Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на її утримання, як матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що вона проживала відповідачем. Від спільного проживання мають дитину - [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтвердується витягом з реєстру територіальної громади. Зазначає, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на її утримання, як матері його дитини, оскільки позивач займається доглядом за дитиною і не має можливості працювати, при цьому відповідач матеріальної допомоги не надає на утримання дитини, будучи офіційно працевлаштованим, проживає тривалий час окремо. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивач вимушена звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини усих видів доходу відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій зазначила, що на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, де зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбудеякий час. Від спільного проживання сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданим Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), згідно якого батьком зазначено [PERSON] , мати [PERSON] , актовий запис №\~22 від 17.01.2023. Відповідно витягу з реєстру територіальної громади №\~2023/005629877 від 25.07.2023 [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Згідно штампу на сторінці №\~11 у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] також зареєстрована за вищезазначеною адресою. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України "Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини", ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.\~ст. 76 - 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, встановлено, що сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, відповідач визнав та не заперечує проти стягнення з нього на користь позивачки на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку (тобто до [INFO] ) аліментів, в розмірі 1/6 частини його доходів, починаючи з дня подачі позову до суду (тобто з 05.05.2025). Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved