Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

У травні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 28.03.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Макс кредит» (далі ТОВ «Макс кредит») та [PERSON] з використанням веб сайту https://treba.credit/, укладено договір кредитної лінії №00-9695906 шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача 86325. ТОВ «Макс кредит» виконав своє зобов`язання за договором та видав [PERSON] кошти в сумі 5000 гривень шляхом зарахування на картку PRIVAT BANK через платіжний сервіс «Platon». Відповідач зобов`язався повертати кредит в строк передбачений договором, протягом 360 днів. 21.10.2024 між ТОВ «Макс кредит» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС») було укладено Договір факторингу №21102024-МК/Ейс, відповідно до умов якого ТОВ «Макс кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу за №2922 значиться [PERSON] з заборгованістю по кредитному договору №00-9695906 з загальною сумою заборгованості 16121 гривня, з яких: сума заборгованості з основного боргу 5500 гривень (з них 500 гривень комісії згідно розрахунку), заборгованість за відсотками 10621 гривня. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором кредиту №00-9695906 від 28.03.2024. Оскільки за кредитним договором утворилася заборгованість, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 16121 гривня, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 гривень. 27.05.2025 ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 27.05.2025 ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області витребувано докази. У позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавала, в судове засідання не з`явилася втретє, втретє подала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із залученням захисника. Оскільки суд двічі (20.06.2025 та 04.07.2025) відкладав розгляд справи за заявою позивача у зв`язку з необхідністю залучення адвоката, враховуючи, що строк розгляду справи, визначений ст.275 ЦПК України, спливає, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, п.2 ч.3 ст.223 ЦПК України та ч.4 ст.223 ЦПК України суд розглядає справу у відсутність відповідача. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Суд установив. 28.03.2024 [PERSON] за допомогою сайту https://treba.credit/, уклала з ТОВ «Макс кредит» договір кредитної лінії №00-9695906 шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача - 86325. Позивач надав\~розрахунок заборгованості\~за кредитом,\~згідно якого\~станом на\~21.10.2024\~виникла заборгованість\~на загальну\~суму 16121 гривня, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5000 гривень, заборгованості за відсотками по процентам в розмірі 10621 гривня, комісія 500 гривень. Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами: договором кредитної лінії №00-9695906 від 28.03.2024; правилами надання коштів та банківських металів у кредит товариством з обмеженою відповідальністю «Макс кредит»; паспортом споживчого кредиту; випискою з особового рахунку за кредитним договором №00-9695906 від 28.03.2024; детальним розрахунком заборгованості на дату 21.10.2024 за кредитним договором №00-9695906 від 28.03.2024. Згідно умов Кредитного договору: Сума кредиту (загальний розмір) складає 5000 гривень (п. 1.2. Договору кредитної лінії); Строк дії кредитної лінії (строк кредитування) 360 календарних днів. Дата остаточного повернення кредиту - 23.03.2025 (п. 1.3 Договору кредитної лінії). Позичальник зобов`язаний здійснювати оплату нарахованих процентів в періодичну дату оплати процентів, а саме 22.04.2024, та на кожний 25 день після цієї дати протягом строку кредитування (п. 1.4 Договору кредитної лінії). Тип процентної ставки фіксована (п. 1.5 Договору кредитної лінії). Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні Стандарної процентної ставки та комісії дорівнює 2,47% (п. 1.7.1. Договору кредитної лінії). Комісія за надання кредиту - 500 гривень (1.6 Договору кредитної лінії). Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/ видачі кредиту. Сума кредиту перераховується на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] (п. 2.8 Договору кредитної лінії). Відповідно до інформаційної довідки №1289/10 від 30.10.2024 ТОВ «Платежі онлайн» через платіжний сервіс «Platon» на картку клієнта [NUMBER] від 28.03.2024 проведено платіж в сумі 5000 гривень. 21.10.2024 між ТОВ «Макс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №21102024-МК/Ейс, відповідно до умов якого ТОВ «Макс кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу за №2922 значиться [PERSON] з заборгованістю по кредитному договору №00-9695906 з загальною сумою заборгованості 16121 гривня, з яких: сума заборгованості з основного боргу 5500 гривень, заборгованість за відсотками 10621 гривня. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором кредиту №00-9695906 від 28.03.2024. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість, яка станом на 21.10.2024 становить 16121 гривня, з яких: заборгованість по кредиту становить - 5500 гривень (з них 500 гривень комісії згідно розрахунку), заборгованість за нарахованими процентами - 10621 гривня. Як встановлено з листа-відповіді ПриватБанку від 06.06.2025 на викнання ухвали суду про витребування доказів, на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] та 28.03.2024 на дану картку проведено зарахування коштів в розмірі 5000 гривень. Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за укладеним кредитним договором. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «Макс кредит», ТОВ «Вінансова компанія «Ейс» за своїм правовим статусом відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договори відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості. Суд бере до уваги, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами\~статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі\~статтею 629 ЦК України\~є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів\~статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Стосовно стягнення заборгованості за кредитними договорами. Стосовно стягнення комісії. Комісія 500 гривень надання кредиту визначена п.1.6 кредитного договору. Оскільки відповідачу встановлено плату за послуги, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку про те, що положення п.1.6 договору від 28.03.2024 щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту, є нікчемними. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19. Стосовно стягнення відсотків. Згідно розрахунку позивача заборгованість по слаті відсотків становить 10621 гривня. Правильність нарахування відсотків позивачем не спростована, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 10621 гривня відсотків за договором від 28.03.2024 Висновки суду. На день звернення позивача до суду зобов`язання за договором №00-9695906 від 28.03.2024 відповідач не виконала. Відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 15621 гривня, з яких: сума заборгованості з основного боргу (тіло кредиту) 5000 гривень; заборгованість за відсотками 10621 гривня. Позовні вимоги задоволено на 96,90%. Розподіл судових витрат. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 гривень, згідно платіжної інструкції в національній валюті від 20.05.2025 №11113. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору необхідно стягнути 2347,30 гривень пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що 07.04.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» укладений договір про надання правничої допомоги №07/04/25-02. Відповідно до акту прийому передачі наданих послуг від 07.04.2025 наведено перелік наданих послуг. Витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 7000 гривень. З урахуванням викладеного та часткового задоволення позовних вимог, витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню частково в сумі 6783 гривні пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог (7000х96,90:100=6783).

Outcome: partial