Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму надміру виплачених (у вигляді допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам) коштів в розмірі 16000 грн та судовий збір у сумі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради 23 квітня 2024 року повторно звернулася [PERSON] із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, до якої було включено інформацію про сім`ю заявника (двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] ). На підставі заяви про призначення допомоги ВПО відповідачу було призначено та виплачено за період з 01 березня 2024 року по 31 грудня 2024 року допомогу ВПО в розмірі 8000 грн щомісячно. В результаті проведеної верифікації від 13 грудня 2024 року було виявлено, що відповідач, будучи проінформованою про умови не призначення допомоги, не повідомила Департамент про зміну місця проживання протягом 14 днів, що призвело до надмірної виплати коштів допомоги ВПО. Державна прикордонна служба України підтвердила, що [PERSON] 21 вересня 2024 року виїхала з України через пункт пропуску Рава-Руська разом з [PERSON] та [PERSON] та не повернулася в Україну понад 30 днів, оскільки в`їзд на територію України не фіксується. Отже, з 01 листопада 2024 року відповідач разом з особами, на яких отримувала виплату, не мала права на отримання допомоги ВПО, оскільки перебувала за кордоном разом з дітьми, та неправомірно отримала допомогу за період з 01 листопада 2024 року по 31 грудня 2024 року в розмірі 16000 грн. Виплату допомоги на проживання ВПО припинено за результатами проведеної верифікації з 01 січня 2025 року. Листом від 23 січня 2025 року, надісланим на адресу, вказану для листування, та електронну адресу, відповідача повідомлено, що в результаті верифікації виявлено, що не має правових підстав на отримання допомоги внутрішньо-переміщеним особам, про строк повернення надміру виплачених коштів, а також про переплату, яка виникла у зв`язку з тим, що втрачено право на отримання виплати з 01 листопада 2024 року. Повідомлення про повернення надміру виплачених коштів 25 березня 2025 року відправлено відповідачу на мобільний застосунок "Viber". Однак кошти відповідачем не повернено. Ухвалою від 27 червня 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У заяві від 28 липня 2025 року представник позивача [PERSON] просить розглянути справу без її участі, вимоги підтримує, щодо заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Про дату, місце та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.4 ст.223 ЦПК України умов суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 23 квітня 2024 року [PERSON] повторно звернулася до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, в якій членами сім`ї вказала дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 23 квітня 2024 року відповідач підписала розписку, в якій зобов`язалася, серед іншого, повідомити уповноважений орган за місцем отримання довідки про добровільне повернення до покинутого постійного місця проживання або виїзд за кордон на постійне місце проживання протягом трьох календарних днів після прибуття. Рішенням Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради № 1484803604-2024-1 про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 14 травня 2024 року (номер особового рахунку [NUMBER] ) [PERSON] призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам в загальній сумі на сім`ю 8000 грн щомісячно з 01 березня 2024 року. Відповідно до довідок від 04 квітня 2022 року № 5612-7000428637, № 5612-7000429822, № 5612-7000437702 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - [ADDRESS] ; фактичне місце проживання - [ADDRESS] . За інформацією Державної прикордонної служби України № 19/478-25 від 03 січня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , виїхали з України 21 вересня 2024 року через пункт пропуску Рава-Руська. Станом на 21 березня 2025 року розмір переплати [PERSON] за період з 01 листопада 2024 року по 31 грудня 2024 року становить 16000 грн, що підтверджується довідкою Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради № 176 від 21 березня 2025 року. Листом № 08-70 від 23 січня 2025 року позивач повідомив відповідача про припинення виплати допомоги з 01 січня 2025 року, надмірну виплату на загальну суму 16000 грн та запропонував в термін до 28 лютого 2025 року внести на рахунок Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради надміру виплачену їй допомогу. Докази повернення відповідачем надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у справі відсутні. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно з ч.1, 4 ст.4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього закону. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього закону, на момент їх виникнення. Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону (ч.1 ст.5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 затверджений Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок). Відповідно до п.3 Порядку, допомога виплачується щомісяця одному з членів сім`ї у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 грн; для інших осіб - 2000 грн. Допомога призначається на кожного члена сім`ї, відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Згідно з п.6 Порядку, якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Закону України Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги). За наявності технічної можливості отримувач допомоги за наявності реєстраційного номера облікової картки платника податків подає повідомлення про відмову від допомоги засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія). Нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо його повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне місце проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин. Відповідно до п.29 Порядку, у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку. Оскільки відповідач, як отримувач допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, разом з дітьми виїхала за межі України, не повідомила позивача про зміну місця проживання, позивач здійснив надмірне нарахування та виплату відповідачу суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у період з 01 листопада 2024 року до 31 грудня 2024 року в розмірі 16000 грн. У заяві від 23 квітня 2024 року про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідач підтвердила, що ознайомлена з умовами надання допомоги. Тобто, відповідач усвідомлювала ймовірність настання наслідків у разі неповідомлення органу соціального захисту населення про наявність обставин, що можуть вплинути на отримання нею допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Враховуючи, що відповідач добровільно не повернула надміру виплачені їй кошти у вигляді допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, наявні підстави для стягнення суми надміру виплачених коштів, а отже, позов належить задовольнити. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 3028 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved