Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

У червні 2025 року представник заявника [PERSON] адвокат А.В.Юхимець звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із заявою у якій просить встановити, факт припинення іпотеки нежитлової будівлі, кладової, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , яка виникла на підставі договору № 22/02/050908/DS-1 іпотеки нерухомого майна укладеному між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством "БМ Банк", та відповідно виключити реєстраційний номер обтяження № 7863463 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Заяву обґрунтовано тим, що 05.09.2008 між ВАТ «БМ Банк» М.О.Савкун було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 22/02/050908-DC, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії розмірі 70000,00 гривень з остаточним терміном повернення не пізніше 03 вересня 2010 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед банком 05.09.2008 між позичальником та банком було укладено договір № 22/02/050908/DC-1 іпотеки нерухомого майна, який посвідчений Приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області А.Г.Веселовським. Відповідно до умов іпотеки позичальник передав в іпотеку банку нежитлову будівлю, кладову, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (нова назва [ADDRESS] . Позичальник належним чином виконував взяті на себе зобов`язання та відповідно до умов кредитного договору повернув банку грошові кошти у повному обсязі. З моменту виконання зобов`язань позичальника по кредитному договору зі сторони банку не було жодних претензій майнового характеру до позичальника. 03.06.2025 позичальник отримав інформаційну довідку № 429667994 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відповідно до якої нежитлова будівля, кладова, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] перебуває в іпотеці та відповідно зберігається запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомо майна на підставі договору іпотеки. На даний час банк ліквідовано, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. В зв`язку з виконанням умов кредитного договору та великим проміжком часу позичальник не зберіг, а ні кредитного договору, а ні договору іпотеки, а ні будь-яких інших документів, що стосуються даного кредиту. Позичальник звернувся до Національного Банку України з проханням надати інформацію, якою підтверджується факт виконання ним умов кредитного договору але 04.06.2025 року Національний Банк України повідомив, що згідно з актами від 06.12.2019 № 1, від 12.05.2020 № 2, від 15.02.2021 № 3, від 05.01.2022 № 4, від 22.03.2023 № 5 Про\~вилучення для знищення документів АТ БМ БАНК, не внесених до Національного архівного фонду, документи (справи), у тому числі справи щодо юридичного оформлення рахунку клієнтів за перелік усіх назв, які мав банк: ТОВ БМ Банк (з\~30.11.2005); ВАТ\~БМ Банк (з 11.08.2008); АТ БМ Банк (з 14.05.2010); АТ\~БМ Банк (з 26.01.2012); АТ БМ БАНК (з 07.12.2012); АТ БМ БАНК (з\~01.06.2018) за активними та пасивними операціями, договори застави, майнові доручення, гарантії, кредитні справи за 2008-2017 роки, були вилучені та знищені в установленому порядку в зв`язку із закінченням строку їх зберігання, який становить п`ять років. Він звернувся до приватного нотаріуса з проханням надати йому кредитний договір та договір іпотеки які в подальшому були надані з архіву приватного нотаріуса. 03.06.2025 року він отримав відомості з Єдиного реєстру боржників де відсутня інформація про наявні відкриті виконавці провадження, що також підтверджує факт виконання умов кредитного договору. 20.06.2025 позичальник отримав відповідь від Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в якому зазначено, що відносно позичальника не пред`являлися та відповідно не перебувають на виконанні виконавчі документ де стягувачем є ВАТ «БМ Банк». Частина 2 ст. 4 Закону України "Про\~іпотеку" передбачає, що іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. В\~зв`язку з тим, що позичальник виконав умови кредитного договору та кредит був погашений то відповідно банк зобов`язаний був не пізніше 14 днів звернутися до державного реєстратора із заявою про припинення іпотеки. Не дивлячись на повне виконання зобов`язань по кредитному договору банк не виконав приписи ч. 2 ст. 4 Закону України «Про іпотеку». Частина 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Позивач просить врахувати висновки постанови Верховного Суду від 13.09.2023 у справі № 295/7291/20, згідно якої у разі "відсутності" (припинення) особи, яка має відповідати за позовом про припинення іпотеки, іпотекодавець може звернутися до суду і заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону. Таким чином у [PERSON] є всі підстави ставити перед судом питання про встановлення в судовому порядку факту припинення іпотеки та відповідно виключення записів про неї з відповідних реєстрів. Ухвалою суду від 01.07.2025 відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи призначено 17.07.2025 о 15 год. 50 хв. Заявник [PERSON] та його представник адвокат А.В.Юхимець у судове засідання не з`явилися. Представник не взяв участь у судовому засіданні у ініційованій ним відеоконференції із використанням власних технічних засобів. Заінтересована особа приватний нотаріус Кременчуцького нотаріального округу Полтавської області А.Г.Веселовський заявою від 03.07.2025 просив провести розгляд справи без його участі. Проти задоволення вказаної заяви не заперечує. При вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с. 62, 63). Неявка учасників справи і їх представників у судове засідання відповідно до ч. 1 ст.\~223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) не перешкоджає розгляду справи по суті. Вивчивши заяву заявника по суті справи, вивчивши надані судові дані і докази, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.10.2010 № 27601367 та витягу з Державного реєстру правочинів від 07.11.2007 № 4913882 заявникові [PERSON] належить нежитлова будівля, кладова за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу (ВКА 500994) від 07.11.2007 зареєстрованого приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу М.І.Литвин за № 2908, загальна площа 131,0 кв.м (а.с. 10, 11). Згідно інформаційної довідки № 229 від 10.10.2023 ФОП [PERSON] , [PERSON] належить нежитлова будівля, кладова, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в КП "Лубенське МБТІ" в реєстрову книгу № 3 за реєстровим № 277 (а.с.\~15). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`ктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 429667994 від 03.06.2025 на нежитлову будівлю, кладова розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 131,0 кв.м., загальною вартістю 108684,00 грн, яка належить [PERSON] , накладено арешт слідчого Семенівки від 15.10.2010 рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 11.06.2012. Також 05.09.2008 приватним нотаріусом Кременчуцького м.н.о. А.Г.Веселовським зареєстровано заборону на нерухоме майно (договір іпотеки 22/02/050908/DC-1), заявник ВАТ "БМ Банк", реєстраційний номер обтяження 7863520 (а.с.\~17). Отже щодо нерухомого майна існує 3 обтяження: іпотека банку від 05.09.2008, арешт слідчого від 15.10.2010 та арешт суду від 11.06.2012. Предметом судового розгляду є лише припинення іпотеки банку у зв`язку з його ліквідацією. Згідно витягу з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру від 17.11.2010, земельна ділянка розташована у [ADDRESS] з цільовим призначенням для комерційного використання, площею 0,0285 кв.м, орендована, кадастровий номер земельної ділянки 5324585101:001:01:0107 належить [PERSON] . Договір оренди зареєстрований в книзі № 4 записів реєстрації держаних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 0410562000236 від 19.11.2010 (а.с. 12). 05.09.2008 між ВАТ "БМ Банк" та [PERSON] було укладено договір № 22/02/050908/DC-1 іпотеки нерухомого майна відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язаний повернути іпотекодержателю кредит у розмірі 70000,00 грн у строк до 03.09.2010 року на умовах зазначених у Кредитному договорі. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля, кладова. Загальною площею 110,0 кв.м., за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19-22). Згідно договору № 22/02/050908/DC відновлюваної кредитної лінії від 05.09.2008 ВАТ\~"БМ Банк" надав [PERSON] кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії з остаточним терміном повернення 03.09.2010. Кредит надається траншами з позичкового рахунку № [NUMBER] на поточний рахунок позичальника в безготівковому порядку на ведення поточної діяльності в період з 05.09.2008 до 03.09.2010 із забезпеченням нерухомого майна - нежитлова будівля, кладова. Загальною площею 110,0 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , згідно договору № 22/02/050908/DC-1 іпотеки нерухомого майна (а.с. 22-25). Глобинський ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області листом №\~38659/24.2-30 від 20.06.2025 повідомив, що згідно даних АСВП станом на 20.06.2025 на примусовому виконанні у відділі не перебуває та не перебувало виконавче провадження за яким [PERSON] , [INFO] є боржником, а ВАТ "БМ Банк" є стягувачем (а.с. 13). Згідно повідомлення Національного Банку України б/н від 04.06.2025 повідомив, що згідно актів від 06.12.2019 № 1, 12.05.2020 № 2, 15.02.2021 № 3, 05.01.2022 № 4, 22.03.2025 № 5 "Про вилучення для знищення документів АТ "БМ Банк", у тому числі справи щодо юридичного оформлення рахунку клієнтів за активними та пасивними операціями, договори застави, майнові доручення, гарантії, кредитні справи за 2008-2017 року, були вилучені та знищені в установленому порядку в зв`язку із закінченням строку їх зберігання, яких становить п`ять років (а.с. 14). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань АТ "БМ-2018", яке до 20.08.2008 мало найменування АТ "БМ Банк", ідентифікаційний код 22881201, яке зареєстроване 06.12.2005, номер запису 10381020000008765, припинено 23.03.2021 в результаті ліквідації (а.с. 6-9, 38-41, 42-48). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України (далі\~ЦК), частина перша статті 4 ЦПК). Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої\~статті 16 ЦК). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Згідно із ч. 4\~ст. 263 ЦПК\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 13.09.2023 у справі № 295/7291/20 зазначив, що право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою (пункт 1 частини\~першої\~статті\~593 ЦК). Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання (частина п`ята статті\~3 Закону України "Про іпотеку"). Іпотека припиняється у\~разі припинення основного зобов`язання (абзац 1 частини першої статті\~17 Закону України "Про іпотеку"). Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття\~609 ЦК). Стаття\~609 ЦК присвячена такій підставі припинення зобов`язання як ліквідація юридичної особи. Під ліквідацією розуміється спосіб припинення юридичної особи без правонаступництва. Юридична особа є такою, що припинена, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частина п`ята статті\~104 ЦК). Ліквідація для юридичних осіб призводить по своїй суті до аналогічних правових наслідків, що і смерть фізичної особи, тобто, обумовлює припинення правоздатності юридичної особи. Замість припиненої юридичної особи не виникає іншої юридичної особи, яка наділяється її майном. Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи як за добровільного, так і за примусового порядку її ліквідації. Стаття\~609 ЦК поширюється на договірні, недоговірні, основні та додаткові (акцесорні) зобов`язання. Тлумачення, як статті\~3 ЦК загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (див. зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі №\~214/7462/20). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (частина\~перша\~статті\~8 ЦК). Тлумачення частини\~першої\~статті\~8 ЦК свідчить: законодавець визначив порядок усунення прогалин в приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя - рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо; умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті 1,\~9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акту цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин. Касаційний суд зауважує, що можуть існувати випадки, коли "відсутня" особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Касаційний суд констатує, що в\~ЦК є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли "відсутня" особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини\~четвертої\~статті\~277 ЦК, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини\~четвертої\~статті\~277 ЦК). Тому Касаційний Суд підкреслює, що коли "відсутня" особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини\~четвертої\~статті\~277 ЦК, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону. У справі, що переглядається, за таких обставин та з урахуванням наявних підстав вважати іпотеку припиненою, касаційний суд вважає за можливе встановити факт припинення іпотеки та скасувати запис про заборону відчуження на іпотечне майно та про іпотеку, які внесені на підставі договору іпотеки від 26 грудня 2006 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК\~окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку, не є вичерпним. Головне, щоб факт, що підлягає встановленню, мав юридичне значення. Тобто від встановлення факту має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету його встановлення. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили, у тому числі постанови господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) про визнання боржника банкрутом - щодо припинення всіх обтяжень прав на майно боржника (крім тих, які застосовано у кримінальному провадженні). Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (частина перша\~статті 8 ЦК). Тлумачення частини першої\~статті 8 ЦК\~свідчить, що законодавець визначив порядок усунення прогалин в приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя - рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо; умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті\~1,\~9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акту цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин. Відповідно до положень статей\~12,\~81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень\~статті 89 ЦПК\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже заявник належним і допустимими доказами довів факт припинення іпотеки і суд погоджується із доводами його заяви про встановлення відповідного факту, що має юридичне значення. Ураховуючи зазначене, оцінивши наявні у справі докази, суд робить висновок про наявність достатніх правових підстав для задоволення вимог заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved