Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Зазначає, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 06.10.2014 року в Любельській сільській раді Жовківського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис № 05. У зв`язку із реєстрацією шлюбу вона змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] . Вказує, що подружнє життя у них не склалося через абсолютно різні погляди на життя. Тривалий час вони не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть. Від подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що примирення між ними є неможливим, а шлюб носить формальний характер. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Оскільки всі учасники в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини. Сторони зареєстрували шлюб 06.10.2014 року в Любельській сільській раді Жовківського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис № 05. У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] . Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що спільне сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та часті сварки на побутовому рівні. Впродовж тривалого періоду часу сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що їхня сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Подальше збереження шлюбу суперчить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд враховує, що відповідач проявив байдужість до збереження сім`ї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім`я фактично не існує. Враховуючи вищенаведене, у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved