Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося з позовом, в якому зазначає, що 21.01.2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» і [PERSON] був укладений договір № 445160-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 21.01.2022 року було направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 445160-КС-001 про надання кредиту, яку відповідач того ж дня прийняла (акцепт). ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-3374 на номер телефону [NUMBER] , який було вказано у анкеті/особистому кабінеті, котрий позичальником було введено/відправлено. За умовами укладеного договору відповідач отримала від позичальника ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» грошові кошти у розмірі 20 000 грн, зобов`язавшись повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит (разом - Договір). Сторонами визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,867325 процентів за кожен день користування кредитом. Сторони в п. 3 Договору кредиту погодили графік платежів, яким визначено розмір і дату внесення позичальником платежів. Товариство свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надавши позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , вказану позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Також 25.01.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» і [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до Договору № 445160-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, що підписана у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до додаткової угоди відповідач отримала додатково кредит у сумі 10 000 грн. Комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту, 1500 грн. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 445160-КС-001 належним чином не виконала, здійснивши часткову оплату на загальну суму 10 920 грн. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань станом на 10.04.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 66 888,22 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 29 739,80 грн., заборгованості за процентами 36 369,54 грн., заборгованості за комісією 778,88 грн. Отже, посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за укладеним договором, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 445160-КС-001 про надання кредиту від 21.01.2022 в розмірі 66 888,22 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 червня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Представника позивача надала заяву про розгляд справи в її відсутність. В свою чергу, відповідач повідомлялася про розгляд справи за своїм зареєстрованим місце проживання, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим справа вирішується на підставі наявних даних та доказів у відсутність відповідача. Відповідно до частини 4 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 268 ЦПК України). Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що 21 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» і [PERSON] в електронній формі був укладений договір № 445160-КС-001 про надання кредиту в розмірі 20 000 грн на строк 24 тижні до 08.07.2022. Процентна ставка фіксована 0,86732500 на день. Орієнтовна загальна вартість кредиту 44 040 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 3617,04 %. Згідно з умовами договору позичальник був зобов`язаний здійснювати щомісячний платіж у розмірі 3670 грн. 25.01.2022 25.01.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» і [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до Договору № 445160-КС-001. Відповідно до додаткової угоди відповідач отримала додатково кредит у сумі 10 000 грн. Комісія за зміну умов договору склала 1500 грн. Сторони погодили, що сума отриманого кредиту становить 30 000 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту 65594,22 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 4353,12 %. На підтвердження укладення кредитного договору та отримання кредиту позивач надав суду візуальну форму послідовності дій клієнта, анкету клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи), інформаційну довідку технологічного оператора про проведення транзакції, фотокартку особи позичальника та інші відомості. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 10.04.2023 заборгованість відповідача складає 66 888,22 грн., з яких: 29 739,80 грн. - основна сума боргу, 36 369,54 грн. - заборгованість за відсотками, 778,88 грн. - заборгованість за комісією. При вирішенні спору між сторонами суд виходить із того, що відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 3 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч. 6 ст. 11 Закону). За змістом ч. 11 ст. 11 Закону покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено. В силу ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає доведеним, що відповідач, уклавши договір споживчого кредиту в електронній формі на погоджених умовах, свої зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів та комісії, передбаченої договором, не виконала, що підтверджується наявною заборгованістю. Так, згідно з розрахунком заборгованості станом на 10.04.2023 заборгованість за кредитним договором складає 66 888,22 грн., з яких: 29 739,80 грн. - основна сума боргу, 36 369,54 грн. - заборгованість за відсотками, 778,88 грн. - заборгованість за комісією. Доказів на спростування існуючої заборгованості або її конкретного розміру відповідач суду не надала, умови договору не оспорювала. Ураховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 445160-КС-001 від 21.01.2022 року у вищевказаному розмірі. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Згідно з частиною 1 статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved