Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що 17 травня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кельменецького районного управління юстиції за № 18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10 травня 2025 року. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей, одна дитина є повнолітньою, інша [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.08.2021 року. Позивачка зазначає, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюб фактично припинив існування, сторони мають різні погляди на життя, не ведуть спільного господарства та не мають наміру відновлювати подружні стосунки. Шлюб носить формальний характер, спільне проживання припинено тривалий час тому. Просить суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте до початку судового засідання від представника позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. У заяві вона просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] також не з`явився в судове засідання, однак подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 17 травня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кельменецького районного управління юстиції, актовий запис № 18. У сторін народилося двоє дітей. Повнолітня дитина окремо не згадується в позовних вимогах. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 55 Сімейного кодексу України, подружжя зобов`язане будувати сімейні стосунки на засадах взаємної поваги, любові, підтримки, однак фактичне припинення шлюбних відносин, відсутність взаєморозуміння, спільного побуту та небажання відновлювати подружні стосунки свідчать про розпад сім`ї. Позивачка письмово підтвердила своє бажання на розірвання шлюбу та просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] також подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечивши проти розірвання шлюбу, що підтверджує наявність обопільної згоди сторін. Суд не встановив жодних обставин, які б свідчили про можливість збереження шлюбу або відновлення подружніх стосунків між сторонами. Між подружжям відсутні спільні інтереси, емоційний зв`язок та бажання підтримувати шлюбні відносини. Сторони фактично ведуть окреме життя, не проживають разом і не мають наміру відновлювати сімейні стосунки. Крім того, між сторонами не виникло спору щодо місця проживання дитини, порядку участі у її вихованні чи поділу майна, що свідчить про остаточне припинення подружнього союзу та неможливість його збереження. Згідно з положеннями статей 104, 105, 110 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved