Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

28.05.2025 до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі Позивач) до ТОВ «ГЕТЬМАНСЬКЕ» (далі Відповідач) про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками. Позов мотивований тим, що Позивач є власником двох земельних ділянок, наданих для ведення особистого селянського господарства: з кадастровим номером - 7420386000:13:000:0243 площею 1.9469 га та з кадастровим номером 7420386000:13:000:0246 площею 1.9148 га, які на підставі укладеного між сторонами договору оренди перебували в оренді у Відповідача до 31.12.2024; маючи бажання самостійно обробляти землю після закінчення строку оренди, Позивач повідомив про це Відповідача у листах, направлених на адресу останнього 20.03.2024; однак після закінчення строку договорів оренди Відповідач не припинив та не виключив запис про оренду у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, при цьому оригіналів договорів оренди та додаткових угод Позивачу не надає, у зв`язку з чим державний реєстратор не може вчинити жодних дій щодо припинення права оренди належних Позивачу земельних ділянок. Вищевказані обставини змусили Позивача звернутися до суду з даним позовом, у якому він просить зобов`язати Відповідача усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками, наданими для ведення особистого селянського господарства: з кадастровим номером - 7420386000:13:000:0243 площею 1.9469 га та з кадастровим номером 7420386000:13:000:0246 площею 1.9148 га, шляхом повернення їх Позивачу та стягнути з Відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Відповідно до ухвали від 29.05.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засіданні на 24.06.2025. 24.06.2025 підготовче провадження у справі було закрито і справу призначено до судового розгляду по суті на 22.07.2025. У судове засідання сторони не з`явилися. При цьому, представник Позивача надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі Позивача, позов підтримує, просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи; представник Відповідача причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З письмової згоди представника Позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Згідно з державними актами про право приватної власності на землю серії І-ЧН №045399 та серії І-ЧН 045424, інформацією з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно від 14.03.2025, а також Договорами оренди землі від 01.04.2016 та додатковими угодами до них від 01.08.2017, Позивач є власником двох земельних ділянок з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером - 7420386000:13:000:0243 площею 1.9469 га та з кадастровим номером 7420386000:13:000:0246 площею 1.9148 га, які на підставі договорів оренди та додаткових угод до них, перебували в оренді у Відповідача до 31.12.2024 (15, 16, 17, 18, 55-60). Згідно з копіями листів-повідомлень від 20.03.2024, які були направлені Позивачем на адресу Відповідача рекомендованими поштовими відправленнями з описом вкладення, Позивач повідомив Відповідача про те, що не буде продовжувати дію договорів оренди землі і має намір самостійно обробляти земельні ділянки, у зв`язку з чим просить утриматись від дій, які б перешкоджали йому одразу після закінчення строку дії договорів використовувати належні йому земельні ділянки (а.с.19, 20, 21, 22). Виходячи з копій рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно Батуринської міської ради Головченко О.Ю. від 20.03.2025 №77915652 та №77914255, Позивачу було відмовлено у проведенні реєстраційних дій за його заявами у зв`язку з тим, що не були надані договори оренди земельних ділянок від 01.04.2016 з кадастровими номерами: 7420386000:13:000:0243 та 7420386000:13:000:0246 (а.с.23, 24). На адвокатський запит представника Позивача від 28.03.2025 №38 щодо надання оригіналів договорів оренди від 01.04.2016, укладених між сторонами у справі щодо земельних ділянок з кадастровим номером 7420386000:13:000:0243 площею 1.9469 га та з кадастровим номером 7420386000:13:000:0246 площею 1.9148 га, Відповідач у листі від 04.04.2025 №б/н відповів відмовою (а.с.25. 26, 28). У листі від 10.04.2025 Позивач знову звернувся до Відповідача з проханням надати йому оригінали договорів оренди земельних ділянок з кадастровим номером 7420386000:13:000:0243 площею 1.9469 га та з кадастровим номером 7420386000:13:000:0246 площею 1.9148 га, укладених 01.04.2016 (а.с.29, 30, 30 зворотна сторона). Інформації про результати розгляду Відповідачем вказаної заяви Позивача матеріали справи не містять. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.407 ЦК України, право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Частиною 1 ст.792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до ч.1 ст.78 ЗК України, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Положеннями ст.90 ЗК України визначено, що власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч.1, ч.2 ст.152 ЗК України). Частиною 1 ст.153 ЗК України встановлено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.31 вказаного Закону, договір оренди землі припиняється, окрім іншого, у разі закінчення строку, на який його було укладено. У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця (ч.1 ст.34 ЗУ «Про оренду землі»). У даному випадку між сторонами були укладені договори оренди земельних ділянок, строк дії яких закінчився 31.12.2024. При цьому, Позивач, як орендодавець у визначений законом строк та спосіб повідомляв Відповідача, як орендаря, про небажання продовжувати дію вказаних договорів оренди та про свій намір обробляти земельні ділянки самостійно, однак, станом на дату розгляду справи Відповідач земельні ділянки Позивачу не повернув, чим створює перешкоди у реалізації його прав, як власника, на належні йому земельні ділянки. У даному випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, надані Позивачем докази суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для усунення перешкод у здійсненні Позивачем права користування належними йому земельними ділянками у спосіб, який ним обраний. При цьому, судом також враховано, що представник Відповідача у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, доводів позову не спростував. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, у зв`язку з чим, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору та витрат на правничу допомогу, які понесені Позивачем та належним чином підтверджені документально. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved