Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

07 травня 2025 року представник позивача Пархомчук С. В. звернувся до Вітовського районного суду Миколаївської області через систему «Електронний суд» з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 9800 грн, судовий збір у сумі 2422,40 грн . 30 липня представник позивача надав заяву про розподіл судових витрат, в якій просив стягнути витрати на професійну правовову допомогу у розмірі 10\~500 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.03.2020 року [PERSON] уклав із ТОВ «ЗАЙМЕР» електронний кредитний договір №118302. Відповідно до умов договору ТОВ «ЗАЙМЕР» надав позичальнику кредит у безготівковій формі в сумі 2000,00 грн. на споживчі потреби з стандартною відсотковою ставкою 2 % в день або 730 % річних строком на 14 днів. Договір було укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами, за допомогою одноразового ідентифікатора KL8419 від 24.03.2020 року. ТОВ «ЗАЙМЕР » виконав умови кредитного договору та надав кредит в сумі 2000,00 грн в безготівковій формі. На підтверження виконання товариством кредитного договору, позивач надав інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» від 24.02.2025 року, відповідно до якої 24.03.2020 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів. 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ « ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором відповідача. Таким чином, ТОВ « ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло статусу кредитора за кредитним договором №№118302. Від 24.03.2020 року. Згідно з розрахунком заборгованості за [PERSON] обліковується заборгованість в розмірі 9800,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений відповідно до положень статті 128, 130 ЦПК України, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Ухвалою суду від 31 липня 2025 року постановлено здійснювати розгляд справи в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 24.03.2020 року з метою отримання кредиту підписав оферту на укладання угоди про надання кредиту №118302, згідно якої отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. з стандартною відсотковою ставкою 2 % в день або 730 % річних строком на 14 днів. Також, відповідачем підписаний паспорт споживчого кредиту та графік платежів за наданим кредитом, в якому відображені: періоди платежів, загальний щомісячний платіж, в тому числі, повернення тіла кредиту, річних та щомісячних процентів. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 13.01.2025 року має заборгованість у сумі 9800,00 грн, з яких 2000,00 грн. прострочене тіло кредиту, 7\~800, 00 грн. відсотки за користування кредитом, та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 грн. Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Вказаний розрахунок боргу не спростований відповідачем. 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ « ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором відповідача. Характеристикою права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами від підтверджується відступлення прав вимоги за кредитним договором №118302 від 24.03.2020 року. Оскільки право позивача було порушено неналежним виконанням зобов`язання зі сторони відповідача, ТОВ « ФК КЕШ ТУ ГОУ» відповідно до\~статті 4 ЦПК України, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст.ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 Цивільного кодексу України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Також суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконував умови договору та своєчасно не сплачував кредитні кошти, позовні вимоги ТОВ « ФК КЕШ ТУ ГОУ» є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню, шляхом стягнення з відповідача заборгованості за договором №118302 від 24.03.2020 року. Із змісту ст. 137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Позивач на підтвердження витрат на правову допомогу надав: копію договору про надання юридичних послуг від 29.12.2023 року, укладений між ТОВ « ФК КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком Сергієм Васильовичем, копію акту про отримання правової допомоги від 28.07.2025 року , згідно з яким загальна вартість наданих юридичних послуг становить 10500,00 грн. та включає в себе первинну консультацію в сумі 2000,00 грн., підготовку позовної заяви в сумі 5000,00 грн., інші клопотання в розмірі 3000,00 грн та канцелярські витрати в розмірі 500 грн., та копію платіжної інструкції №39486 від 28.07.2025 року про перерахування ТОВ « ФК КЕШ ТУ ГОУ» на користь адвоката [PERSON] грошових коштів в сумі 10500,00 грн. в якості оплати за виконання договору про надання юридичних послуг. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору.

Outcome: approved