Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

В січні 2025 року позивач звернувся в Кіровський районний суд міста Кіровограда з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №1408242469483 від 22.03.2024 року в розмірі 18 975 грн., 3 028 грн. судових витрат та 10\~600 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13.02.2025 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю на розгляд до Ленінського районного суду міста Кіровограда. 13.05.2025 року справа надійшла до Подільського районного суду міста Кропивницького. Ухвалою від 14.05.2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитної лінії старт» №1408242469483 від 22.03.2024 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «ФК «Віва капітал», відповідач отримала на споживчі цілі кредит у розмірі 5\~500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 869,75% до 894,25% (1,225% (денна) перші 20 днів, 2,45% (денна) з 21 по дату повернення) річних від суми. Реальна річна процентна ставка становить від 57619,46% до 162551,83% . Даний кредитний договір було підписано сторонами методом накладення електронних підписів. Оскільки позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а останній в порушення норм закону та умов договору свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 06.01.2025 року заборгованість за договором №1408242469483 від 22.03.2024 року становить 18\~975 грн., яка складається: заборгованість за кредитом 5\~500 грн., заборгованість за відсотками 13\~475 грн. Згідно п. 1.3 договору кредит надано строком на 120 днів з 22.03.2024 року по 20.07.2024 року. Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити позовні вимоги. В позовній заяві представник позивача просить суд проводити розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не сповістила, відзив на позов до суду не подала. За таких обставин, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитної лінії старт» №1408242469483 від 22.03.2024 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «ФК «Віва капітал», відповідач отримала на споживчі цілі кредит у розмірі 5\~500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 869,75% до 894,25% (1,225% (денна) перші 20 днів, 2,45% (денна) з 21 по дату повернення) річних від суми. Реальна річна процентна ставка становить від 57619,46% до 162551,83%. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався щомісячно здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку, що є додатком до кредитного договору, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі передбаченому п.1.3.1 кредитного договору. Згідно з ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець)передає у власність другій стороні (позичальникові)грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1\~ст. 1049 ЦК України\~визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 3\~ст. 1049 ЦК України\~позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1\~ст. 612 ЦК України\~встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що Договір був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги\~ЗУ "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно з п. п. 5, 7 ч. 1\~ст. 3 ЗУ "Про електронну комерцію", електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Так, судом встановлено, що між сторонами укладено договір, який було підписано електронним підписом відповідача, на умовах визначених у вказаному договорі відповідачу надано кредит, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, та зі встановленими строками їх повернення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Відповідач доказів оплати боргу до суду не надав, позов не заперечив, контррозрахунок суми заборгованості не подав. На підставі викладеного суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №1408242469483 від 22.03.2024 року по нарахованим та не сплаченим процентам в розмірі 18\~975 грн., яка складається: заборгованість за кредитом 5\~500 грн., заборгованість за відсотками 13\~475 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на відповідача. Статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Частиною 1\~статті 134 ЦПК України\~передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно\~ч.ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду\~справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Представником позивача подані до суду наступні документи, а саме: Договір №1 від 04.01.2022 року про надання правової допомоги, Ордер про надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Віва капітал» від 07.01.2025 року, Акт виконаних робіт відповідно до договору про надання правової допомоги №1 від 04.01.2022 року, рахунок №12/23-4 від 23.12.2024 року, платіжну інструкцію №LK313/2 від 24.12.2024 року, а тому суд вважає вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved