Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Ільчук Д.Ю., звернувся до суду 05.02.2024 із указаним позовом, у якому просив стягнути з ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» на користь [PERSON] матеріальні збитки у розмірі 77400,00 грн; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки у розмірі 37606,96 грн, франшизу в розмірі 2600,00 грн; стягнути в солідарному порядку з ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» та [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн, а також витрати зі сплати судового збору, на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн та за проведення транспортно-товарознавчого дослідження в розмірі 4500,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що позивач є власником транспортного засобу Chery Tiggo2, р/н [NUMBER] . У с. Вільному Криворізького району Дніпропетровської області, 11.03.2023 о 15 год. 35 хв., відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Chery Tiggo2, р/н [NUMBER] , та ВАЗ-2107, р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , унаслідок чого, належний позивачу транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано їй матеріальних збитків. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність була застрахована у ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ»: [PERSON] полісом № 213285536, [PERSON] полісом № [NUMBER] . У зв`язку з тим, що первинно вартість матеріального збитку, спричиненого пошкодженням автомобіля Chery Tiggo2, р/н [NUMBER] , рахувалася такою, що складатиме 80000,00 грн, та водій [PERSON] вину у скоєнні вказаної ДТП визнав у повному обсязі, тому між учасниками ДТП складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), без виклику працівників поліції, що передбачено ст. 124 КУпАП. Постановою Правління НБУ від 30.05.2022 № 108 визначено максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України, у розмірі 80000,00 грн. Складений Європротокол разом із іншими документами направлено до ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», де була сформована справа щодо страхового випадку № ЦВ/23/1261. Після проведення огляду пошкодженого автомобіля Chery Tiggo2, р/н [NUMBER] , страховим експертом-оцінювачем ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» надало калькуляцію попереднього розміру відновлювального ремонту в розмірі 57580,07 грн, із ПДВ. Розмір матеріального збитку з урахуванням зносу запчастин 42841,69 грн, із ПДВ, у разі перерахування на реквізити сплачується без ПДВ 35701,41 грн, франшиза за полісом 2600,00 грн сплачується водієм, а тому розмір страхового відшкодування становить 33101,41 грн. Оскільки фактичний матеріальний збиток значно більший, ніж визначене страховиком страхове відшкодування, позивач надіслала на адресу ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» висновок транспортно-товарознавчого дослідження від 30.03.2023 № Д12/0323, виконаний судовим експертом Чивчишем О.П. у присутності [PERSON] та [PERSON] , де вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Chery Tiggo2, р/н [NUMBER] , станом на 14.03.2023 складає 115006,96 грн. Також, позивач понесла витрати на проведення транспортно-товарознавчого дослідження в розмірі 4500,00 грн. ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» буд-якої відповіді на звернення позивача не надало, у зв`язку з чим, позивач звернулася до суду з даним позовом, та просить стягнути: із [PERSON] на користь позивача 37606,96 грн, як вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля Chery Tiggo2, р/н [NUMBER] , у цінах на дату 14.03.2022, франшизу в розмірі 2600,00 грн; стягнути з ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» на користь позивача 77400,00, як вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля Chery Tiggo2, р/н [NUMBER] , у цінах на дату 14.03.2022; у солідарному порядку з [PERSON] та ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» стягнути на користь позивача витрати на проведення транспортно-товарознавчого дослідження, вартість якого становить 4500,00 грн, та 20000,00 грн - як відшкодування моральної шкоди. Окрім того, позивач просить вирішити питання розподілу понесених нею судових витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн. Ухвалою суду від 12.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Представником відповідача ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» подано відзив, отриманий судом 29.02.2024, де вона просить задовольнити позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 33101,41 грн, у задоволенні іншої частини вимог відмовити. Не заперечувала, що позивач 14.03.2023 звернулася до ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 11.03.2023. Товариством було направлено представника для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу Chery Tiggo2, р/н [NUMBER] , за результатами якого складено відповідний прокол огляду з вичерпним переліком пошкоджених деталей та необхідних ремонтних операцій для відновлення транспортного засобу. Даний протокол огляду підписано позивачем без жодних правок чи зауважень. На основі вказаного протоколу виконано калькуляцію і встановлено розмір страхового відшкодування, про що повідомлено [PERSON] . Отримавши незгоду позивача із розміром страхового відшкодування, страховиком проведено оцінку пошкодженого майна і здійснено розрахунок суми страхового відшкодування на підставі звіту № 37-D/12/53, про що також повідомлено позивача. Згідно зі звітом, вартість відновлювального ремонту складає 54935,93 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу з ПДВ становить 40215,69 грн, без урахування ПДВ 35701,41 грн. Умовами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 213285536, передбачено франшизу у розмірі 2600,00 грн. ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування в розмірі 33101,41 грн, де: 35701,41 грн вартість матеріальної шкоди без ПДВ, - 2600,00 грн франшиза. Позивачу направлено розрахунок та повідомлення про необхідність подання заяви про виплату, однак від [PERSON] жодної заяви не надходило. Таким чином, ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» виконав всі обов`язки страховика, визначені законодавством, а проведення виплати не здійснено через неподання позивачем заяви про виплату з банківськими реквізитами. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, представник страхової зазначила, що від [PERSON] відповідної заяви не надходило та не надано жодного доказу на підтвердження завдання шкоди здоров`ю. Також, відсутні підстави для відшкодування витрат на проведення експертизи, оскільки представник страховика з`явився у визначений строк для проведення огляду. Законодавством України не передбачено солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого. Щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на правову допомогу, представник ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» вважає їх неспівмірними зі складністю справи, істотно завищеною та такою, що не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, а також позивачем на підтвердження витрат не надано договору про надання правничої допомоги, детального розрахунку робіт та платіжних документів, які можуть підтвердити факт передачі коштів у розмірі 12000,00 грн (а.с.57-64). Ухвалою суд від 12.11.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав та мотивів, що зазначені в ньому. Представник відповідача у судовому засіданні 10.12.2024 визнала позовні вимоги в частині стягнення суми матеріального збитку в розмірі 33101,41 грн, у задоволенні іншої частини вимог просила відмовити з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву. У подальшому, позивач та його представник, представник відповідача правом на участь у судовому засіданні не скористалися. Представником позивача Ільчуком Д.Ю. подано заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав та мотивів, що зазначені в позові. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, однак до суду повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення сторін та їх представників, суд розглядає справу на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.03.2023 о 15 год. 35 хв., водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 2107, р/н [NUMBER] , по проїзній частині у с. Вільному Криворізького району Дніпропетровської області, не дотримався безпечного бічного інтервалу, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем Chery Tiggo2, р/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Оскільки цивільно-правова відповідальність власників транспортних засобів на момент ДТП була застрахована, шкоди життю та здоров`ю заподіяно не було, водіями [PERSON] та [PERSON] складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), де [PERSON] визнав себе винним у дорожньо-транспортній пригоді (а.с.12). Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», поліс серії АТ № 2806955, де обумовлено розмір страхового ліміту за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 260000,00 грн, за шкоду, заподіяну майну - 130000,00 грн, франшиза 2600,00 грн (а.с.14). [PERSON] , яка відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] є власником транспортного засобу Chery Tiggo2, р/н [NUMBER] (а.с.11), звернулася до ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, у зв`язку з чим, на виконання вимог ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», направлено представника страхової компанії для проведення огляду пошкодженого автомобіля. За результатами огляду складено відповідний протокол від 22.03.2023, де зазначено перелік пошкоджень, необхідних ремонтних операцій для відновлення транспортного засобу (а.с.79-83). На основі протоколу огляду виконано калькуляцію і встановлено розмір страхового відшкодування (а.с.76-78), про що повідомлено позивача (а.с.15, 65-67). Отримавши незгоду з розміром страхового відшкодування, страховиком проведено оцінку пошкодженого майна і здійснено розрахунок страхового відшкодування на підставі звіту № 37-D/12/53. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням ПДВ на запасні частини і матеріали складає 54935,93 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали - 40215,69 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ - 35701,41 грн (а.с.68-75). Також, позивача повідомлено про необхідність направлення заяви задля отримання страхового відшкодування (а.с.65-67). Не погоджуючись із розміром страхового відшкодування, [PERSON] звернулася до судового експерта Чивчиша О.П., який на підставі укладеного з позивачем договору від 14.03.2023 № Д12/03/23, провів експертне транспортно-товарознавче дослідження з визначення матеріального збитку пошкодженого автомобіля Chery Tiggo2, р/н [NUMBER] (а.с.18-32). Відповідно до висновку експерта від 30.03.2023 № Д12/03/23, вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля Chery Tiggo2, р/н [NUMBER] , у цінах на дату 14.03.2023, без урахування величини втрати товарної вартості, складає 115006,96 грн. Представником позивача Ільчуком Д.Ю. вказаний висновок експерта направлено 14.08.2023 до ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» із метою долучення до матеріалів страхової справи та здійснення страхового відшкодування (а.с.16). За проведення транспортно-товарознавчого дослідження [PERSON] сплатила 4500,00 грн, що підтверджуються квитанцією від 14.03.2023 № 018187 (а.с.17). Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положення якого спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону). У даній справі застосовується Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, у редакції від 17.08.2022, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон). Відповідно до ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 28, 29 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це, серед іншого, шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Аналогічні висновки викладено у постанові ВП ВС від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц. Відповідно до ст. 33.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Постановою Правління Національного банку України «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 30.05.2022 № 108 (у редакції, чинній на дату виникнення правовідносин) затверджено за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80000 гривень на потерпілого. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування ст. 36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Законом України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до ч. 4 ст. 94 Закону України «Про страхування», договором страхування може передбачатися франшиза, яка може бути умовною та безумовною. У разі зазначення в договорі страхування умовної франшизи страховик не відшкодовує частину збитку, яка не перевищує розмір франшизи, але відшкодовує збитки в повному обсязі, якщо збиток перевищує розмір франшизи. У разі зазначення в договорі страхування безумовної франшизи страховик вираховує розмір франшизи при здійсненні страхової виплати за кожним страховим випадком. Згідно із ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Тобто, франшиза - це ті збитки, передбачені договором, однак, які страховик не відшкодовує у разі виникнення страхового випадку. Згідно з полісом № АТ 2806955 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір франшизи становить 2600,00 грн. Таким чином, відповідно до положень Закону №1961-IV, із урахуванням Постанови Правління Національного банку України від 30.05.2022 № 108, розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну позивача, становить 77400,00 грн, із розрахунку 80000,00 грн (максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України) - 2600,00 грн (франшиза). Відповідно до висновку № Д12/03/23 судового експерта Чивчиш О.П. , вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Chery Tiggo2, р/н [NUMBER] , у наслідок ДТП, становить 115006,96 грн. У судовому засіданні допитаний судовий експерт Чивчиш О.П. , надав показання про те, що до нього звернулася [PERSON] із заявою про проведення експертизи, після чого в с. Вільному ним проведено огляд автомобіля Chery Tiggo2, р/н [NUMBER] , визначено характер пошкоджень, які деталі потрібно замінити, які ремонті роботи провести, та за результатами огляду визначено загальну суму вартості матеріального збитку. Висновки, викладені у дослідженні від 30.03.2023 № Д12/03/2 підтримав у повному обсязі. Із урахуванням вказаних висновків, позивачем здійснено розрахунок розміру збитку, завданого з технічної точки зору належного їй транспортному засобу, у розмірі 37606,96 грн (115006,96 грн вартість матеріального збитку - 77400,00 грн розмір страхової виплати), яку просить стягнути з відповідача [PERSON] . Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди без урахування зносу і сумою страхового відшкодування (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (пункт 72)). Беручи до уваги доведеність факту заподіяння матеріальної шкоди [PERSON] , а також беззаперечне право потерпілої особи на відшкодування шкоди, обґрунтованість заявленого позивачем розміру матеріальної шкоди, який іншими учасниками не спростовано, оскільки жодна зі сторін у змагальному процесі право на призначення судом експертизи не реалізувала, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог в частині відшкодування [PERSON] матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди з відповідача [PERSON] , а саме, у розмірі 37606,96 грн, із яких: 35006,96 грн - розмір матеріальної шкоди та 2600,00 грн - розмір франшизи. При цьому, судом враховується, що при визначенні розміру матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , позивачем двічі враховано розмір франшизи. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Звертаючись до суду з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди, позивач просить солідарно стягнути з відповідачів ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» та [PERSON] моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 20000,00 грн. Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (Stankov v. Bulgaria, № 68490/01, § 62, 12.07.2007). У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданих травм, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині розміру моральної шкоди, позивач посилалася на те, що в результаті переживань за пошкоджений автомобіль, вона знаходиться в негативному емоційно-психічному стані, викликаному внутрішньою напруженістю, втратою сну, що переросла в моральні страждання, оскільки вказаний автомобіль є єдиним засобом пересування в умовах проведення бойових дій. Це вплинуло на її відносини і нормальні життєві зв`язки з членами рожини, сусідами, знайомими. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачеві було заподіяно моральної шкоди, яка виразилась у фізичних стражданнях, негативних емоціях та стресі, моральних та психічних переживаннях, пов`язаних з пошкодженням майна. Взагалі сам факт пошкодження майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань. Разом з тим, заявляючи вимоги про солідарне стягнення з відповідачів моральної шкоди, позивачем не обґрунтовано, якими діями відповідача ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» спричинено їй моральну шкоду. Відповідно до ст. 26-1 Закону №1961-IV, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Водночас, позивачем не надано доказів спричинення ушкодження здоров`ю під час ДТП та звернення до страховика із заявою про відшкодування витрат, пов`язаних зі шкодою, спричинено життю та здоров`ю. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, та слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать, витрати на правничу допомогу та пов`язані із залученням спеціалістів, проведенням експертиз, вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, позивач просить суд стягнути з відповідача понесені ним витрати зі сплати судового збору, витрати за проведення автотоварознавчого експертного дослідження у розмірі 4500,00 грн, та витрати на правничу допомогу у розмір 12000,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Судом встановлено, що за подання позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 2552,27 грн (а.с.28-41). Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду позову майнового характеру має бути сплачено судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1211,20 грн. Таким чином, з урахуванням вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», загального розміру майнових вимог (137606,96 грн), позивач, за подання позовної заяви мав сплатити судовий збір у розмірі 1376,07 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Із огляду на вказане, сума зайво сплаченого [PERSON] судового збору, яка становить 1176,20 грн, який підлягає поверненню останній. Отже, із огляду на часткове задоволення позовних вимог (на суму 135006,97 грн), із урахуванням розміру задоволених позовних вимог (61,92% ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» та 38,08% [PERSON] ), суд вважає за необхідне стягнути в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору та витрат на проведення автотоварознавчого експертного дослідження: із відповідача ТДВ «СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» на користь позивача [PERSON] 3622,36 грн (835,96 грн + 2786,40 грн) та з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] , - 2227,71 грн (514,11 грн +1713,60 грн). Оскільки представником позивача заявлено вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, але доказів таких витрат не надано, при цьому зроблено заяву про подання таких доказів в порядку ч. 8 ст. 141, 246 ЦПК України, суд наразі не вирішує питання про розподіл витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial