Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-29 00:00:00

Короткий зміст заяви. 21 травня 2025 року через систему «Електронний суд» надійшла заява [PERSON] подана його представником адвокатом Бахматом О.І., в якій просили встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме договору дарування будинку [ADDRESS] , посвідченого 02 липня 1998 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Михно В.М., зареєстрованого в реєстрі за №2012, в якому його прізвище помилково зазначено « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». В обґрунтування заявлених вимог зазначено, [PERSON] на підставі договору дарування від 02 липня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Михно В.М., зареєстрованого у реєстрі за №2012, є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 07 липня 1998 року договір дарування був зареєстрований у Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації за №1602. У травні 2025 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора з метою державної реєстрації права власності на нерухоме майно, однак йому було роз`яснено, що в договорі дарування від 02.07.1998 року його прізвище зазначено, як « [PERSON] », тоді як в паспорті громадянина України « [PERSON] », що унеможливлює вчинення зазначеної дії. Зазначена помилка у правовстановлюючому документі обмежує його у праві володіння, розпорядження та користування належним йому нерухомим майном. Встановлення даного факту необхідно для державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.05.2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження у відкритому судовому засіданні. Позиція учасників процесу в судовому засіданні. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Бахмат О.І. в судове засідання не з`явилися, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у його та заявника відсутність, заяву підтримують, просять задовольнити. Представник заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Галченко М.В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила ухвалити рішення враховуючи норми чинного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Обставини установлені судом та мотиви ухваленого рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 6\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4\~ЦПК\~України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13\~ЦПК\~України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 7 ст.19\~ЦПК\~України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293\~ЦПК\~України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Установлено, що 02 липня 1998 року приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Михно В.М. посвідчив договір дарування будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , укладений між дарувальниками [PERSON] , [PERSON] , діючої від імені [PERSON] , та обдарованим [PERSON] . Зазначений договір зареєстрований в реєстрі за №2012, а 07.07.1998 року Кременчуцьким міським бюро технічної інвентаризації, реєстраційний напис внесено в реєстраційну книгу №13 за реєстром №1602. Однак при оформленні договору дарування прізвище обдарованого [PERSON] зазначено не як в його паспорті, а помилково як « [PERSON] » (як в його паспорті на російській мові). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Пунктом 6 частини 1 статті 315\~ЦПК\~України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З матеріалів справи вбачається, що прізвище заявника є [PERSON] і даний факт підтверджується копією паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 21 грудня 1999 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області; карткою фізичної особи платника податків на ім`я [PERSON] , виданою 20.12.2024 року Кременчуцькою ДПІ Головного управління ДПС у Полтавській області; посвідченням водія серії [NUMBER] від 15.03.1996 року; паспортом громадянина України [PERSON] для виїзду за кордон серії [NUMBER] від 18 січня 2017 року; дипломом серії [NUMBER] від 30 червня 1983 року за реєстраційним №9057, виданим Київським державним інститутом фізичної культури. За таких обставин, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ,\~а саме договір дарування будинку від 02 липня 1998 року, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Михно В.М., належить заявнику [PERSON] . Установлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, а саме для реалізації майнових прав на належне йому нерухоме майно, державної реєстрації прав та їх обтяжень. Заінтересованою особою не подано заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, тому суд не вбачає підстав вважати наявність оспорюваних прав (спір про право). З огляду на наведене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved