Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

У листопаді 2024 року ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" через підсистему "Електронний суд" звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, позивач посилається на те, що 04 вересня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та відповідачем [PERSON] було укладено електронний Договір № 3949304 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого відповідачеві було надано в кредит грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. строком на 360 днів з кінцевим терміном погашення до 29 серпня 2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом кожні 30 днів. ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов?язання перед [PERSON] виконало в повному обсязі, надавши кредит у вищезазначеному розмірі, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера\~ТОВ "Універсальні Платіжні Рішення" (детальна інформація викладена в розділі 4. "Щодо зарахування грошових коштів на платіжну карту Відповідача"). 24 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" було укладено Договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до умов якого, ТОВ "Лінеура Україна" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" права грошової вимоги, в тому числі і за Договором № 3949304 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04 вересня 2023 року. Про відступлення прав грошової вимоги за кредитним договором "Лінеура Україна" повідомило відповідача шляхом направлення текстового SMS-повідомлення. Крім того, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, позивачем ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" у період з 24травня 2024 року до 22 липня 2024 року (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою в сумі 11 988,00\~грн. Таким чином, заборгованість відповідача за Кредитним договором перед позивачем станом на дату звернення до суду складає 68\~130,65 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 9989,00 грн., сума нарахованих первісним кредитором процентів за користування кредитом 46\~152,66 грн., нараховані кредитодавцем проценти за 60 календарних днів 11\~988,00 грн. Зазначену суму заборгованості, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень на адресу суду не надходило. 18 грудня 2024 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою судді від 27 грудня 2024 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням, викликом учасників справи і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою було задоволено клопотання позивача про витребування доказів та сторонам були встановлені строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень. Ухвалою суду від 21 липня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині пред?явленої позовної заяви просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи, а також відзиву на позовну заяву не подавала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 04 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та [PERSON] було укладено Договір № 3949304 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 10 000,00,00 грн. Відповідач підписала цей Кредитний договір електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором "Х191", відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить пункти 9, 10 кредитного договору, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п. 1.2 цього договору тип кредиту - кредит, сума кредиту 10\~000,00\~грн. Згідно з п. 1.3 Договору строк кредиту 360 дні, періодичність платежів зі сплати процентів\~кожні 30 днів. Пунктом п. 1.4 цього Договору передбачено, тип процентної ставки\~фіксована, яка нараховується за користування кредитом на умовах стандартної процентної ставки, яка становить: 2,00% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 Договору. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію, передбачену частиною другою\~статті 12 Закону "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно із\~Законом України "Про захист прав споживачів"\~та\~Законом України "Про захист персональних даних"\~(пункт 9.9 договору позики). Також, під час укладення вищевказаного кредитного договору, відповідачем 04\~вересня 2023 року підписано електронним підписом паспорт споживчого кредиту, у якому викладені умови надання ТОВ "Лінеура Україна" кредитних коштів відповідачеві, де обчислено загальну вартості позики та реальну річну процентну ставки за договором надання грошових коштів у позику, в якому відображені: дата видачі позики/дата платежу, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума позики/сума платежу за розрахунковий період, сума позики за договором/погашення суми позики, проценти за користування позикою, реальна річна процентна ставка, загальна вартість позики. Первісний кредитор свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, перерахувавши 04 вересня 2023 року позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. Зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача відбулось через систему іРay.ua, на підставі укладеного договору про переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12\~березня 2019 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Універсальні Платіжні Рішення". ТОВ "Універсальні Платіжні Рішення" надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК №\~342 від 02 жовтня 2012 року) та отримало Ліцензію Національного банка України. Згідно з листом ТОВ "Універсальні Платіжні Рішення" вих. № 1015-3105 від 31\~травня 2024 року, відповідно до зазначеного Договору про переказ коштів, 04 вересня 2023 року було успішно перераховано грошові кошти у сумі 10 000,00 грн. на платіжну картку клієнта №\~ [NUMBER] . Крім того, перерахування коштів на картку відповідача також підтверджується інформацією, наданою АТ КБ "ПриватБанк" на виконання вимог ухвали суду, за вих. №\~20.1.0.0.0/7-250124/89270-БТ від 03 лютого 2025 року, яка засобами поштового зв`язку 14\~лютого 2025 року надійшла на адресу суду, та яка містить відомості щодо зарахування на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] грошових коштів на суму 10 000,00 грн. Судом установлено, що 24 травня 2024 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" укладено Договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" передає (відступає) ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" за плату належні йому права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ "Лінеура Україна", а ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" приймає належні ТОВ "Лінеура Україна" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, та зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Лінеура Україна" (ціна договору) у розмірі 93718046,56 грн. Відповідно до Акту прийому передачі Реєстру боржників до Договору факторингу №\~24/05/2024 від 24травня 2024 року укладеного між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" та витягу з реєстру боржників (додаток №1 до договору факторингу від 24\~травня 2024), до ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" перейшло право грошової вимоги, у тому числі і до відповідача [PERSON] за Договором № 3949304 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04 вересня 2023 року. Згідно з розрахунком заборгованості за Договором № 3949304 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04 вересня 2023 року, станом на 24травня 2024 року, заборгованість відповідача [PERSON] , становить 56142,65 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 9 989,99 грн., сума нарахованих первісним кредитором процентів за користування кредитом 46 152,66 грн. Одночасно з цим, як убачається з розрахунку заборгованості ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" за договором № 3949304 від 04 вересня 2023 року позивачем здійснено нарахування відсотків за користування кредитом за 60 календарних днів в межах строку дії договору (з 24\~травня 2024року до 22липня 2024 року) у розмірі 11 988,00 грн. Крім того, відповідачем не оспорений факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів. Отже, відповідачем порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Так, відповідно до\~ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування"\~договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Частинами 1, 3\~статті 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~526,\~615 Цивільного кодексу України\~зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно зі\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 3 ЗУ "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Як зазначалося вище судом, договір № 4046410 від 10 жовтня 2023 року відповідачем було підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Крім того, матеріали справи містять підписаний електронно-цифровим підписом паспорт споживчого кредиту, у якому прописані суми/ ліміти кредитів, строк кредитування, безготівковий спосіб отримання кредиту, відсоткові ставки та штрафні санкції. Текст такого договору разом із паспортом споживчого кредитування, який є його додатком, містить всі істотні умови, що притаманні даному виду договірних правовідносин, зокрема строк та сума кредиту, порядок його повернення, розмір та вид відсоткової ставки тощо. При цьому без здійснення вказаних дій відповідачем, спрямованих на укладення договору позики в обраний спосіб, у тому числі проходження верифікації особи, яка його підписує, отримання електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора, який був згодом використаний для підписання такого договору, останній не був би укладений сторонами. Згідно зі\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою\~статті 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підписавши 04 вересня 2023 року договір про надання споживчого кредиту, відповідач [PERSON] , відповідно до\~ст. 627 ЦК України\~добровільно погодилась на такі умови кредитного договору та взяла на себе відповідні зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування. Однак, у визначений строк їх не повернула, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення тіла кредиту та відсотків до 23\~грудня 2023\~року підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості. Відповідно до\~ст. 512 ЦК України\~кредитору зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, судом установлено, що [PERSON] була призвана до лав Збройних Сил України за мобілізацією, наразі остання з 23 грудня 2023 року проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] на посаді молодшого сержанта, що підтверджується відповідною довідкою за формою 5 № 1848/7/6090 від 11 березня 2025 року, а також копією військового квитка. Відповідно до\~Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку" від 30 березня 2021 року №1357-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021\~року пункт 15статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" викладено в новій редакції: "15. Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються". Останніми змінами, які набрали чинності 19 серпня 2022 року пункт 15\~статті 14\~Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" доповнено словами "крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля". Частиною 9статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу"\~визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час. Відповідно до\~статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період\~період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Статтею 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"\~унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей. Аналіз п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції Закону №1357-IX від 30 березня 2021\~року, який набрав чинності 23 квітня 2021 року, свідчить про те, що пільги мають: - військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову; - військовослужбовці під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 "Про загальну мобілізацію", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті102, пунктів 1,17,20частини першої статті106 Конституції України, вирішено, зокрема оголосити та провести загальну мобілізацію. Таким чином, на відповідача [PERSON] з 23 грудня 2023 року, як на військовослужбовця, призваної на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, поширювалися пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час її призову. Водночас, суд зауважує, що відсутність звернення відповідача до первісного кредитора та позивача, не спростовує той факт, що на [PERSON] розповсюджується дія Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". При цьому, за наявності позову банку про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15\~статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"(зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом). Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі №642/548/21. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача [PERSON] відсотків за користування кредитом з 23 грудня 2023 року відсутні. При цьому, при розрахунку відсотків за користування кредитними коштами, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] суд ураховує стандартну процентну ставку, яка відповідно до умов договору, становить 2,00%, оскільки внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, підстави, передбачені п.1.5.2 кредитного договору, для застосування зниженої процентної ставки не виникли. За вказаних обставин, заборгованість відповідача [PERSON] за відсотками за користування кредитом за період часу з 23 грудня 2023 року до 24 травня 2024 року (дата передачі права вимоги), що становить 30 767 гривень 66 копійок (2,00% за один день користування кредитними коштами у сумі 10\~000\~гривень 00 копійок, що складає у грошовому еквіваленті 199\~гривень 79 копійок), а також за період часу з 24 травня 2024 року до 22 липня 2024 року (дата проведення розрахунку заборгованості за відсотками, проведеними новим кредитором - позивачем), що складає 11\~988 гривень 00 копійок, на загальну суму 42 755 гривень 66 копійок задоволенню не підлягає. Таким чином пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню з присудженням до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором № 3949304 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04 вересня 2023 року в загальному розмірі 25\~374,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 989,00 грн. та заборгованості з відсотків за користування кредитом, що нараховані до 22 грудня 2023 року в розмірі 15\~385,00\~грн. Крім того, у позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються, у тому числі, з витрат на правову допомогу, у розмірі 10\~000,00 грн. Частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial