Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивує позов тим, що відповідно до укладеного шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 30.10.2023 року кредитного договору №101739909 [PERSON] отримав від ТОВ «Мілоан» кредит у розмірі 10300 гривень, з умовою сплати процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідач не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 37419,9, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10300 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків - 26089,9 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 1030 грн. Позивач уклав з ТОВ «Мілоан» договір відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024, на підставі якого набув право вимоги до відповідача. Позивач прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 37419,9 грн. та сплачений судовий збір - 2422,40 грн. Представник позивача за довіреністю в судове засідання не з`явився, направивши письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. /а.с.53/ Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Судова кореспонденція повернулася без вручення з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. (Пункт 3, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, Постанови ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17) Отже, відповідач вважається таким, що про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі матеріалів наявних у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» договір про споживчий кредит №101739909 від 30.10.2023 року. /а.с.8-13/ Також відповідач заповнив анкети-заяву на отримання кредиту №101739909. Кредитний договір укладено з використанням [PERSON] підпису аналогу ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, що підтверджується відповідною довідкою. /а.с.14-15/ Факт отримання кредитних коштів в сумі 10300 грн. [PERSON] , від ТОВ «Мілоан» підтверджується платіжним дорученням №75517267. /а.с.16 на звороті/. Згідно умов укладеного договору [PERSON] як позичальник отримав від ТОВ «Мілоан» кредит в сумі 10300 гривень строком на 105 днів, починаючи з 30.10.2023 до 12.02.2024 (дата остаточного погашення заборгованості). Загальні витрати Позичальника за пільговий період за кредитом складають 3579 грн. 25 коп. в грошовому виразі. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (за весь строк кредитування) складає 46324 грн. 25 коп. Договором передбачено сплату процентів за користування кредитом 2549,25 грн. (протягом пільгового періоду), які нараховуються за ставкою 1,65% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору). Вродовж поточного періоду договором передбачено нарахування 32445 грн. процентів, за ставкою 3,5%. При цьому, пільговий період становить 15 днів (закінчується 14.11.2023 року), а поточний - 90 днів (закінчується 12.02.2024 року). (пункти 1.3.1, 1.3.2 договору) Також умовами договору передбачена сплата комісії за надання кредиту в розмірі 1570 грн. (п.1.5.1 договору). Відповідно до пункту 2.1. договору, кредит надається позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Позичальник згідно умов договору взяв на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше 12.02.2024, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. (п.2.4.1 договору) Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після розстрочення. Відповідач порушив умови кредитного договору, покладені на нього обов`язки щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків належним чином не виконував. Починаючи з 30.10.2023 і станом на 12.02.2024 року утворилась заборгованість в сумі 37419,9 грн., що підтверджується відомістю ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення, а також випискою з особового рахунку за кредитним договором. /а.с.19-21, 22/ До складу заборгованості входять прострочена заборгованість за сумою кредиту 10300 грн., прострочена заборгованість за комісіями 1030 грн., прострочена заборгованість за відсотками 26089,9 гривень. При цьому, суд бере до уваги, що сплата вказаної одноразової комісії передбачена умовами укладеного кредитного договору (пункт 1.5.1) і відповідно до положень ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Також суд враховує, що Закон України «Про електронну комерцію» передбачає можливість укладення електронних договорів. При цьому, згідно ст.12 вказаного Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п.12 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Враховуючи, що кредитний договір підписаний [PERSON] в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, такий правочин слід вважати укладеним. Про допустимість такої форми укладення правочинів також зазначено у численних правових позиціях Верховного Суду, зокрема, у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, у постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 234/7163/20,у постанові від 12 червня 2023 року у справі №263/3470/20. В подальшому, ТОВ «Мілоан» уклало договір про відступлення прав вимоги №105-МЛ/Т від 28.02.2024 з ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», згідно якого останнє отримало право грошової вимоги за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, в тому числі до [PERSON] за кредитним договором №101739909 з сумою заборгованості 37419,9 грн. Факт укладення вказаного договору підтверджується копією договору, платіжною інструкцією про здійснення оплати за відступлення прав вимоги за договором, витягом з реєстру боржників. /а.с.23-37/ Подібне відступлення права вимоги відповідає положенням чинного цивільного законодавства, зокрема, статті 1077 ЦК України, згідно якої за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на законних підставах набуло право грошової вимоги до [PERSON] ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» надало суду копію претензії, адресованої [PERSON] , з вимогою погасити існуючу заборгованість за кредитним договором. Втім, заборгованість залишається непогашеною. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за наданим кредитом є обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти її розміру не надійшло, позов слід задовольнити. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача у відповідності до положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved