Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат Іваненко К.О. звернувся до суду з позовом та просить скасувати рішення державного реєстратора Переяслав-Хмельницької РДА щодо державної реєстрації права власності за [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер 3223386401:01:014:0029, та на земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер 3223386401:01:014:0030, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер 3223386401:01:014:0029, та на земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер 3223386401:01:014:0030, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Посилається на\~те,\~що 16\~вересня 2023\~року між\~позивачем та\~ [PERSON] \~і [PERSON] \~був укладений\~Договір купівлі-продажу\~житлового будинку\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~що розташовані\~по [ADDRESS] .\~Договір був\~посвідчений приватним\~нотаріусом Бориспільського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Воробей\~О.М.\~та зареєстрований\~в реєстрі\~за №\~2142.\~Власниками вищезазначеного\~житлового будинку\~були [PERSON] \~(1/3\~частина).,\~ [PERSON] \~(2/3\~частини).\~З метою\~приватизації земельної\~ділянки,\~на якій\~розташований вищезазначений\~житловий будинок,\~позивач звернулася\~до землевпорядної\~організації,\~однак їй\~було відмовлено\~у виготовленні\~необхідної для\~приватизації документації\~в зв`язку\~із наявністю\~власника вищезазначеної\~земельної ділянки.\~Після звернення\~до продавців\~житлового будинку\~позивач з`ясувала,\~що у\~2011\~році відповідачем\~ [PERSON] ,\~яка є\~власницею сусіднього\~житлового будинку,\~в порушення\~норм чинного\~законодавства була\~приватизована земельна\~ділянка з\~кадастровим номером\~3223386401:01:014:0001,\~якій присвоєний\~№ 3-а\~та на\~якій розташований\~вищезазначений житловий\~будинок.\~Рішенням Переяслав-Хмельницького\~міськрайонного суду\~Київської області\~від 13\~липня 2011\~року було\~скасовано рішення\~24\~сесії 5\~скликання Пристромської\~сільської ради\~Переяслав-Хмельницького\~району Київської\~області №\~241\~від 26\~лютого 2009\~року,\~яким передано у приватну\~власність [PERSON] \~земельну ділянку,\~площею 0,25\~га,\~що розташована\~по [ADDRESS] ». Даним рішенням, з врахування ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2011 року, було визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 440815, виданим 16 липня 2009 року на ім`я [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку. Разом з тим, відповідач [PERSON] , скориставшись збереженим у неї вищезазначеним державним актом, ввела в оману державного реєстратора, який здійснив реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001, що розташована по [ADDRESS] , за нею. На підставі проведеної реєстрації інженером-землевпорядником [PERSON] була розроблена технічна документація для розподілу земельної ділянки, площею 0,25 га, на дві земельні ділянки, площами 0,10 га та 0,15 га, які пізніше були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вважає, що прийняття державним реєстратором рішення щодо державної реєстрації права власності [PERSON] на земельні ділянки на підставі нечинного на момент реєстрації державного акту про право власності на земельну ділянку, порушує її права на дану земельну ділянку. Ухвалою від 25 листопада 2024 року було відкрито провадження у даній справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (т.1, а.с.67). Крім того, даною ухвалою було постановлено витребувати у приватного нотаріуса Бориспільського нотаріального округу Київської області Воробей О.М. нотаріальну справу щодо купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , укладеного 16 вересня 2023 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 2142. 17\~грудня 2024\~року від\~відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов (а.с.109-115), відповідно до якого вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2011 року було скасовано державний акт серії ЯИ № 440815 від 06 липня 2009 року, а не державний акт серії ЯИ № 440815 від 06 листопада 2009 року. В той же час державний акт серії ЯИ № 440815 від 06 листопада 2009 року, на підставі якого за нею 15 липня 2020 року й було зареєстроване право власності на земельну ділянку, який є дійсним та ніким не оспорювався. Оскільки вона мала декілька державних актів з подібними серійними номерами, то вона вважала, що рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2011 року у справі № 2-619/2011 був скасований інший державний акт, а саме серії ЯМ № 440815 від 06 листопада 2009 року, тому вона не заперечувала проти задоволення позовних вимог в тій справі. При зверненні до державного реєстратора, який належним чином перевірив державний акт серії ЯИ № 440815 від 06 листопада 2009 року, за нею\~було зареєстроване\~право власності\~на земельну ділянку з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001, яка в подальшому була поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 3223386401:01:014:0029 та 3223386401:01:014:0030. Вважає свої дії щодо набуття права власності на вищезазначену земельну ділянку законними та правомірними. Позивачем не надано доказів порушенням реєстратором вимог чинного законодавства України при реєстрації вищезазначеної земельної ділянки, тому в даній справі має застосуватися принцип презумції правомірності права власності в частині реєстрації на її ім`я права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, зазначає, що на момент реєстрації її права власності на земельні ділянки позивач не набула права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] (16 вересня 2023 року). На момент укладення позивачем договору купівлі-продажу житлового будинку, земельна ділянка перебувала у володінні особи, яка не була продавцем даного житлового будинку, що стало причиною звернення до суду із даним позовом. Тому пред`явлення позивачем вимоги про скасування рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, що належить відповідачу на законних підставах, не є способом ефективного захисту прав позивача. Вважає, що в її діях не вбачається порушення прав позивача з врахуванням того, що відомості про реєстрацію земельної ділянки були внесені до реєстру задовго до набуття права власності позивачем на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Також вважає недоцільним застосування до спірних правовідносин положень ст.ст.120, 377 ЗК України, причому в редакції, яка на момент укладення договору купівлі-продажу житлового будинку втратила чинність. З посиланням на ст.81 ЦПК України зазначає, що доказування не може грунтуватися на припущеннях. Ухвалою від 27 січня 2025 року було закрите підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду (а.с.107). 07 лютого 2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшли пояснення (а.с.197-198), відповідно до яких вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В заяві посилається на те, що в договорі купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Воробей О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2142, було невірно визначено статус земельної ділянки шляхом зазначення відомостей про те, що земельній ділянці не присвоєно кадастрового номеру та вона є неприватизованою. Витребувані судом матеріали спадкової справи не містять доказів видачі третім особам свідоцтв про право на спадщину на спірну земельну ділянку.\~Зазначає,\~що на\~момент укладення\~ вищезазначеного\~договору купівлі-продажу\~земельна ділянка\~належала їй\~на праві\~приватної власності\~ не\~на підставі\~державного акту\~на землю\~серії ЯИ\~№ 440815\~від 06\~липня 2009\~року,\~а на\~підставі державного\~акту на\~землю серії\~ЯИ №\~440815\~від 06\~листопада 2009\~року.\~Треті особи\~по справі\~не мали\~належних прав на земельну ділянку з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001, тому за вищезазначеним договором купівлі-продажу житлового будинку до позивача не перейшло право власності на спірну земельну ділянку. 22\~квітня 2025\~року до\~суду від\~представника позивача\~адвоката Іваненка\~К.О.\~надійшло клопотання\~про долучення\~доказів (а.с.230-231),\~в якому\~він просить\~встановити додатковий\~строк для\~подання доказів\~та приєднати\~до матеріалів\~справи примірник\~Договору №\~226/23\~на технічну\~документацію із\~землеустрою щодо\~встановлення (відновлення)\~меж земельної\~ділянки від\~23\~вересня 2023\~року,\~укладеного між\~ТОВ «Регіонземсервіс»\~та [PERSON] \~та супровідний\~лист до\~нього.\~В зв`язку\~з тим,\~що примірник\~договору [PERSON] було втрачено, а копію договору було надано іншою стороною лише 22 квітня 2025 року після звернення позивача до суду із даним позовом, тому даний документ з поважної причини не міг бути доданий, як доказ, одночасно із подання позову до суду. 21\~травня 2025\~року до\~суду від\~відповідача [PERSON] \~надійшли пояснення\~(а.с.248-249),\~відповідно до\~яких вона\~заперечує проти\~приєднання до\~матеріалів справи\~вищезазначених доказів\~з посиланням\~на те,\~що представником\~позивача вони\~були подані\~з порушенням\~строків,\~встановлених ЦПК\~України.\~Зважаючи на\~неподання представником\~позивачаразом із клопотанням доказів здійснення позивачем оплати за Договором № 226/23 на технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки від 23 вересня 2023 року, акту приймання-передачі наданих послуг (акту виконаних робіт), факт виконання Договору відсутній, відсутні будь-які правові наслідки для сторін даного Договору. Вважає незрозумілим обставини, на підтвердження яких було подано дані докази. 16 липня 2025 року представник позивача адвокат Іваненко К.