Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування посилався на те, що 18 листопада 2005 року між ним та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Лютовиською сільською радою Старосамбірського району Львівської області. У шлюбі в сторін народились двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] . Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29.11.2022 року шлюб між подружжям розірвано, неповнолітнього сина вирішено залишити проживати із батьком, позивачем у справі, а неповнолітню дочку залишено проживати з матір`ю [PERSON] . Тобто між сторонами ще у 2022 році встановлено порядок виховання дітей. Син [PERSON] проживає з батьком який займається його вихованням та утриманням. На сьогоднішній день позивач і надалі здійснює самостійне утримання та виховання сина. Мати дитини фактично не цікавиться його життям, вихованням та утриманням сина не займається. Водночас відповідач віднедавна почала провокувати різного роду сварки, висловлює позивачу твердження, що всупереч волі сина забере його і вивезе за кордон. [PERSON] часто змінює своє бачення з приводу того хто буде виховувати сина, що є підставою для звернення до суду із позовом про визначення місця проживання. Крім того позивачу необхідно встановити факт самостійного утримання та виховання сина для отримання можливості одноосібного звернення батьком до державних, медичних та освітніх закладів від імені та в інтересах дитини. Також виникають питання щодо переміщення позивача і сина без документального оформлення згоди матері, яка не проживає з сином та не приймає участі у вихованні дитини. При таких обставинах позивач просить суд визначити місце проживання сина [PERSON] з батьком та встановити факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Захарко Ю.Ю. у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, в обґрунтування посилалась на викладені в ньому обставини, просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала щоб син проживав з батьком; претензій не має, оскільки син привик до батька і так є від його народження. Додатково ще пояснила, що проживає окремо від них у с. Рогізно Самбірського району Львівської області Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що при вирішенні даного спору покладається на думку суду і згідна із таким позовом, бо по суті між сторонами спір вирішено в інтересах дітей; до них скарг не надходило, а тому якщо є таке погодження, то батьки вірно прийняли рішення. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Тому до ухвалення судового рішення судом роз`яснено сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. Судом також установлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 листопада 2005 року в Лютовиській сільській раді Старосамбірського району Львівської області. Від шлюбу в них народилися син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29.11.2022 року шлюб між ними розірвано; сина [PERSON] залишено проживати разом із батьком - [PERSON] , а дочку [PERSON] - з матір`ю - [PERSON] . У даному рішенні також зазначається, що сторони припинили шлюбні відносини, однією сім`єю не проживають спільного господарства не ведуть. Син [PERSON] проживає з батьком, який займаюся його вихованням та утриманням. Відповідач, яка є матір`ю дитини фактично не цікавиться життям сина, вихованням та триманням [PERSON] не займається; між нею та сином відсутній психоемоційний зв`язок. У позивача хороші матеріальні умови проживання, має постійний дохід, фізично здоровий, відтак має можливість забезпечити сину належні умови проживання, займатися його вихованням. Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України\~закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з положеннями ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно довідки №53 від 20 червня 2025 року виданої КНП «ЦПМСД» Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області АЗПСМ с. Бісковичі відомо, що дитина [PERSON] , [INFO] , спостерігається в амбулаторії з народження. Декларація про медичне обслуговування укладена з лікарем ЗПСМ [PERSON] . Профілактичні щеплення проводяться згідно календаря профілактичних щеплень. Дитина щорічно проходить профілактичний медичний огляд. Загалом дитина здорова, спостерігаються респіраторні вірусні інфекції в холодну пору року. Контактна особа від дитини - [PERSON] . Він був присутній при оглядах дитини та протягом року звертався на прийом. Із характеристики Викотівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 20 червня 2025 року відомо, що [PERSON] , [INFO] , учень 7 класу; зарекомендував себе як чесний, ввічливий, комунікабельний, енергійний, неконфліктний, має широке коло спілкування серед однолітків; під час навчання пропусків уроків без поважних причин не було; рівень навчальних досягнень в основному достатній. Батько [PERSON] бере активну участь у житті дитини, допомагає у підготовці домашніх завдань, організовує проведення вільного часу, слідкує за зовнішнім виглядом. Завжди інформує про причину відсутності учня та надає необхідні підтверджуючі документи (медичні довідки, пояснювальні записки). Цікавиться успішністю та спілкуванням дитини, відвідує батьківські збори. Додана до справи довідка №6-145 від 20.06.2025 року та дані витягу з реєстрації територіальної громади засвідчують реєстрацію сина [PERSON] , [INFO] , і батька [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із акту обстеження матеріально - побутових умов проживання який складено 26 червня 2025 року, на підставі комісійного обстеження встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає у житловому будинку по [ADDRESS] та є власником будинку. У даному будинку проживає син [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що [PERSON] виховує та утримує неповнолітнього сина [PERSON] . Із довідки про доходи відомо, що позивач працевлаштований у ТзОВ «СТО» на посаді слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів, має сталий дохід. За даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомо, що позивачу на праві приватної власності, належить житловий будинок в [ADDRESS] . Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» відомо, що [PERSON] , [INFO] , до кримінальної відповідальності не притягувався, судимостей не має та в розшуку не перебуває. Із медичної довідки від 20.06.2025 року відомо, що позивач на обліку в психіатра не перебуває. Як вбачається із пояснень представника третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, при вирішенні даного спору представник покладається на думку суду та визнала позов; у них немає перешкод та заперечень у доцільності визначення місця проживання сина [PERSON] із батьком [PERSON] , позивачем у цивільній справі. Відповідно до положень ст. ст. 160, 161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст. ст. 3, 6 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Тому, з урахуванням вимог наведених норм, аналізуючи зібрані докази та матеріали справи, які не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, позицію учасників про те, що вони фактично дійшли згоди, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до переконання визначити місце проживання дитини [PERSON] разом із батьком, - позивачем по справі, що не позбавляє матері [PERSON] права та можливості особистого спілкування з дитиною, обов`язку брати участь в його утриманні та вихованні. Також підлягає до задоволення вимога про встановлення факту, що позивач самостійно виховує та утримує сина, оскільки така підтверджується встановленими в суді обставинами та доданими доказами.

Outcome: approved