Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до КП «Вінницяобленерго» про визнання правочину недійсним. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є споживачем комунальної послуги з теплопостачання, що надається на будинок [ADDRESS] . Зазначає, що його законне право на одержання послуги з теплопостачання належної якості порушено КП «Вінницяоблтеплоенерго», яке склало і видало Акти готовності теплового господарства в опалювальний період 2022/2023 і 2223/2224 на житловий будинок [ADDRESS] . Видача вказаних актів призвела до того, що на не підготовлений до опалювального періоду житловий будинок значно розбалансований по теплу замість належної підготовки будинку до опалювальних періодів для надання послуги з теплопостачання належної якості і економного розходування теплової енергії, будинок був підключений до теплопостачання, що унеможливило отримання позивачем послуги з теплопостачання належної якості. 15.04.2024 позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "ЖЕО", на яке отримав лист за підписом директора ТОВ "ЖЕО" Євгена Капшука вих номер К -546 від 14.05.2024 року(додаток 1) з копією Акта готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період 2022/2023 року і 2023/2024 року. Вказані Акти готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період вчинені не у формі, встановленій законом. Повідомляє, що правила підготовки теплових господарств до опалювального періоду спонукає ТОВ «ЖЕО» виконати комплекс заходів по підготовці багатоквартирного житлового будинку 4 площа Калічанська м. Вінниця до опалювальних періодів для надання якісної послуги з теплопостачання. Без виконання заходів, передбачених Правилами по підготовці до опалювального періоду житлового будинку, Акт готовності не видається, однак КП «Вінницяоблтеплоенерго» його видало, чим порушило право позивача на отримання послуги з теплопостачання належної якості. Позивач вважає, що визнання судом Актів готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період 2022/2023 і 2023/2024 недійсними зобов`яже КП «Вінницяоблтеплоенерго» і ТОВ «ЖЕО» працювати відповідно до законодавства України і його право на отримання якісної послуги з теплопостачання буде захищено. Вказане й стало підставою для звернення до суду із цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі. Розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач через канцелярію суду 28.03.2025 подав відзив на позовну заяву. У відзиві вказує, що твердження позивача щодо того, що саме КП «Вінницяоблтеплоенерго» видавало Акти готовності теплового господарства (м. Вінниця, вул. Калічан-ська, буд. 4) до роботи в опалювальні періоди 2022/2023, 2023/2024 років є хибними. Зазначив, що відповідно до п.п. 2 2 Правил №620/378 теплогенеруюча організація (КП «ВОТЕ») лиш входить у комісію з перевірки готовності теплових господарств до роботи в опалювальний період, яку створюють власники теплових господарств(споживачі) або уповноважений ними орган (ТОВ «ЖЕО») (п.п. 2.1. Правил №620/378). Рішення про готовність теплових господарств споживачів до роботи в опалювальний період приймається комісіями, створеними згідно з пунктами 2.2, 2.3 Правил №620/378(п.п.2.6 Правил №620/378). Зазначає, що між ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою площа Калічанська (колиш. Гагаріна), буд. 4 укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Отже, вищезазначені обов`язки щодо оформлення та видачі акту про готовність об`єкту до опалювального періоду лежить саме на ТОВ «ЖЕО». Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Від позивача 01.04.2025 через канцелярію суду надійшло клопотання про витребування у відповідача або у ТОВ «ЖЕО» оригінали надісланих позивачеві актів. Вказане клопотання в подальшому не розглядалось, оскільки сторони у судовому засіданні не заперечували факту наявності таких актів та факту їх надсилання позивачеві, що стало підставою для відмови останнього від заявленого клопотання. Також 01.04.2025 позивач подав відповідь на відзив, у якій заперечував твердження відповідача щодо обов`язку ТОВ «ЖЕО» оформлювати та видавати акти про готовність об`єкту до опалювального періоду. Вказує, що такий обов`язок встановлено для відповідача у додатку 4 до Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду, де чітко вказана форма Акту готовності до опалювального періоду, в якому зазначено, що акт складається представником теплопостачальної організації. Просив не брати до уваги наведені у відзиві пояснення відповідача та задовольнити позовні вимоги. Окрім цього, 02.05.2025 відповідач надав до суду заяву про залучення до участі у справі третіх осіб на стороні позивача з мотивів викладених у ній. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2025 постановлено залучити до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне об`єднання» та Управління Держенергонагляду у Вінницькій області як третіх осіб. Через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від ТОВ «ЖЕО» надійшли письмові пояснення. Представник третьої особи зазначив, що видача акту готовності до роботи в опалювальний період здійснюється саме комісіями (а не ТОВ «ЖЕО») до якої поряд з іншими представниками, залучені в тому числі й представники організації, яка постачає теплову енергію (теплопостачальник). Пояснив, що ТОВ «ЖЕО» забезпечувало готовність внутрішньобудинкових систем теплопостачання до надання послуги з теплопостачання в опалювальний період 2022 2024 року в багатоквартирному будинку №4, розташованого за адресою місто Вінниця, площа Калічанська в межах затвердженого кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території. Якщо Позивач вважав, що Товариство не забезпечило готовність внутрішньобудинкових систем теплопостачання до надання послуги з теплопостачання, він мав право відповідно до ст. 27 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» викликати управителя для перевірки якості послуги. За результатами перевірки якості надання послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та управителем. Акт-претензія складається управителем та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. В свою чергу, Позивач в опалювальний період 2022 2024 року не здійснював виклику представників ТОВ «ЖЕО» з метою перевірки якості наданих послуг з управління багатоквартирним будинком, в частині належного обслуговування внутрішньо будинкової мережі теплопостачання. Відповідно, позовна заява не містить доказів того, що послуга з теплопостачання надавалась неякісно. На електронну пошту суду 12.05.2025 за КЕП та 19.05.2025 засобами поштового зв`язку надійшли письмові пояснення Державної інспекції енергетичного нагляду України як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. У поясненнях зазначено, що Управління Держенергонагляду не є самостійною юридичною особою, а є структурним підрозділом Державної інспекції енергетичного нагляду України. У поясненнях вказають, що Закон про ЖКП не уповноважує їх здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері житлово-комунальних послуг. Питання забезпечення готовності до надання комунальних послуг внутрішньобудинкових систем, що призначені для надання комунальних послуг (зокрема, з постачання теплової енергії), а також видача акта готовності житлового будинку до роботи в опалювальний період чи участь у його підготовці не належить до повноважень Держенергонагляду. Тому у третьої особи відсутні підстави надавати оцінку позиціям сторін у цій справі. Також вказують, що позивач звертався до третьої особи щодо можливості подання теплоносія до будинку, який не готовий до опалювального періоду через порушення теплового балансу. У відповідь на звернення відповідачеві роз`яснено, що порушене ним питання не належить до повноважень Держенергонагляду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог. Просив відмовити у позові в повному обсязі з мотивів, викладених у відзиві. Представник третьої особи Яковенко У.Д. у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Гук. В.В. у судовому засіданні заперечив проти задовлення позовних вимог. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Положеннями ст.16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади; Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до змісту частини третьої статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. На обґрунтування своїх вимог до матеріалів позовної заяви позивач долучив лист ЖЕО з копіями актів готовності теплового господарства до роботи. Згідно із листом ТОВ «ЖЕО» №К-546 від 14.05.2024, що доданий позивачем до позовної заяви, ТОВ «ЖЕО» надало позивачеві копії актів готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період 2022/2023; 2023/2024 по житловому будинку [ADDRESS] . На будинок по [ADDRESS] ТОВ «ЖЕО» видано акти готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період 2022/2023; 2023/2024. Сторони не спростовували їх наявності та не заявляли про витребування їх оригіналів. Будь-яких інших доказів, окрім вказаних, позивач не подавав. Пунктом 2.1. Наказу Мінпаливенерго України та Мінжитлокомунгоспу від 10.12.2008 №620/378 «Про затвердження Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду» для оцінки готовності теплових господарств споживачів власниками теплових господарств або уповноваженими ними органами до 1 вересня поточного року створюються комісії з перевірки готовності теплових господарств до роботи в опалювальний період. Відповідно до п. 2.2. до складу комісій споживачів входять керівники і фахівці виконавчої дирекції, керівний персонал та провідні фахівці теплових господарств споживачів, а також представники організації, яка постачає теплову енергію (теплопостачальник). Згідно з п. 2.8. за умови виконання вимог щодо готовності теплових господарств споживачів до роботи в опалювальний період, передбачених у Правилах, в повному обсязі комісіями в термін до 25 вересня поточного року видається акт готовності до роботи в опалювальний період. Тобто, видача акту готовності до роботи в опалювальний період здійснюється саме комісіями, до яких поряд з іншими представниками, залучені в тому числі й представники організації, яка постачає теплову енергію (теплопостачальник). Згідно з п. 40 постанови КМУ від 3 жовтня 2007 року № 1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» споживач теплової енергії має право оформити як акт про готовність об`єкта до опалювального періоду, так і рішення (лист) щодо гарантії забезпечення безпечної експлуатації системи теплоспоживання. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання; Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Статтею 22 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~визначено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Пунктом 4 статті 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що обов`язок щодо забезпечення готовності до надання комунальних послуг внутрішньо будинкових систем, що знаходяться в житловому будинку (у тому числі багатоквартирному) і призначені для надання комунальних послуг, покладається на власника такого будинку (співвласників багатоквартирного будинку), якщо цей обов`язок не покладено ним (ними) на управителя чи іншу особу відповідно до закону або договору. Зокрема такий обов`язок зазначений у пункті 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 р. №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» обов`язок щодо забезпечення готовності до надавання послуги внутрішньо будинкових систем, що розташовані в будівлі (зокрема багатоквартирному будинку), приміщенні, споруді і призначені для надання послуги, покладається на власника такої будівлі (співвласників багатоквартирного будинку), приміщення, споруди, якщо зазначений обов`язок не покладено на управителя, виконавця за індивідуальним договором (із здійсненням обслуговування і проведенням поточного ремонту внутрішньо будинкової системи теплопостачання) чи іншу особу відповідно до договору. Підпунктами 2, 10 пункту 40 Правил користування тепловою енергією затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 03.10.2007 №1198 встановлено, що споживач зобов`язаний: забезпечувати належний стан обслуговування та безпечну експлуатацію власної системи тепло споживання; у міжопалювальний період виконувати обов`язкові обсяги робіт з підготовки до опалювального періоду та оформити акт про готовність об`єкта до опалювального періоду або надати рішення (лист) щодо гарантії забезпечення безпечної експлуатації системи тепло споживання. Відповідно до п.12 Постанови КМУ від 21 серпня 2019 р. № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» обов`язок щодо забезпечення готовності до надання послуги внутрішньобудинкових систем, що розташовані в будівлі (у тому числі багатоквартирному будинку), приміщенні, споруді і призначені для надання послуги, покладається на власника такої будівлі (співвласників багатоквартирного будинку), приміщення, споруди, якщо зазначений обов`язок не покладено на управителя, виконавця за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем чи іншу особу відповідно до закону або договору. Стаття 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що послуга з управління багатоквартирним будинком включає, поряд з іншим, обслуговування внутрішньобудинкових систем (в тому числі систем теплопостачання). Відповідно до п.10 Постанови КМУ №712 від 5 вересня 2018 р. «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» під час надання послуги з управління управитель забезпечує виконання робіт та послуг з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що входять до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, з урахуванням обов`язкового переліку робіт та послуг, що затверджується Мінрегіоном. У судовому засіданні встановлено, що між ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Вказане у судовому засіданні сторонами не спростовано. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено порядок оформлення претензій споживачів. Зокрема, у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У матеріалах цієї справи відсутні докази того, що позивач в опалювальний період 2022 2024 року здійснював виклик представників відповідних служб з метою перевірки якості наданих послуг з управління багатоквартирним будинком, в частині належного обслуговування внутрішньо будинкової мережі теплопостачання. Відповідно до п. 54 Постанови КМУ від 21 серпня 2019 р. № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» у разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі, несвоєчасно або надання послуги неналежної якості споживач має право викликати виконавця або його представника для проведення перевірки кількості та/або якості наданої послуги. За результатами перевірки якості надання послуги складається акт-претензія. Виконавець протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта-претензії вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених у ньому, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії у формі, яка аналогічна формі подання претензії. Зважаючи на вказане, у суду відсутні докази, на підставі яких можна зробити висновок про отримання позивачем неякісних послуг з теплопостачання. Відповідно до ст. 203 ЦКУ правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно зі статтею 205 ЦКУ правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Оспорювані позивачем акти готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період вчинені у письмовій формі, як передбачено Наказом Мінпаливенерго України та Мінжитлокомунгоспу від 10.12.2008 № 620/378. Разом з цим, згідно з статтею 215 ЦКУ підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Тож правочин який вчинений не у формі, встановленій законом не підлягає визнанню недійсним. Разом з цим, Верховний Суд у постанові від 26.05.2023 у справі №905/77/21 зазначив, що позовна вимога про визнання виконаного/частково виконаного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише в разі, якщо вона поєднується з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину. Окреме заявлення позовної вимоги про визнання виконаного/ частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача. Якщо позов щодо застосування наслідків недійсності правочину не подано, суд не може застосувати наслідки недійсності оспорюваного правочину з власної ініціативи, оскільки згідно з абзацом 2 частини п`ятої статті 216 Цивільного кодексу України зазначене право є у суду лише щодо нікчемних правочинів (такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 925/1276/19). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 виснувала те, що визнання правочину недійсним не з метою домогтися відновлення власного порушеного права (та/або інтересу) у спосіб реституції, що застосовується між сторонами такого правочину, а з метою створити підстави для подальшого звернення з іншим позовом або преюдиційну обставину чи доказ для іншого судового провадження суперечать завданням господарського (цивільного) судочинства, наведеним у частині 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Таким чином, визнання актів недійсним без застосування наслідків їх недійсності не є ефективним засобом захисту прав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю заявлених вимог. Відповідно до ч. 7 ст.\~141\~ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed