Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція\~з повернення\~боргів» в особі представника звернулося до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором позики №3741774 в розмірі 15439,50 грн., з яких 7600,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7839,50 грн. сума заборгованості за відсотками та понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що 20 жовтня 2020 року між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено Договір Позики №3741774, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора Згідно з п.1 договору позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 14.06.2021 між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція\~з повернення\~боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція\~з повернення\~боргів» за плату належні йому Права вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція\~з повернення\~боргів» приймає належні ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №5 від 21.09.2021 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, позивач набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15439,50 грн., з яких 7600,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7839,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином, відповідача має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики №3741774 в розмірі 15439,50 грн., з яких 7600,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7839,50 грн. сума заборгованості за відсотками. 03.06.2025 представником відповідача адвокатом Сікорською І.С. подано відзив на позовну заяву, згідно якої остання просить відмовити у задоволенні позову, з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. В матеріалах справи відсутні реєстри прав грошових вимог та акт прийому - передачі. Витяг з реєстру боржників до договору факторингу не є належним та допустимим доказом переходу права вимоги до позивача оскільки не є реєстром, підписаним обома сторонами договору, а фактично є набраним позивачем текстом, підписаним одноособово представником позивача, який подав позов до суду. Звертає увагу на те, що позивачем не надано, а матеріали справи не містять доказів на підтвердження оплати переходу права грошової вимоги до позивача за договорами факторингу. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, зокрема копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку, тощо, на підтвердження перерахування на рахунок [PERSON] грошових коштів за кредитними договорами. [PERSON] не отримувала грошових коштів за кредитними договорами. При цьому, договір про надання фінансового кредиту у тому числі інформація щодо умов кредитування, паспорт споживчого кредиту не містять реквізитів платіжної банківської картки відповідача, на яку, у відповідності до умов кредитних договорів мали бути перераховані кредитні кошти. Відсутність в документах, які були складені під час укладення відповідачем з кредиторами договорів про надання фінансового кредиту реквізитів платіжної банківської картки відповідача [PERSON] унеможливлює виконання взятих кредиторами на себе зобов`язань за вказаними договорами щодо перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів. На підтвердження наявності у відповідача заборгованості до позовної заяви було надано розрахунок заборгованості, який містить лише загальну вартість несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми щомісячного платежу, суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків. З наданих позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» додатків до позовної заяви, неможливо встановити отримання відповідачем від кредитодавця кредитних коштів, дійсний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, періоди за які така заборгованість була нарахована, суми та часу внесення відповідачем платежів тощо. Також, оскільки заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами не є співрозмірною сумі кредиту, суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, тому розмір процентів підлягає зменшенню. 09.06.2025 представником позивача подано відповідь на відзив, згідно якого представник позивача просить позовні вимоги задоволити повністю, обгрунтовуючи тим, що Договір позики був укладені з позичальником [PERSON] в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявки на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання договорів. Звертають увагу суду, що без здійснення вказаних дій відповідачем зазначений договір не був би укладений між сторонами. Позивачем доведено факт укладання Відповідачем кредитних договорів/договору позики в електронній формі, тому позовні вимоги Позивача є законними та обгрунтованими, а Відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики та кредитів за електронним договором є обов`язковим. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечивши позовні вимоги. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, відповідач суду не заявив. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісними, ані перед новим кредитором відповідач також суду не надав. Відповідачем при підписанні Кредитних договорів та Договорів Позики не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження ним всіх умов нарахування відсотків зазначеного договору. Позивач вважає, що надані суду докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту укладання Кредитних договорів та Договорів Позики між Відповідачем та Первісним кредитором, та для обгрунтування розміру заборгованості Відповідача, вказаної у позовні заяві. Розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів. Відсотки, які просить стягнути Позивач, нараховані за понадстрокове користування кредитом, за відсотковою ставкою передбаченою Кредитним договором. Крім того, позивачем до позовної заяви надано саме витяг Договору факторингу та реєстр боржників за кредитним договором, оскільки реєстр боржників по кредитному договорі містить інформацію щодо заборгованості інших фізичних осіб, що є персональними даними та не підлягають розголошенню відповідно до законодавства. Водночас Позивач разом з позовною заявою надав суду належним чином завірені копії документів, що свідчать про належні правові підстави для переходу права вимоги до Відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно відповіді на відзив, представник позивача просить розгляд даної справи проводити без участі їхнього представника, позовні вимоги просить задовльнити в повному обсязі. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, згідно поданого відзиву представник відповідача просить розглянути справу без участі сторони відповідача. Відповідно до вимог\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України). Судом встановлено, що 20.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №3741774 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (надалі - договір) (а.с.5 на звороті). [PERSON] для підписання договору позики №3741774 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 20.10.2020 було надано наступний одноразовий ідентифікатор YtIW5hLLp1. Відповідно до п.1 договору, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Згідно п.2 договору, параметри та умови позики, порядок і графік повернення позики та сплати процентів: Сума позики 7600,00 грн., строк позики (строк договору) 30 днів, процентна ставка (базова)/день - 1,60% (фіксована). Дата надання позики 20.10.2020, дата повернення позики (останній день) 19.11.2020. Денна процентна ставка/день, %, застосовується у відповідності до умов програми лояльності 1,00%, Знижена процентна ставка/день 0,64%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною), за день, % - 2,7%, орієнтовна річна процентна ставка % - 233,60%, орієнтовна загальна вартість позики у грн. 9059,20 грн.. Згідно п.3 договору проценти за цим договором нараховується щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Відповідно до п.4 договору, підписанням цього договору позичальник підтверджує зокрема, що: Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license, з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг (п.4.1 договору). Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на сайті https://mycredit.ua/documents-license (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) йому зрозумілі (п.4.2 договору). Відповідно до п.5 договору, цей договір укладено дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційного-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписанню накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Згідно п.8 договору, позичальник несе повну відповідальність перед позикодавцем за повернення позики, сплату процентів та належне виконання зобов`язань за цим договором усім своїм майном. Сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань, передбачену положеннями цього договору, правил та чинного законодавства. Вказаний договір також містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника [PERSON] , дата народження, її реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер паспорта, адресу місця реєстрації, номер телефону, а також номер рахунку - [NUMBER] . Відповідно до паспорту позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) Інформація, яка надається споживачу відповідно до Закону України «Про споживче кредитування (а.с.5), який підписаний [PERSON] шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором YtIW5hLLp1, у такому зокрема зазначено: тип кредиту позика (на умовах повернення позики в кінці строку позики), сума/ліміт кредиту 7600,00 грн., строк кредитування 30 днів, процентна ставка/день 0,64%, річна процентна ставка - 233,60%, загальні витрати за кредитом 1459,20 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (в т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 9059,20 грн., реальна річна процентна ставка 233,60%, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 2,7% в день, з першого дня понадстрокового користування позичкою (частиною). Як вбачається із інформації, наданою АТ «Приват Банк» (лист-повідомлення) встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку, номер якої збігається з номером, який [PERSON] надала Товариству з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», а також на номер рахунку за цією карткою 20.10.2020 зараховано переказ у сумі 7 600,00 грн. (а.с.141). Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №3741774 від 20.10.2020 року, за період з 21.09.2021 по 31.12.2024, станом на 31.12.2024 заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 15439,50 грн., з яких 7600,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7839,50 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.12). При цьому, із наданої позивачем таблиці розрахунків вбачається, що за період з 20.10.2020 по 21.09.2021, [PERSON] було сплачено коштів на виконання умов вищевказаного договору в загальному розмірі 15240,18 грн. (а.с.115-121). 14.06.2021 між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція\~з повернення\~боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, додаткові угоди №2 від 28.07.2021, №5 від 21.09.2021 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, а також Акт прийому-передачі реєстру Боржників №5 від 21.09.2021 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.6-10, 107-111), за умовами яких фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, права на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрі Боржників, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору (пункт 1.1. Договору). Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Божника відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру до боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п.1.2 Договору). На виконання вимог договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція\~з повернення\~боргів» було сплачено ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» грошові кошти в розмірі 3\~527\~559,82 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №17494 від 22.09.2021 (а.с.114). Відповідно до витягу з Реєстру боржників №5 від 21.09.2021 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція\~з повернення\~боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №3741774 в розмірі 15439,50 грн., з яких 7600,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7839,50 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.11, 112-113). Враховуючи вищевикладене, із наявних матеріалів справи вбачається, що кредитором по виконанню зобов`язань боржника [PERSON] за договором позики №3741774 від 20.10.2020 року, відповідно до укладеного договору факторингу виступає позивач. Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений\~зокрема Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12\~Закону\~України\~«Про\~електронну\~комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ч.1\~ст.641\~ЦК\~України\~пропозицію\~укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього\~договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1\~статті 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1\~ст.612 ЦК України\~визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Суд не бере до уваги доводи представника відповідача стосовно того, що у матеріалах справи відсутні й суду не надано будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування кредитних коштів за вищезазначеним договором позичальнику, оскільки як зазначалось вище факт перерахування [PERSON] кредитних коштів в розмірі 7600,00 грн. на банківський рахунок останньої, який вказаний нею у договорі позики №3741774 від 20.10.2020, підтверджується випискою по рахунку (банківська картка [NUMBER] ). Також суд критично відноситься до твердження представника відповідача про те, що позивачем не надано, а матеріали справи не містять доказів переходу права грошової вимоги до позивача за договором факторингу, оскільки наявні у матеріалах справи договір факторингу, реєстр боржників та витяги з нього, підтверджують належний перехід права вимоги (до відповідача як боржника за кредитним договором) від первісного кредитора ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» до нового кредитора\~ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», тобто останній є належним позивачем у цій справі. За умовами згаданого договору факторингу (пункт 1.2. Договору) саме в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників відбувається перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до Божників та Фактор набуває відповідні права вимоги. Наявний у матеріалах справи акт прийому-передачі реєстру Боржників, який підписаний сторонами 21.09.2021, засвідчує обставину переходу 21.09.2021 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» як Нового кредитора прав вимоги до боржників, наявних у відповідному реєстрі. Крім того, не заслуговують на увагу і твердження представника відповідача про те, що позивачем сплачено кошти за Договором факторингу, як того вимагає Закон, оскільки як зазначалось вище у матеріалах справи наявна відповідна платіжне доручення про сплату ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» плати згідно з умовами Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. Одночасно, вирішуючи питання правомірності нарахування заборгованості за відсотками за договором №3741774 від 20.10.2020, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. У частині 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до приписів частини 4 статті 263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так,\~у постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 28\~березня 2018\~року у\~справі №\~444/9519/12-ц\~(провадження\~№14-10цс18)\~відступлено від\~висновку Верховного\~Суду України,\~викладеного у\~постанові від\~02\~грудня 2015\~року у\~справі №\~6-249цс15,\~та зроблено\~висновок,\~що «за\~змістом статті\~526,\~частини першої\~статті 530,\~статті 610\~та частини\~першої статті\~612\~ЦК України\~для належного\~виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». У постанові від 04.02.2020 року у справі №\~912/1120/16\~(провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду вже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором відсотки припиняється після спливу визначеного договором строку дії договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як вказувалось вище, позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку, а саме за період за період з 20.10.2020 по 31.12.2024 у розмірі - 15439,50 грн., з яких 7600,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7839,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Одночасно, вищевказаним договором позики №3741774 від 20.10.2020 сторони встановили строк кредитування 30 днів до 27.12.2022, а відтак саме протягом даного строку первісний кредитор мав право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки. Таким чином, розмір заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за договором позики №78412237\~від 18.03.2023становитиме станом на 19.11.2020, тобто за 30 днів користування позикою у розмірі 3648,00 грн. (7600 сума позики)*30*1,6% = 3648,00 грн. При цьому, суд не приймає до уваги інші, визначені у договорі процентні ставки (Знижена процентна ставка/день 0,64%, Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день % - 2,7%), оскільки договором встановлена фіксована процентна ставка, умови договору сторонами не змінювалися, а тому до правовідносин застосовуються положення частини 3\~статті 1056-1 ЦК України\~щодо незмінності фіксованої процентної ставки і неможливості її зміни в односторонньому порядку. Також умовами договору не передбачено підстав та порядку продовження строку користування позикою (строку кредитування). Позивач не заявляв про стягнення відсотків, нарахованих саме в порядку\~ст.625 ЦК України. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] договору позики в електронній формі, отримання відповідачем кредитних грошових коштів, а також перехід прав вимоги до правонаступника ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» - ТзОВ «Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів», а відтак сума яка підлягала б стягненню із відповідача на користь позивача становить у розмірі 11248,00 грн., з яких 7600,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3648,00 грн. сума заборгованості за відсотками Одночасно, як зазначалось вище, згідно розрахунку заборгованості за договором позики №3741774 від 20.10.2020, який сформовано ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» за період з 20.10.2020 по 21.09.2021, [PERSON] було сплачено коштів на виконання умов вищевказаного договору в загальному розмірі 15240,18 грн.. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що сплачені відповідачем кошти на загальну суму 15240,18 грн. на виконання вимог договору позики №3741774 від 20.10.2020, що відповідно є більшою від суми заборгованості 11248,00 грн, яка підлягала б стягненню із відповідача за договором позики №3741774 від 20.10.2020, у зв`язку із чим у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики слід відмовити за безпідставністю. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed