] та онуки [PERSON] і [PERSON] , які відповідно до частини першої статті 1266\~ЦК України за правом представлення тієї частини спадщини, яка належала б їх батькові [PERSON] , який помер [INFO] . [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом на 1/3 частку спірної земельної ділянки, яку вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] . Вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] та успадкували по 1/15 частці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (1/3:5=1/15), та [PERSON] та [PERSON] по 1/30 частці кожному (1/15 :2 = 1/30) вказаної вище земельної ділянки, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . При цьому, на підставі заяви [PERSON] державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.В їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 22 грудня 2016 року на спірну земельну ділянку, зареєстроване в реєстрі за №2002. Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що свідоцтво про право на спадщину за законом державним нотаріусом [PERSON] на спірне нерухоме майно (земельну ділянку площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 6121283000:01:001:0363) видано 22 грудня 2016 року, яке зареєстроване в реєстрі за №2002 лише на одного спадкоємця - дочку [PERSON] . Таким чином, оспорюване свідоцтво порушує права інших спадкоємців на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку, що їм належить в порядку спадкування. Видача свідоцтва про право на спадщину (спірну земельну ділянку в цілому) одному із спадкоємців унеможливлює завершення оформлення своїх спадкових прав іншим із спадкоємців. Враховуючи, що свідоцтво про прийняття спадщини за законом відповідачці [PERSON] було видано на усю земельну ділянку, що належала [PERSON] , який помер [INFO] , при цьому вона мала право спадкувати лише її 1/3 частку, оскільки право на інші частки належали дружині [PERSON] (1/3 частка) та 1/3 частка цього майна належить за правом представлення позивачам [PERSON] та [PERSON] , тому, з метою недопущення порушення прав [PERSON] на це майно, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачів частково, адже захист права [PERSON] та [PERSON] можливий шляхом внесення відповідних змін до свідоцтва про право на спадщину відповідачки, а не визнання недійсним повністю свідоцтва про право на спадщину, у цьому разі будуть не тільки поновлені права позивачів, а й захищене право відповідачки [PERSON] на належне їй спадкове майно 1/3 частку земельної ділянки площею 1,1896 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 6121283000:01:001:0363, що належала [PERSON] . У статті 2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація речових прав виконує важливу функцію інформування третіх осіб про права та обтяження на майно, а у випадках, встановлених законом, з такою реєстрацією пов`язується виникнення прав на нерухоме майно (абзац третій частини другої статті 331 ЦК України). Державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20)). Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 26 Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому\~пунктом 1\~частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до\~пункту 1\~частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Пункт 9 частини 1 статті 27\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» передбачає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. З огляду на те, що свідоцтво про право на спадщину видане [PERSON] державним нотаріусом без врахування частки інших спадкоємців, а отже державна реєстрація права власності за [PERSON] на спірну земельну ділянку в частині підлягає скасуванню, оскільки реєстрація цієї земельної ділянки за відповідачкою в цілій частині порушує право позивачів на спадкове майно. Як вбачається зі ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Статтею 392\~ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України). Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16\~ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2022 року в справі № 127/23627/20 (провадження № 61-17025св21), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 233/4580/20 (провадження № 61-12524сво21)). Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.). Судом встановлено, що позивачі прийняли спадщину за законом після смерті діда [PERSON] у встановленому законом порядку та набули право на 1/3 частку (по 1/6 кожен) спадкової земельної ділянки, та після смерті баби [PERSON] 1/15 частку (по 1/30 кожен) спадкової земельної ділянки, тому слід частково задовольнити вимоги позивачів щодо визнання за ними права на частки у спадщині померлого [PERSON] та [PERSON] , з одночасним визнанням за ними права власності на це спадкове майно. Частиною п`ятою статті 1268\~ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 396\~ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача. У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього. Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 та у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 303/6974/16-ц, від 04 червня 2020 року у справі №760/16793/16-ц. Відповідно до ч. 1 ст.\~1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою статті 1297\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Проте відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України\~«Про реєстрацію\~речових прав\~на нерухому\~майно та\~їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №303/6974/16 (провадження №61-39511св18). Відповідно до частини четвертої статті 124\~ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи (ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про оренду землі»). Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (частина перша статті 761 ЦК України). За загальним правилом саме власник тієї або іншої речі, реалізовуючи право власності, укладає договір найму. Він може це здійснювати безпосередньо або ж за допомогою представника. Проте, не виключається укладення договору найму й особою, якій належать майнові права на предмет найму. Для визначення того, хто може бути орендодавцем в договорі оренди земельної ділянки, не виключається застосування положень ч. 1 ст.\~761\~ЦК України (особа, яка має майнові права). Аналіз ч. 1 ст.\~761\~ЦК України свідчить, що до особи, якій належать майнові права, відноситься також спадкоємець, який прийняв спадщину у вигляді права власності на земельну ділянку, але не отримав свідоцтво про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. Статтею 16\~ЦК України передбачено, що визнання правочину недійсним є одним з визначених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 цього Кодексу. З урахуванням приписів статті 202\~ЦК України правочином є поєднання внутрішньої волі та волевиявлення сторін і воля учасників правочину полягає в їх обопільній, добровільній, усвідомленій згоді спільно досягти певної законної мети (набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки) шляхом прийняття на себе певних прав і обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст.\~203\~ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, відповідно до ч. 3 ст.\~203\~ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною першою статті 215\~ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За змістом положень статей 16, 203, 215\~ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Підставою для визнання недійсним договору за частиною першою статті 215\~ЦК України може бути встановлений судом дефект такого елемента правочину, як воля його учасника (учасників) - відсутність волі на укладення правочину або невідповідність волі та волевиявлення учасника (учасників) в момент вчинення правочину. Виключне право на підписання договору оренди землі належить лише власнику землі або уповноваженій ним у встановленому законом порядку особі, а підписання договору іншою, не уповноваженою власником землі особою свідчить про порушення законних прав орендодавця під час укладення та підписання договору оренди. Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі №645/3067/19, від 17 серпня 2022 року у справі №450/441/19, від 22 серпня 2022 року у справі №597/977/21, належними способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав. Установивши, що право власності на частки спірної земельної ділянки належать позивачам з часу відкриття спадщини, останні поза своєю волею були позбавлені цього права на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 грудня 2016 року державним нотаріусом Бучацької ДНК на ім`я [PERSON] , тому суд дійшов висновку, що укладення оспорюваного договору оренди вказаної земельної ділянки від 01 березня 2017 року відповідачкою [PERSON] та ТОВ «Укрполфрукт» порушує майнові права позивачів, які підлягають судовому захисту в обраний ними спосіб, зокрема, шляхом визнання договору оренди недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав індексний номер 35607918 від 09 червня 2017 року та зобов`язання повернути земельну ділянку, що відповідає порушеному праву. На підставі наведеного,

Outcome: partial