Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

30.10.2024\~позивач звернувся\~до Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 22.10.2024 об 11:30 годині до Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшов лист від КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» Одеської обласної ради від 22.10.2024 № 1030/34-С, про те, що 22.10.2024 до відділення анестезіології та інтенсивної терапії у супроводі батька бригадою швидкої медичної допомоги було доставлено новонароджену дитину, [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Діагноз: синдром жорстокого поводження з дитиною. Важкий забій головного мозку. Субарахноїдальний крововилив. Набряк мозку, забій обох легенів. Консолідовані переломи ребер (давні). Дитина доставлена у вкрай важкому стані, переведена на апарат штучної вентиляції легень. На підставі клопотання Служби у справах дітей Одеської міської ради від 23.10.2024 №\~07/10403, про невідкладене відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] та новонародженої [PERSON] , [INFO] , у матері, [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав, Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради було видано Розпорядження від 23.10.2024 № 748. 31.10.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 18.12.2024 від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог та залучення співвідповідача у справі, у якій він просить суд: - залучити до участі у справі в якості відповідача [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , перебуває у ДУ Одеський слідчий ізолятор; В подальшому розглядати справу за наступними позовними вимогами: -Відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] та новонароджену [PERSON] , [INFO] у матері, [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав; -Відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] у батька, [PERSON] , [INFO] ; -Стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] та новонародженої [PERSON] , [INFO] на користь установи чи фізичної особи - опікуна (піклувальника), на утриманні кого будуть знаходитися діти у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягненням малолітнім [PERSON] , [INFO] та новонародженої [PERSON] , [INFO] повноліття або до повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] та новонародженої [PERSON] , [INFO] , до матері, [PERSON] , [INFO] ; -Стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , на користь установи чи фізичної особи опікуна (піклувальника), на утриманні кого будуть знаходитися діти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягненням малолітнім [PERSON] , [INFO] повноліття або до повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] , до батька [PERSON] , [INFO] . 27.12.2024 ухвалою суду клопотання представника позивача про залучення у якості співвідповідача [PERSON] до участі у справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено. Залучено [PERSON] до участі у справі у якості співвідповідача. Заяву представника про збільшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду. В подальшому вирішено розглядати справу з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог. 03.06.2025 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 29.07.2025 сторони в судове засідання не з`явились. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення повістки до слідчого ізолятору, отримано одержувачем. З`явитись не може, оскільки перебуває у СІЗО. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У ч. 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч.ч. 1-7 ст. 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Судом встановлено, що малолітній [PERSON] народився [INFO] (повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 2383 від 18.10.2022, місце державної реєстрації Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Новонароджена [PERSON] народилась [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1504 від 13.08.2024, місце державної реєстрації Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 22.10.2024 о 11:30 годині до Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшов лист від КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» Одеської обласної ради від 22.10.2024 №\~1030/34-С, про те, що 22.10.2024 до відділення анестезіології та інтенсивної терапії у супроводі батька бригадою швидкої медичної допомоги було доставлено новонароджену дитину, [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Діагноз: синдром жорстокого поводження з дитиною. Важкий забій головного мозку. Субарахноїдальний крововилив. Набряк мозку, забій обох легенів. Консолідовані переломи ребер (давні). Дитина доставлена у вкрай важкому стані, переведена на апарат штучної вентиляції легень. Відповідно до вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII та Постанови Кабінету Міністрів України «Порядок взаємодії суб?єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству і насильству за ознакою статті» від 22.08.2018 № 658 спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради спільно з фахівцем відділу з питань запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильства за ознакою статі Центру соціальних служб Одеської міської ради та інспектором СЮП ОРУП № l ГУНП в Одеській області з метою захисту прав та законних інтересів дитини та з?ясування обставин здійснено негайний виїзд за адресою проживання родини вказаного у листі КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» Одеської обласної ради. За результатами комісійного виїзду за адресою проживання родини, було з?ясовано від конс?єржа будинку, що мати [PERSON] з другою дитиною [PERSON] , [INFO] на кареті швидкої медичної допомоги поїхала до лікарні. Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради був здійснений негайний виїзд за місцем перебування дітей ООДКЛ Одеської обласної ради. Під час відвідування зазначеного медичного закладу встановлено, що другу дитину, [PERSON] , [INFO] , у супроводі матері дитини [PERSON] , [INFO] , було госпіталізовано до відділення ортопедії ООДКЛ Одеської обласної ради з діагнозом: синдром жорстокого поводження з дитиною, повторний закритий перелом лівого стегна зі зміщенням. Забій та ссадини лиця. За результатами бесіди з матір?ю дітей, [PERSON] , яка відмовилася від надання будь-яких письмових пояснень, стало відомо, що вона не била дітей, фізичне насильство здійснював її співмешканець, [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання її родини, а саме: [ADDRESS] . Відповідно до п.п. 5, 9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 № 585, 22.10.2024 було проведено оцінку рівня безпеки малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та новонародженої дитини, [PERSON] , [INFO] та складені відповідні акти. Відповідно до актів проведення оцінки рівня безпеки дітей, малолітнього [PERSON] , [INFO] та новонародженої дитини, [PERSON] , [INFO] від 22.10.2024, було встановлено, що проживання дітей в родині [PERSON] , [INFO] , загрожує їх життю та здоров?ю. В актах проведення оцінки рівня безпеки дітей спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради та лікарем, зазначено, що діти мають низький рівень гігієни у зв?язку з недоглядом та занедбаністю, поруч з дитиною відчувається неприємний запах, діти одягнуті в брудний одяг. Висновок щодо рівня безпеки дуже небезпечно. За інформацією Одеського районного управління поліції № 1 відділення № 5 ГУНП в Одеській області дана подія була внесена до реєстру досудових розслідувань за ознаками ст. 121 ч. 1 КК України. З метою вжиття невідкладних заходів для забезпечення безпеки дітей, малолітнього [PERSON] , [INFO] та новонародженої дитини [PERSON] , [INFO] , діти були залишені в КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» Одеської обласної ради, де вони на даний час перебувають та проходять курс стаціонарного лікування. На підставі клопотання Служби у справах дітей Одеської міської ради від 23.10.2024 №\~07/10403, про невідкладене відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] та новонародженої [PERSON] , [INFO] , у матері, [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав, Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради було видано Розпорядження від 23.10.2024 № 748. Згідно з п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. За змістом ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України"). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України). Основні підстави для відібрання дитини зазначені у ч. 1 ст. 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній ч. 1 ст. 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 402/428/16-ц. Судом встановлено, що відповідно до актів проведення оцінки рівня безпеки дітей, малолітнього [PERSON] , [INFO] та новонародженої дитини, [PERSON] , [INFO] від 22.10.2024, було встановлено, що проживання дітей в родині відповідачів загрожує їх життю та здоров?ю. В актах проведення оцінки рівня безпеки дітей спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради та лікарем, зазначено, що діти мають низький рівень гігієни у зв?язку з недоглядом та занедбаністю, поруч з дитиною відчувається неприємний запах, діти одягнуті в брудний одяг. Висновок щодо рівня безпеки дуже небезпечно. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про невідкладне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] та новонародженої [PERSON] , [INFO] у матері, [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав та невідкладне відібраня малолітнього [PERSON] , [INFO] у батька, [PERSON] , [INFO] без позбавлення батьківських прав. При цьому суд акцентує, що можливість передачі дітей бабі, діду, або іншим родичам відсутня, оскільки [PERSON] у судовому засіданні зазначала про те, що мати відповідачки [PERSON] перебуває на окупованій території у Херсонській області. Відповідно до ч.ч. 1-2 статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановивши викладені обставини справи, оцінивши всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] , на користь установи чи фізичної особи - опікуна (піклувальника), на утриманні кого будуть знаходитися діти аліментів у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, а надалі продовжити стягнення у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнення з [PERSON] аліментів на утриманні кого будуть знаходитися діти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.\~191\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст.\~3\~Закону України\~«Про судовий\~збір» ухвалою суду від 31.10.2024 позивача було звільнено від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» становить по 6 056,00 грн з кожного.

Outcome: partial