Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до Київського районного суду міста Одеси про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 26.08.2024 №АВН0СТ155101724689151590 у розмірі 27320,13, а також судові витрати 2422,40 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до АТ "А-Банк" щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк". 26.08.2024, будучи клієнтом Банку, Позичальник уклав з Банком кредитний договір № АВН0СТ155101724689151590 щодо надання кредиту в розмірі 19900,00 грн строком на 12 місяців, до 25.08.2025, зі сплатою 85% річних (ставка фіксована), (Кредитний договір складається із Заяви Клієнта, Паспорту споживчого кредиту та Графіку погашення кредиту). Станом на 24.04.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором складає 27320,13 грн, з яких: 18825,95 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7401,79 грн - заборгованість за процентами, 1092,39 грн - заборгованість за пенею. Відповідач своєчасно не погасив заборгованість за кредитом, відсотками, відповідно до умов Договору, що і стало підставою для звернення до суду за захистом порушених прав. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Скриль Ю.А. Ухвалою суду від 16.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі. Відповідачу визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Вказана ухвала суду надіслано за зареєстрованим місцем проживання відповідача: [ADDRESS] . 02.06.2025 від представника відповідача - адвоката Каплуна О.Б. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що оскільки [PERSON] є військовослужбовцем і користується правом на звільнення його від санкцій та сплати процентів за невиконання зобов`язань за цим договором перед відповідачем, то нарахування позивачем процентів та штрафних санкцій за неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором не ґрунтуються на вимогах закону і є такими, що порушують права відповідача. 09.06.2025 від представника відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи довідку з [NUMBER] прикордонного загону від 04.06.2025. Від позивача відповідь на відзив не надійшла. Заяви та/або клопотання про розгляд справи в іншому порядку від сторін до суду не находили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Установлено, що [PERSON] 26.08.2024 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (далі - анкета-заява), яка разом Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складає між ними договір про надання банківських послуг. Відповідно до заяви про надання послуги "Швидка готівка" від 26.08.2024 № АВН0СТ155101724689151590, яка підписана кваліфікованим електронним підписом шляхом накладення [PERSON] електронного відкритого ключа 039е324f7bbbеа6b6648548f7937065812994352е2529сbс433080с9792есfс94d, [PERSON] звернувся до А-Банку щодо надання кредиту. Відповідно до п. п. 3-5 Кредитного договору, ліміт цього договору: 19900,00 гривень, зі строком повернення до 25.08.2025, терміном на 12 місяців. Згідно з п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 85% річних. Відповідно до таблиці загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка підписана відповідачем кваліфікованим електронним підписом шляхом накладення відповідачем відкритим ключем 039е324f7bbbеа6b6648548f7937065812994352е2529сbс433080с9792есfс94d, зазначено графік платежів, їх розмір та проценти за користування кредитом. Відповідно до п.12 заяви про надання послуги «Швидка готівка», у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07 % (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки. Як вбачається з меморіального ордеру № TR.39044995.49385.65455, АТ «Акцент Банк» 26.08.2024 перерахувала на рахунок [PERSON] кредитні кошти в розмірі 19900,00 гривень. Відповідач взяті на себе зобов`язання за цим договором у повному обсязі не виконував, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість станом на 24.04.2025 в розмірі 27320,13 грн, з яких: 18825,95 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7401,79 грн - заборгованість за процентами, 1092,39 грн - заборгованість за пенею. Позивач на підтвердження позовних вимог надав копію Анкети-заяви від 25.08.202, яка власноруч підписана [PERSON] ; розрахунок заборгованості за кредитним договором від 26.08.2024 № АВН0СТ155101724689151590, виписку по кредиту станом на 24.04.2025 (за період 26.08.2024 по 23.04.2025), паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» від 26.08.2024, підписаний [PERSON] ; заяву про надання послуги «Швидка готівка, підписану 26.08.2024 відповідачем кваліфікованим електронним підписом шляхом накладення відкритого ключа 039е324f7bbbеа6b6648548f7937065812994352е2529сbс433080с9792есfс94d, меморіальний ордер від 26.08.2024 № TR.39044995.49385.65455, наданого на підтвердження перерахування позивачем та отримання [PERSON] кредитних коштів у розмірі 19900,00 гривень. Позивач доводить, що в порушення умов договору, станом на 24.04.2025, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав належним чином, заборгованість не погасив. Позивач неодноразово намагався врегулювати спір в досудовому порядку шляхом направлення відповідачу SMS повідомлень та телефонних дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання, однак відповідач досудові вимоги Банку залишив без уваги. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, яку в добровільному порядку відповідач сплачувати не бажає, позивач звернувся до суду та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 26.08.2024 № АВН0СТ155101724689151590 у розмірі 27320,13 грн, з яких: 18825,95 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7401,79 грн - заборгованість за процентами, 1092,39 грн - заборгованість за пенею. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з пунктом 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України). Згідно з частини першої статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2ст. 639 ЦК України). Абзац другий ч. 2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (частиною першою статті 207 ЦК України). Закон України від 03.09.2015 року № 675-VIII "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У силу вимог частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частиною першою статті 611 ЦК України). Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що 26.08.2024 відповідачем та А-Банк в електронній формі укладено кредитний договір № АВН0СТ155101724689151590, факт отримання кредитних коштів у розмірі 1990,00 гривень відповідачем підтверджується меморіальним ордером, розрахунком заборгованості та випискою про рух коштів по картці яка містить інформацію про здійснені відповідачем операції по картці. У постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами існування заборгованості за кредитним договором. Отже, надані банком виписка про рух коштів по картці відповідача та розрахунок заборгованості є належними доказами, які підтверджують розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки містять детальний розпис нарахованої заборгованості за кредитним договором, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. У заявах та їх додатках сторонами узгоджено розмір процентної ставки (її зміну) за користування кредитними коштами. Отже, факт використання кредитних коштів позичальником доводиться випискою по рахунку та розрахунком заборгованості. При цьому, на підтвердження зазначених фактів матеріали справи містять відповідні заяви клієнта, в яких остання просить надати відповідний тип кредиту. Водночас згідно наданих стороною відповідача доказів у справі встановлено, що [PERSON] з 02.07.2019 року по теперішній час перебуває на дійсній військовій службі у [NUMBER] прикордонному загонів (в/ч [NUMBER] ) Державної прикордонної служби України, [ADDRESS] . Вказане підтверджується копіями Довідок від 21.11.2024 № 1679 та від 04.06.2025 № 630. Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Сталою практикою Верховного Суду підтверджено, що пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою, дія якої поширюється на всіх військовослужбовців в розумінні п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» без виключення (Постанова Верховного Суду від 26.12.2018 у справі № 522/12270/15-ц; Постанова Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №175/377/16-ц; Постанова Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №521/9626/15- ц; ), у тому числі на військовослужбовців за контрактом (Постанова Верховного Суду від 14.05.2021 у справі №502/1438/18), офіцерів запасу (Постанова Верховного Суду від 18.01.2023 у справі №642/548/21), тощо. Окрім цього, відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки встановлений судом факт укладання договір в період воєнного стану, як наслідок наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсотками та штрафними санкціями, неустойкою включає у себе період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану, суд вважає вказані вимоги безпідставними та таким, що суперечать діючому законодавству, а тому не підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Розглядаючи справу в межах доводів та поданих доказів, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором від 26.08.2024 № АВН0СТ155101724689151590 у розмірі 18825,95 грн. В іншій частині позовні вимоги є безпідставними та такими, що суперечать вимогам законодавства (проценти за користування кредитом, пеня), а тому не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ураховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог 68,9% (18825,95*100:27320,13), на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1669,00 грн (2422,4*68,9%).

Outcome: partial