О. звернувся до суду із клопотанням про встановлення додаткового строку для подання доказів та їх приєднання до матеріалів справи, зокрема: повідомлення ТОВ «Регіонземсерівс» № 4 від 15 липня 2025 року (а.с.7-8). Вважає, що приєднання до матеріалів справи даного доказу необхідне для всебічного розгляду справи. 28 липня 2025 року від відповідача до суду надійшли пояснення (т.2, а.с.23-24), відповідно до яких она просить відмовити в задоволенні вищезазначеного клопотання, посилаючись на те, що дані докази були подані представником позивача з порушенням встановлених ЦПК України строків. Крім того, наголошує на відсутності в матеріалах справи копії технічної документації із землеустрою, виготовленої за Договором № 226/23 тд від 21 вересня 2023 року. Зазначає, що наявність розробленої технічної документації із землеустрою не є доказом наявності обставин, які вказують на порушення саме діями відповідача прав позивача. Вважає дане клопотання необгрунтованим, оскільки воно не містить посилання на поважність причин пропуску строку їх подання, не містить аргументованих пояснень важливості приєднання даного доказу до матеріалів справи. В судове засідання представник позивача адвокат Іваненко К.О. та позивач [PERSON] не з`явилися. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримають, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнає, просить відмовити в їх задоволенні в зв`язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю. Представник третьої особи Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволенні. Третя особа [PERSON] повідомлена належним чином, до суду не з`явилася, пояснень щодо спору, будь-яких заяв чи клопотань не направила. Судом встановлено наступне. Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 16 вересня 2023 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Воробей О.И. (реєстровий номер 2142), позивач [PERSON] придбала у [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] (т.1, а.с.12-13). Також в даному договорі зазначено, що земельна ділянка, площею 0,1660 га, на якій знаходиться вищезазначений житловий будинок, не є приватизованою. 18 грудня 2009 року [PERSON] та [PERSON] набули права власності кожна на 1/3 даного житлового будинку в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] (т.1, а.с.14-19). Крім того, відповідач [PERSON] набула право власності на 1/3 частину вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на підставі ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2012 року (т.1, а.с.20). Відомості про реєстрацію права власності за [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , були внесені 04 червня 2013 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 1180220 (т.1, а.с.21). Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2011 року по справі № 2-619/2011 р., з врахуванням ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2011 року про виправлення описки, було задоволено позов [PERSON] до Пристромської сільської ради, [PERSON] , треті особи: Управління земельних ресурсів у Переяслав-Хмельницькому районі, [PERSON] , [PERSON] про скасування рішення та державного акту про право власності на земельну ділянку (т.1, а.с.22-23). Даним рішенням було скасовано рішення 24 сесії 5 скликання Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 241 від 26 лютого 2009 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки, площею 0,2500 га, що розташована по [ADDRESS] . Також даним рішенням було визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 440815 від 06 липня 2009 року, вданий на ім`я [PERSON] , на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, площею 0,2500 га, що розташована по [ADDRESS] . Позивачем до позовної заяви додано копію Державного акту серії ЯИ № 440815, виданого 06 липня 2009 року та зареєстрованого 06 листопада 2009 року стосовно належності відповідачу [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001 (т.1, а.с.24). Рішенням 22 сесії 6 скликання Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 154 від 17 жовтня 2013 року було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у сумісну власність [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки, що розташована на території Пристромської сільської ради по [ADDRESS] (т.1, а.с.25). Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с.26-27) власником земельних ділянок, площами 0,1 га та 0,15 га, з кадастровими номерами 3223386401:01:014:0029 та 3223386401:01:014:0030, що розташовані по [ADDRESS] , є [PERSON] . Як підставу для державної реєстрації права власності зазначено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 440815, виданий 06 листопада 2009 року. Дані обставини підтверджуються й копіями документів, на підставі яких 16 вересня 2023 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Воробей О.М. було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрований в реєстрі за № 2142 (т.1, а.с.74-108). На запит представника позивача адвоката Іваненка К.О. Головне управління Держгеокадастру к м.Києві та Київській області надало відповідь № 29-10-0.331-5585/24 від 07 червня 2024 року (т.1, а.с.28), відповідно до якої за інформацією Відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг ГК Держгеокадастру у м.Києві та Київській області, згідно з даними НКС ДЗК, відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами 3223386401:01:014:0029 та 3223386401:01:014:0030 були внесені на підставі Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, розробленої [PERSON] у 2020 році. До позову позивачем додано копію технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] (т.1, а.с.29-55). Замовником виготовлення документації зазначено [PERSON] , виконавцем робіт Устич Л.А. З технічної\~документації вбачається,\~що земельна\~ділянказ кадастровим номером 3223386401:01:014:0001 на підставі Державного акту серії ЯИ № 440815, виданого 06 липня 2009 року та зареєстрованого 06 листопада 2009 року, зареєстрована за відповідачем [PERSON] 08 травня 2020 року, за заявою останньої розподілена на дві земельні ділянки. В заяві [PERSON] вказала, що є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001, що підтверджується Державним актом серії ЯИ № 440815, виданого 06 листопада 2009 року управлінням земельних ресурсів. Із супровідного листа ТОВ «Регіонземсервіс» від 22 квітня 2025 року (т.1, а.с.232) вбачається, що на адресу [PERSON] була направлена копія Договору № 226/23 від 21 вересня 2023 року на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по [ADDRESS] . 21 вересня 2023 року між ТОВ «Регіонземсервіс» та [PERSON] був укладений Договір № 226/23 тд на технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (т.1, а.с.233-235). Із листа ТОВ «Регіонземсервіс» № 4 від 16 липня 2025 року (т.2, а.с.13), адресованого на ім`я позивача, вбачається, що на підставі Договору № 226/23 від 21 вересня 2023 року була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по [ADDRESS] . Разом з тим, внесення інформації в національну кадастрову систему про земельну ділянку є неможливим в зв`язку з перебуванням земельних ділянок з кадастровими номерами 3223386401:01:014:0029 та 3223386401:01:014:0030 в приватній власності іншої особи. Суд приймає до уваги подані докази, на підставі яких встановлені дані обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Позивач пред`явила позовні вимоги про скасування державної реєстрації на спірні земельні ділянки до особи ( [PERSON] ), за якою право власності на такі земельні ділянки зареєстровано, що є вірним та відповідає правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 та від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц, за змістом яких спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та стосовно якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Державний реєстратор не може бути належним відповідачем у такому спорі. Щодо права на звернення до суду з таким позовом саме позивачем, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Рішенням суду від 13 липня 2011 року, з урахуванням ухвали суду від 19 жовтня 2011 року, визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку № 440815 від 06.07.2009 та скасовано його державну реєстрацію. Позов було подано [PERSON] (третьою особою у даному позові) як власником будинку, права якого було порушено тим, що будинок знаходився на спірній земельній ділянці, право власності на яку повністю на підставі вищезазначеного державного акта було зареєстровано за [PERSON] (відповідачем в даній справі). При чому, слід відмітити, що [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, що дає підстави стверджувати, що вона не заперечувала проти підстав позову. Після цього, [PERSON] та [PERSON] , треті особи в даній справі, розпочали процедуру приватизації закріпленою за їхнім будинком земельної ділянки. Позивач в даній справі [PERSON] стала власником належного [PERSON] та [PERSON] будинку на підставі договору купівлі-продажу Як власник будинку вона звернулася у встановленому законом порядку до відповідних органів по питанню завершення приватизації, яку розпочали попередні власники будинку, земельної ділянки, на якій будинок розміщено, та реєстрації права власності на таку земельну ділянку за собою. Однак їй було повідомлено, що земельна ділянка, на якій розміщено будинок, перебуває у приватній власності іншої особи відповідача [PERSON] . При цьому, таке право власності за собою [PERSON] зареєструвала на підставі Державного акта із серією та номером, які є ідентичними тим, які мав державний акт, який було визнано недійним рішенням суду за позовом бувших власників будинку. Зважаючи на вищезазначене в сукупності, суд вважає, що наявне право власності відповідача на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, належний на час звернення до суду позивачеві, порушує права останньої і є підставою звернення до суду за їх захистом. При цьому суд зазначає, що формування в подальшому земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб. Зважаючи на зміст позовних вимог та підстави позову, суд вважає, що для повного та об`єктивного вирішення справи необхідно достеменно з`ясувати питання, який державний акт став підставою реєстрації права власності за [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001, яка в подальшому була розділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 3223386401:01:014:0029 та 3223386401:01:014:0030. З досліджених судом копій рішення суду від 13 липня 2011 року та ухвали суду про виправлення описки від 19 жовтня 2011 року вбачається, що було визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 440815 від 06.07.2009, виданий на ім`я [PERSON] , та скасовано його державну реєстрацію. Також, скасовано рішення № 241\~від 26.02.2009\~24\~сесії 5\~скликання Пристромської\~сільської ради про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки. Рішення та ухвала суду набрали законної сили, ніким, в тому числі й [PERSON] , не оскаржувалися. Подана позивачем копія Державного акта на право власності на земельну ділянку як такого, що був визнаний недійсним рішенням суду, містить наступну інформацію: серія ЯИ\~№ 440815,\~06.07.2009 зареєстрований управлінням земельних ресурсів у Переяслав-Хмельницькому районі, 06.11.2009 реєстратором; виданий на ім`я [PERSON] ; підстава видачі: рішення № 241 від 26.02.2009 24 сесії 5 скликання Пристромської сільської ради; кадастровий номер земельної ділянки 3223386401:01:014:0001. З копії Державного акта на право власності на земельну ділянку, який міститься в матеріалах технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки [PERSON] (копія подана безпосередньо [PERSON] як додаток до її заяви про виконання робіт щодо поділу земельної ділянки) вбачається, що він містить наступну інформацію: серія ЯИ\~№ 440815,\~06.07.2009 зареєстрований управлінням земельних ресурсів у Переяслав-Хмельницькому районі, 06.11.2009 реєстратором; виданий на ім`я [PERSON] ; підстава видачі: рішення № 241 від 26.02.2009 24 сесії 5 скликання Пристромської сільської ради; кадастровий номер земельної ділянки 3223386401:01:014:0001. З копії нотаріально завіреної заяви [PERSON] (міститься у технічній документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки), датованої 05 травня 2020 року, вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001 на підставі\~Державного акта\~на право\~власності на\~земельну ділянку серії ЯИ № 440815,\~виданого 06.11.2009. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка міститься у технічній документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки) вбачається, що [PERSON] станом на 15 травня 2020 року є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001, дата державної реєстрації права 08 травня 2020 року, підстава реєстрації права власності - Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 440815, виданого 06.11.2009. Відповідно до ч. 1 ст.126 ЗК України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Форма Державного акта на право власності на земельну ділянку (на час видачі державного акта відповідачу [PERSON] ) була затверджена постановою КМУ від 2 квітня 2002 р. N 449 Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою. Відповідно до вищезазначеної постанови, державний акт містить, зокрема, серію та номер, ПІП особи (на ім`я якої видано), підстава видачі (зокрема, дата прийняття і номер рішення органі місцевого самоврядування), дати реєстрації, кадастровий номер. Порядок складання Державного акта (станом на 2006 рік) було врегульовано нормами Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затв. наказом Державного комітету України по земельних ресурсах N 43 від 04.05.99. Відповідно до розд. 4 Інструкції, бланк державного акта є документом суворого обліку. Відповідно до ст. 1 закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Отже, проаналізувавши в сукупності вищезазначені законодавчі акти, суд дійшов висновку, що серія в поєднанні з номером державного акта є його унікальним позначенням (ідентифікатором), що відрізняє від інших державних актів, не повторюється та ідентифікує. Кадастровий номер земельної ділянки є також індивідуальною його ознакою, яка не повторюється. Отже, рішенням суду від 13 липня 2011 року було визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ\~№ 440815 від 06.07.2009, виданий на ім`я [PERSON] , та скасовано його державну реєстрацію. Також, скасовано рішення № 241\~від 26.02.2009 24 сесії 5 скликання Пристромської сільської ради. Рішення суду стосувалося земельної ділянки з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001. Державну реєстрацію права власності на своє ім`я на земельну ділянку з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001 [PERSON] здійснила 08 травня 2020 року на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 440815, виданого 06.11.2009. З копій такого Державного акта вбачається, що на ньому містяться декілька дат: 06.097.2009 (зазначено у рішенні суду) зареєстровано у сільській раді, 03.07.2009 управління земельних ресурсів та 06.11.2009 (зазначено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) реєстрація реєстратором. Таким чином, проаналізувавши в сукупності державний акт, який було визнано недійсним рішенням суду, та державний акт, який став підставою реєстрації права власності на земельну ділянку за відповідачем в держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зважаючи на наявні в них однакові (ідентичні) елементи (інформацію), в тому числі й ті, які є унікальні та не можуть повторюватися серія та номер, підстава видачі (номер та дата рішення сільської ради), кадастровий номер земельної ділянки, ПІП власника та інші дані (цільове призначення, розмір) суд констатує, що це один й той самий державний акт і стосується однієї й тієї ж земельної ділянки. При цьому, не зазначення в рішенні суду дати 06.11.2009 (одна з трьох дат, які зазначені у державному акті) не спростовує цього факту. Також суд констатує, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 440815 від 06.07.2009, виданий на ім`я [PERSON] , визнано недійним та скасовано його державну реєстрацію. Також, скасовано рішення № 241 від 26.02.2009 24 сесії 5 скликання Пристромської сільської ради. Рішення суду набрало законної сили та ніким, в тому числі й [PERSON] , не оскаржувалося. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в ред. на час внесення відомостей про реєстрацію 08 травня 2020 року) встановлені підстави для державної реєстрації права власності на майно. Пунктом 8 цієї частини, як підставу державної реєстрації права власності на земельні ділянки, вказано державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку або державні акти на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року. Така ж підстава (державний акт) вказана у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно як підстава для державної реєстрації за відповідачем [PERSON] 08 травня 2020 року права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001. Відповідно до приписів частини третьої статті 10 Закону державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. У відповідності до ч. 8 ст. 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в ред. на час подачі позову та ухвалення рішення) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. Отже, у розумінні положень наведеної норми наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. Така правова позиція висловлена й у постанові Верховного Суду від 27 червня 2024 року у справі № 380/18933/21. Отже, станом на 08 травня 2020 року, на момент реєстрації за відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001, підстава такої реєстрації Держаний акт був вже недійним. При цьому й рішення органу місцевого самоврядування (сільської ради), на підставі якого видано такий державний акт, також вже було скасовано. Наслідки недійсності державного акта полягають у тому, що такий акт не створює юридичних наслідків, окрім тих, що стосуються його недійсності. В подальшому, за заявою відповідача [PERSON] здійснено розділ земельної ділянки з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001 на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 3223386401:01:014:0029 та 3223386401:01:014:0030, право власності на які, як окремі об`єкти, зареєстровано за відповідачем. Отже, оскільки право власності за відповідачем на земельні ділянки з кадастровими номерами 3223386401:01:014:0029 та 3223386401:01:014:0030 зареєстровано в результаті розділу земельної ділянки з кадастровим номером 3223386401:01:014:0001, право власності на яку було зареєстровано за відповідачем на підставі недійсного державного акта, таке рішення підлягає до скасування. І з моменту набрання рішення законної сили про це право власності відповідача [PERSON] на земельні ділянки з кадастровими номерами 3223386401:01:014:0029 та 3223386401:01:014:0030 припиняється. Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст.377 ЦК України, ст. 126 ЗК України, ст. 1, 2, 10, 18, 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», СТ. 1, 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»,

Outcome: approved