Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] в селі Богданівна Бахмутського району помер її рідний брат, [PERSON] . Згідно погосподарських книг села Язи [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] до 2010 року, а потім проживав без реєстрації за даною адресою. Заявник здійснила поховання брата на кладовищі с. Бережниця Самбірського району Львівської області. У подальшому при зверненні до нотаріуса отримала відповідь, де вказано, що оскільки не встановлено місце відкриття спадщини, зареєстроване місце проживання померлого на день смерті, то нотаріус не може зареєструвати спадкову справу і заявник вважається такою, що пропустила строк на прийняття спадщини, оскільки недоведений факт спільного проживання з братом. Заявник із дня свого народження проживала разом з братом, матір`ю і своїм батьком, так як батько [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] . У 2002 році їх з братом залишила матір і виїхала за межі України. З того часу мати в Україну не поверталась і їй з братом не було відомо про її місце перебування. Брат не був одружений і не мав дітей, не перебував у фактичних шлюбних відносинах. Він був старшим від заявника тому піклувався про неї, підтримував її, надавав їй матеріальне утримання. [PERSON] працював на тимчасових роботах як на території України та і за межами України, отримував кошти готівкою і надавав кошти на її утримання. Брат був близькою і рідною заявнику людиною, він не тільки допомагав їй матеріально, але й був підтримкою та опорою після того як мати залишила їх. Вони завжди взаємно підтримували одне одного, спільно проживали та вели господарство, займалися благоустроєм будинку, садили город, готували їжу, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки, всі свята проводили разом, були обізнані в особистих обставинах життя одне одного, брат постійно дбав про добробут та благополуччя їхньої сім`ї. Заявник не працювала і основним джерелом її доходу були кошти, які особисто їй давав брат, зокрема, для сплати комунальних послуг, для утримання житла, покупок продуктів харчування, покупок меблів для дому і т.д. Із метою спадкування майна брата у заявника є необхідність звернення до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Тому просить суд встановити факт місця відкриття спадщини [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; факт, що заявник [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як рідні сестра і брат із 09.10.1991 року і до дня смерті останнього - [INFO] ; а також встановити факт, що заявник перебувала на утриманні брата [PERSON] на день його смерті. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву, яку просила задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування посилалась на викладені у заяві обставини; востаннє із братом телефоном розмовляла 26.12.2023 року. Представник заінтересованої особи Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, подав клопотання в якому просив розглянути справу в його відсутності та покладався на об`єктивність та повному розгляду по справі та законність прийнятого рішення. З`ясувавши дійсні обставини справи, заслухавши пояснення заявника та дослідивши надані по справі докази, суд приходить висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] в селі Богданівна Бахмутського району помер [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області 10.01.2024р. Із витягу з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію народження від 07.03.2024 року відомо про народження [INFO] [PERSON] матір`ю якого вказана [PERSON] , батьком - [PERSON] . Згідно витягу ДРАЦС про підтвердження дошлюбного прізвища від 04.04.2025р. підтверджується, що після реєстрації шлюбу 01.06.1991 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Як вбачається із свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11.11.1991 року відомо про народження [INFO] [PERSON] матір`ю якої вказана [PERSON] . Із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] відомо, що після реєстрації шлюбу 09.10.2017 року [PERSON] змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Із довідки виданої старостою виконавчого комітету Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області №182 від 31.03.2025 року відомо, що згідно погосподраських книг села Язи [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] до 2010 року, а потім проживав без реєстрації за даною адресою. Згідно довідки виданої виконкомом Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області №49 від 10.01.2024 року відомо, що заявник здійснила поховання брата [PERSON] на кладовищі с. Бережниця Самбірського району Львівської області. У листі нотаріуса Самбірської державної нотаріальної контори №690/01-6 та №691/01-16 від 04.04.2025 р. зазначено, що оскільки не встановлено місце відкриття спадщини, зареєстроване місце проживання померлого на день смерті, то нотаріус не може зареєструвати спадкову справу і заявник вважається такою, що пропустила строк на прийняття спадщини, оскільки недоведений факт спільного проживання з братом. Отже вказаними доказами також підтверджується той факт, що [PERSON] був братом заявника по матері. Під час розгляду справи заявник ствердила, що вони із братом [PERSON] проживали разом від дня її народження, а також із матір`ю та батьком заявника, оскільки батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 08.12.2000 року). У 2002 році їх з братом залишила матір, виїхавши за межі України і з того часу в Україну не поверталась. Брат не був одружений і не мав дітей, не перебував у фактичних шлюбних відносинах. Він був старшим по віку за заявника, тому піклувався про неї, підтримував її, надавав їй матеріальне утримання. Вони завжди взаємно підтримували один одного, спільно проживали та вели господарство, займалися благоустроєм будинку, садили город, готували їжу, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки, всі свята проводили разом, були обізнані в особистих обставин життя один одного, брат постійно дбав про добробут та благополуччя їхньої сім`ї. Заявник не працювала і основним джерелом її доходу були кошти, які особисто їй давав брат, зокрема, для сплати комунальних послуг, для утримання житла, покупок продуктів харчування, покупок меблів для дому. Із виданої довідки старостою виконавчого комітету Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області №182 від 31.03.2025р. відомо, що дійсно згідно погосподарських книг села Язи [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований в [ADDRESS] до 2010 року, а потім проживав без реєстрації. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області №49 від 10.01.2024 року, [PERSON] здійснила поховання брата [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] та 08.01.2024 року похований на кладовищі в с. Бережниця Самбірського району Львівської області. Як відомо із фотокопії трудової книжки [PERSON] , заявник із 29.07.2022 року не працює і станом на день смерті брата 01.01.2024 року не працювала. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справу про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Особа має право звернутися із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення до суду за місцем її проживання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, факту утримання тощо. Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян,- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення,- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається з п. 8 вище вказаної постанови, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Одержання заявником інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Наведений вище правовий висновок та аналогічні йому викладені у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі №210/2422/16-ц, від 22 травня 2019 року в справі №520/6518/17, від 22 жовтня 2020 року в справі №210/343/19, від 13 січня 2021 року в справі №592/17552/18, від 27 січня 2021 року в справі №584/1166/15-ц. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним основним осередком суспільства, її складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Згідно частини четвертої статті 259 Сімейного кодексу України повнолітні особи мають право брати участь у вихованні своїх неповнолітніх братів та сестер, незалежно від місця їхнього проживання. Відповідно до частини другої статті 267 Сімейного кодексу України повнолітні брати і сестри зобов`язані утримувати непрацездатних повнолітніх братів і сестер, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони не мають чоловіка, дружини, батьків або повнолітніх дочки, сина, за умови, що повнолітні брати та сестри можуть надавати матеріальну допомогу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року в справі №644/6274/16-ц (провадження №14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Таким чином, обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999р. за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За наведених вище обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні дані вказують на те, що вище описані докази підтверджують факти, що заявник [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як рідні сестра і брат, починаючи з 09.10.1991 року і до дня смерті [INFO] [PERSON] . Місцем відкриття спадщини є [ADDRESS] та, заявник перебувала на утриманні брата з часу коли їх залишила мати. Виходячи з вищевикладеного та зважаючи на те, що встановлення даного факту необхідне заявнику з метою спадкування майна брата [PERSON] , суд дійшов до висновку, що заявлені особою вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 294 ч. 7 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved