Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

26 березня 2025 року ТОВ «Споживчий центр», в інтересах якого діє представник за довіреністю Чехун Юлія Віталіївна, через підсистему «Електронний суд», звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 31540 грн та судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 07.06.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 05.06.2024-100000202, відповідно до умов якого [PERSON] як позичальнику надано кредит у розмірі 9500 грн строком на 124 дні. Також, відповідно до умов кредитного договору, період користування кредитом кожні наступні 31 день з дня надання кредиту («черговий період»); процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка становить 1,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших двох чергових періодів, процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (день) користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Комісія, пов`язана з наданням кредиту, становить 855 грн; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 855 грн у кожному з двох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Неустойка: 95,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Крім того, позивач у мотивувальній частині позову зазначає, що відповідно до умов кредитного договору від 07.06.2024 та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем [PERSON] 07.06.2024 отримано кредитні кошти в розмірі 9500 грн. Отже, позивач підсумовує, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. У свою чергу відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує у зв`язку з чим, станом на 08.10.2024, утворилась заборгованість у розмірі 31540 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9500 грн, по процентам в розмірі 14725 грн, по комісії в розмірі 2565 грн та по неустойці в розмірі 4750 грн, що призводить до порушення прав та інтересів позивача. Щодо механізму укладення кредитного договору, то позивач у позові зазначає, що відповідачем як позичальником 07.06.2024 електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 9500 грн, а отже, позивач констатує, що відповідачем як позичальником акцептовано умови кредитного договору. У цьому контексті позивач звертає увагу суду, що позичальником [PERSON] , під час укладення кредитного договору № 05.06.2024-100000202, пройдено ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного банку України. З огляду на викладене ТОВ «Споживчий центр» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 05.06.2024-100000202 від 05.06.2024 у розмірі 31540 грн, а також судові витрати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 08 год 30 хв 01 травня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.27-28). Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.05.2025 відкладено розгляд справи до 11 год 10 хв 29 травня 2025 року (а.с.40). Судове засідання, що було призначено о 11 год 10 хв 29.05.2025, не відбулося з підстав подачі відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на лікарняному (а.с.44). Розгляд справи відкладений до 15 год 30 зв 17 червня 2025 року. 17 червня 2025 року відповідачем до суду поданий відзив на позовну заяву, у прохальній частині якого просить суд взяти до уваги її майновий та соціальний стан; відмовити в задоволенні позову в частині, що перевищує тіло кредиту; надати позивачу можливість добровільно погасити лише тіло кредиту; зменшити розмір стягнення відповідно до ст.233 ЦК України у зв`язку з неспівмірністю штрафних санкцій. Відзив на позовну заяву обгрунтований тим, що відповідач не заперечує факт отримання грошових коштів згідно кредитного договору. Проте вважає, що вимоги позивача є необгрунтованими, у частині нарахованих відсотків, штрафу, пені та інших фінансових санкцій, адже основна сума боргу (тіло кредиту) є значно меншою, ніж та, яку позивач просить стягнути. Також відповідач у відзиві акцентує увагу суду на тому, що її заробітна плата становить 15000 грн без вирахування податків; вона постійно хворіє, має підозру на аутоімунне захворювання та проходить обстеження; має загальну заборгованість понад 500\~000 грн; проживає в єдиному житлі, що перебуває у спільній власності (а.с.55). Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.06.2025 розгляд справи був відкладений до 15 год 00 хв 21 липня 2025 року (а.с.66-67). 24 червня 2025 року позивач ТОВ «Споживчий центр» направило до суду відповідь на відзив, у прохальній частині якої просить суд позовні вимоги задовольнити. Заперечення проти відзиву на позов позивач обгрунтовує тим, що TOB «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 05.06.2024-100000202 в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Щодо процентів за кредитним договором, то відповідач правомірність їх нарахування обгрунтовує положеннями ч.1 ст.526 ЦК України, а також правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, згідно якого користування кредитом це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору; припис абзацу другого ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Також позивач у відповіді на відзив звертає увагу суду на те, що відповідач своїм підписом у договорі підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Щодо нарахування неустойки, то позивач у відповіді на відзив акцентує увагу на тому, що відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. З огляду на викладене, позивач у відповіді на відзив робить висновок, що оскільки кредитний договір відповідачем був укладений 07.06.2024, тобто після набуття чинності змін до Закону України "Про споживче кредитування", тому вимога позивача про стягнення неустойки є правомірною, з огляду також на те, що нормами ЦК України врегульовано загальне питання про звільнення від сплати неустойки позичальників при отримані кредиту (позики), в той час як Закон України "Про споживче кредитування" є спеціальною нормою, яка регулює питання щодо загальних правових та організаційних засад споживчого кредитування (а.с.72-78). Представник позивача [PERSON] у судове засідання, що призначено о 15 год 00 хв 21 липня 2025 року, не з`явилася, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як позивача, так і його представника [PERSON] , що були отримані цими учасниками справи 18.06.2025 о 17 год 08 хв 11 сек (а.с.69 зворот та 71 зворот). Водночас представник позивача [PERSON] , у п.4 прохальної частини позовної заяви від 25.03.2025, заявила клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (а.с.4 зворот). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, що викладені у відзиві на позов. Додатково суду повідомила, що суму заборгованості за тілом кредиту позивач не заперечує сплатити, оскільки факт отримання кредитних коштів вона не заперечує. Водночас до розміру заборгованості за відсотками просить суд застосувати положення ст.551 ЦК України та відмовити в задоволенні позову в означеній частині; щодо розмір неустойки та комісії відповідач їх не визнає з огляду на те, що наразі в Україні введено воєнний стан, що є підставою для не нарахування означених складових у кредитних правовідносинах. 21 липня 2025 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи,

Outcome: partial