Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

Адвокат Кожевніков С.О., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , недієздатною та призначення [PERSON] її опікуном. На обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] є сином [PERSON] , разом вони проживають за однією адресою: [ADDRESS] . [PERSON] страждає на психічне захворювання, їй встановлено діагноз "помірна органічна деменція". Внаслідок хвороби, вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду і контролю. Згідно з висновком про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, внаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 18.01.2024 [PERSON] рекомендовано отримання догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Заявник весь час здійснював догляд за матір`ю, а за його відсутності, дружина заявника. [PERSON] має добрий стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає, на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, судимостей не має, у розшуку не перебуває, має можливість і бажання доглядати свою матір та бути її опікуном. У судове засідання [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити. Від представника [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі. Представник заявника [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні наполягала на задоволенні заяви з підстав, викладених у ній. Просила визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном [PERSON] . Вказала на те, що дійсно на даний час [PERSON] проходить військову службу, а визнання його опікуном надасть право на відстрочку. Інших осіб, які могли б бути опікунами [PERSON] , відсутні, оскільки її син і брат заявника відмовився бути опікуном. Представник Департаменту соціального захисту населення Полтавської міської ради Чубенко І.С. вказав на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною та призначення їй опікуна. Представник [PERSON] - адвокат Сидоренко І.О. просила задовольнити заяву, визнати [PERSON] недієздатною та призначити опікуном її матір. Вислухавши представника заявника, представника заінтересованої особи, представника особи, стосовно якої подана заява про визнання її недієздатною, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд доходить висновку про таке. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а. с. 9) Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 452. (а. с. 36) [PERSON] є співвласником (17/25 частки) домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Станом на 03.07.2024 до кримінальної відповідальності [PERSON] не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває. (а. с. 5, 8) Відповідно до довідки завідувача поліклінічним відділенням Відокремленого підрозділу - Обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром № 1 КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" № 3166/32.1-15 від 21.05.2024, [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , надається амбулаторна психіатрична допомога, діагноз: помірна органічна деменція. (а. с. 6) Згідно з Висновком про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, внаслідок яких вони потребують наданню соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 18.01.2024 [PERSON] рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. (а. с. 7) Згідно довідки, виданої органом самоорганізації населення "Вороніна" № 492 від 12.08.2024, [PERSON] проживає без реєстрації разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 41) Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 115, яка проведена на підставі ухвали суду від 16.09.2024 експертами Полтавської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» від 26.02.2025, [PERSON] , [INFO] , на даний час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу, а саме судинної деменції. [PERSON] внаслідок наявного у неї стійкого хронічного психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а. с. 75-78) Департаментом соціального захисту населення Полтавської міської ради, як органом опіки та піклування суду внесено подання про призначення опікуна з якого вбачається, що з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітньої особи, яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки, Департамент соціального захисту населення Полтавської міської ради, у разі визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною, вважає за доцільне призначити над нею опікуна [PERSON] , [INFO] . (а. с. 86). Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Із змісту частини 3 статті 297 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути задоволена судом в разі встановлення обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад особи, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з частиною 1 статті 40 Цивільного кодексу України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до частини 6 статті 300 Цивільного процесуального кодексу України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Як встановлено судом та підтведжується висновком судово-психіатричної експертизи [PERSON] на даний час виявляє ознаки хронічного, стійкого психічного розладу внаслідок якого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що дає суду підстави для прийняття рішення про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною та задоволення заяви [PERSON] в цій частині. Водночас, стосовно вимоги про призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , суд не вбачає підстав для її задоволення та зазначає таке. Згідно з статтею 41 Цивільного кодексу України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Статтею 55 Цивільного кодексу України визначено, що опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Частиною першою статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України). Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 Цивільного кодексу України та частини першої статті 300 ЦПК України можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28 лютого 2024 року у справі №372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 27 листопада 2024 року у справі № 341/1526/23 (провадження № 61-6358св24),від 04 грудня 2024 року у справі № 634/1126/23 (провадження № 61-9837св24), від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 (провадження 61-16711 св 24). Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99р. № 34/166/131/88 (далі-Правила), опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад. Відповідно до п. 1.7 Правил органи опіки та піклування, вирішують в тому числі питання про встановлення і припинення опіки та піклування; ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки (піклування); здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників; забезпечують тимчасове влаштування неповнолітніх та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування); розглядають скарги на дії опікунів (піклувальників); вживають заходи щодо захисту особистих та майнових прав неповнолітніх дітей і осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); беруть участь у розгляді судами спорів, пов`язаних із захистом прав неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); установлюють опіку над майном у передбачених законом випадках; оформлюють належні документи щодо особи підопічного та щодо майна, над яким установлюється опіка; провадять іншу діяльність щодо забезпечення прав та інтересів неповнолітніх дітей та повнолітніх осіб, які потребують опіки і піклування. Згідно з п. 1.8 Правил рішення органів опіки і піклування про призначення чи звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов`язків, а також з інших питань опіки і піклування можуть бути оскаржені в установленому законом порядку. Пунктом 3.1 Правил передбачено, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Тлумачення зазначених норм права дає підстави для висновку, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. Відповідно до частини першої статті 67 Цивільного кодексу України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Згідно з підпунктами 3.2, 3.3 Правил опіки та піклування опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. Документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі. Отже, можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Тому за наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний лише перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування. У постанові Верховного Суду від 08.01.2024 у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28 лютого 2024 року у справі №372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 27 листопада 2024 року у справі № 341/1526/23 (провадження № 61-6358св24), від 04 грудня 2024 року у справі № 634/1126/23 (провадження № 61-9837св24), від 24 липня 2024 року у справі № 727/597/24 (провадження № 61-6720св24), від 30 квітня 2025 року у справі № 710/1549/23 (провадження № 61-1733св25). Судом встановлено, що заявник [PERSON] відповідно до Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 06.02.2024 на даний час проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , займає посаду начальника польової лазні взводу матеріального забезпечення з штурмового батальйону. (а. с. 94) Під час судового розгляду представником заявника та представником органу опіки та піклування було повідомлення про наявність у заявника брата, який відмовився бути опікуном матері [PERSON] . За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суду не надано жодних доказів того, що брат заявника відмовився від здійснення обов`язків опікуна. В свою чергу, орган опіки та піклування в особі Департаменту соціального захисту населення Полтавської міської ради не перевірив можливість призначення опікунами інших близьких родичів [PERSON] , не навів у поданні достатніх мотивів щодо призначення опікуном саме [PERSON] . У постанові від 28.05.2025 у справі № 641/7190/23 (провадження № 61-16711 св24) Верховний Суд зазначив, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність цього, уникаючи можливих зловживань, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном. Таким чином, встановивши, що заявник [PERSON] є військовослужбовцем, а в умовах воєнного стану орган опіки має належним чином з`ясувати питання доцільності призначення саме його опікуном, враховуючи закріплений у Конституції України обов`язок захисту Вітчизни та загальну мобілізацію, з урахуванням усіх обставин, зокрема здатності виконання функцій опікуна недієздатної особи іншими особами, які у цій справі встановлені. Отже, подання органу опіки та піклування не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, тому, підстав для задоволення заяви [PERSON] в частині призначення його опікуном [PERSON] . Суд звертає увагу, що заявник не позбавлений права у подальшому бути призначеним опікуном над недієздатною [PERSON] , якщо перестануть існувати обставини, які перешкоджають йому у повному обсязі виконувати обов`язки опікуна. У свою чергу до встановлення опіки і призначення опікуна над недієздатною [PERSON] , орган опіки та піклування в особі Департаменту соціального захисту населення Полтавської міської ради, відповідно до статті 67 ЦК України, зобов`язаний дбати про підопічну, про створення їй необхідних побутових умов, забезпечення її доглядом та лікуванням; зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічної. У відповідності до частини 2 статті 299 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial