Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому посилається на те, що 28 березня 2023 року близько 08 год 05 хв, відповідач керуючи транспортним засобом марки «Renault Clio» реєстраційний номерний знак « [NUMBER] », проїжджаючи ділянку дороги в с. Саджавка Надвірнянського району, по вул. Українська, проявив неуважність, під час обрання в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття та стан транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з маршрутним автобусом марки «Mercedes Benz Sprinter» реєстраційний номерний знак « [NUMBER] », під його керуванням. Внаслідок ДТП, пасажирка автобуса [PERSON] , 1964 року народження отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я, але не були небезпечними для життя в момент спричинення. Крім того, маршрутний автобус марки «Mercedes Benz Sprinter» реєстраційний номерний знак « [NUMBER] », отримав значні механічні пошкодження кузова, двигуна, ходової частини. За даним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 12023091190000313 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України. В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведено судову авто технічну експертизу транспортного засобу «Mercedes Benz Sprinter» реєстраційний номерний знак « [NUMBER] », і згідно висновок експерта вартість матеріального збитку становила 498\~817 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу № 213263180. Ухвалою Надвірнянського районного суду від 13 березня 2024 року кримінальне провадження № 12023091190000313 відносно [PERSON] закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та звільнено його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного із потерпілим. Однак, після вчинення кримінального правопорушення [PERSON] уникав надання в повній мірі матеріальної допомоги у відновленні транспортного засобу, різними способами намагався уникнути відповідальності. Позивач вказує, що окрім майнової шкоди йому спричинено моральну шкоду, яка зумовлена змінами у його житті та житі членів його сім`ї, щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення таких подій, негативні переживання та спогади, насторога, тривога та інші. Тому позивач просить стягнути з відповідача 342\~017 грн майнової шкоди (збитків) вчиненням кримінального правопорушення, 50\~000 грн моральної шкоди та 8\~000 грн витрат на правову допомогу. Представник відповідача адвокат Гедзик В.М. подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що згідно наведеного позивачем висновку експерта, ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу станом на 28 березня 2023 року складає 498\~817 грн, а вартість відновлювального ремонту - 1016753,97 грн. Таким чином транспортний засіб марки «Mercedes Benz Sprinter» реєстраційний номерний знак « [NUMBER] » вважається фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим, адже вартість ремонту значно перевищує вартість самого транспортного засобу. Згідно вказаного висновку експерта вартість залишків автомобіля марки «Mercedes Benz» модель «Spіnter 416» реєстраційний номер « [NUMBER] » визначена у розмірі 99\~580 грн. Тому вважає, що вказана позивачем матеріальна шкода визначена з порушенням чинного законодавства та повинна становити 242\~437 грн, оскільки він не врахував висновку експерта та бажає стягнути х відповідача повну вартість автомобіля, незважаючи на те, що пошкоджений автомобіль вартістю 99\~580 грн залишився у нього. Щодо заявленої моральної шкоди вважає, що оскільки позивачу не спричинено шкоди здоров`ю, будь-який транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, його експлуатація пов`язана з ризиком. Більше того представнику відомо, що позивач відремонтував пошкоджений транспортний засіб та продав його. Тому вважає, що вимога про відшкодування моральної шкоди є безпідставною, оскільки жодних моральних страждань позивач не поніс. Тому зазначив, що відповідач позовні вимоги визнає частково в частині стягнення матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою в сумі 242\~437 грн, в решті позову просить відмовити, судові витрати стягнути пропорційно задоволених позовних вимог. Сторони в судове засідання не з`явилися, представник позивача пожав заяву про розгляд справи в його та позивача відсутності, позовні вимоги з вказаних підстав підтримав. Представник відповідача також подав заяву про розгляд справи в його та відповідача відсутності, та підтримав поданий відзив на позовну заяву. Проаналізувавши матеріали справи та оцінивши докази сторін на які вони посилаються як на підставу своїх доводів та заперечень, суд вважає заявлені вимоги належно обґрунтованими, проте підлягаючими задоволенню частково, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду і передбачені нормами ст.ст.\~1166,\~1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, ж відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Судом встановлено, що ухвалою Надвірнянського районного суду від 13 березня 2024 року кримінальне провадження № 12023091190000313 відносно [PERSON] закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та звільнено його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного із потерпілим (а.с. 26-28). Згідно вказаної ухвали 28 березня 2023 року близько 08 год 05 хв, відповідач керуючи транспортним засобом марки «Renault Clio» реєстраційний номерний знак « [NUMBER] », проїжджаючи ділянку дороги в с. Саджавка Надвірнянського району, по вул. Українська, проявив неуважність, під час обрання в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття та стан транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з маршрутним автобусом марки «Mercedes Benz Sprinter» реєстраційний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням позивача. В ухвалі йдеться про те, що [PERSON] порушив вимоги ПДР України, а саме пункти 1.2, 1.5, 2.3б, д, 10.1, 12.1, 31.1, 31.4.5 а. Положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із копією висновку експерта від 10 травня 2023 року № СЕ-19/109-23/5304-АВ вартість матеріального збитку завданого власнику наданого на дослідження транспортного засобу марки «Mercedes Benz Sprinter» реєстраційний номерний знак « [NUMBER] », внаслідок завданих йому пошкоджень, станом на 02 травня 2023 року становила 498817,0, вартість відновлювального ремонту 1 016753,97 грн (а.с. 5-18). П. 3 вказаного висновку «Визначення вартості автомобіля у пошкодженому стані вказано, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійного пошкодження КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Визначено вартість утилізації 99\~580 грн. Згідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,відшкодовується на загальних підставах,а саме:\~шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, яка її завдала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Як випливає із судової практики Верховного Суду, порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентований ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі ст. 8 Цивільного кодексу України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Відповідно до ч. 30.1 та 30.2\~ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлюваний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею\~8\~ЦК\~України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. З таких же висновків виходив Верховний Суд у постановах від 19 вересня 2018 року у справі № 643/4161/15 (провадження № 61-13692св18), від 31 березня 2021 року у справі № 127/19300/17 (провадження № 61-15592св19). Установивши, що ремонт належного позивачу автомобіля вважається економічно необґрунтованим, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує його ринкову вартість на момент ДТП, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що розмір завданого позивачу матеріального збитку має становити різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Задоволення вимог про відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі, виходячи з вартості автомобіля, без врахування залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу, і одночасне залишення у власності позивача цього автомобіля, відчуженого ним\~під час розгляду справи за цим позовом, не можна визнати обґрунтованим (правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 203/2064/19). Визначаючи розмір відшкодування суд виходить з того, що згідно полісу страхування цивільної відповідальності власника наземних транспортних засобів СК «Євроінс Україна» позивачу відшкодовано 156 800 грн. Таким чином різниця між завданими збитками та страховою виплатою складає 342\~017 грн, однак при визначенні майнової шкоди слід враховувати вартість залишків транспортного засобу, які залишилися у позивача, вартість яких згідно висновку складає 99\~580 грн. Таким чином суд погоджується із наданим представником відповідача розрахунком майнової школи, яка складає 242\~437 грн. Таким чином, позов в частині стягнення майнової шкоди підлягає до часткового задоволення. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставі своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана громадянину неправомірними діями, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду. За змістом\~ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: 1) характеру правопорушення; 2) глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; 3) ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; 4) інших обставин, які мають істотне значення. У пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року\~\~ №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Так, відповідно до п.3 Постанови, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови, доведенню підлягають: наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, наявність вини останнього в заподіянні шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Такий аргумент відповідача, як недоведеність моральної шкоди не є підставою для відмови у позові, оскільки на час розгляду спору законодавцем не затверджено жодної єдиної\~\~методики визначення розміру завданої моральної шкоди, яка б мала загальне обов`язкове значення. Тому розмір відшкодування моральної шкоди має визначатись судом у кожному конкретному випадку з урахуванням особливостей конкретного правопорушення. Узагальнюючи вимоги закону, рекомендації Пленуму ВСУ, можна виділити критерії визначення розміру відшкодування моральної шкоди, зокрема характер правопорушення; глибина фізичних та душевних страждань; ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди; тривалість негативних наслідків (короткочасні, тривалі, довічні); істотність вимушених змін у способі життя потерпілого\~\~(неістотні, істотні). В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач по справі відчув негативні емоції, моральні переживання та дискомфорт, внаслідок вказаної ДТП. Був вимушений витрачати особистий та робочий час для вирішення питань, пов`язаних із захистом своїх прав, що порушило його звичний спосіб життя. З урахуванням викладеного, суд вважає, що внаслідок вчинення ДТП з вини відповідача, позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка має бути відшкодована відповідачем у справі. Однак позивачем не доведено розмір спричиненої йому моральної шкоди, а саме у розмірі 50 000,00 грн. Враховуючи вищенаведене, виходячи з засад розумності та справедливості суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача має становити 10 000 грн. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. В зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Звертаючись до суду, позивач згідно вимог ст.134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на професійну правничу допомогу та становить 8 000,00 грн. На підтвердження факту надання правничої допомоги до позовної заяви додано акт виконаних робіт від 13 липня 2024 року, укладений між адвокатом Боднаруком В.В. та позивачем [PERSON] , в якому вказано обсяг та вартість наданих послуг правничої допомоги та квитанція до прибуткового касового ордеру від 13.07.2024 про оплату послуг на суму 8000 грн. Враховуючи часткове задоволення позову з відповідача підлягає до стягнення 5\~670 грн витрат на надання правничої допомоги.

Outcome: partial