Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

У грудні 2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Акціонерного товариства «Таскомбанк» Лавріва Віталія Павловича надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 206/2005360-СК від 13.10.2015 року у розмірі 78248,65 грн., яка складається з: 42850,96 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 35397,69 грн. - заборгованість по відсотках, а також понесені позивачем судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 13.10.2015 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано заяву-договір № 206/2005360-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки Кредитна картка «Класична». Відповідно до Кредитного договору № 206/2005360-СК від 13.10.2015 року, максимальний розмір ліміту - 100 000 грн.; процентна ставка за встановленим кредитним лімітом: 45,00%; плата за обслуговування кредитного залишку (комісія) - 1% від суми основної заборгованості, яка існує за договором станом на день нарахування; строк кредитування - 365 днів з автоматичною пролонгацією з моменту встановлення кредитного ліміту; штраф за прострочення обов`язкового мінімального платежу - 100 грн. за кожен факт прострочення платежу. Кредитні кошти відповідачу було надано в спосіб, зазначений в Кредитному договорі. У подальшому Відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору в повній мірі. Неодноразовими телефонними повідомленнями Банку Позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Умови Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, в результаті чого, станом на 14.11.2024 року утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 78248,65 грн., з якої: 42850,96 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 35397,69 грн. - заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені). Таким чином, просять стягнути з відповідача заборгованість, що утворилась за кредитним договором та судові витрати в розмірі 2\~422,40 грн. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2024 року року вказана позовна заява передана для розгляду судді Юрченко Я.О. (а.с. 28). Відповідно до\~ч.\~6\~ст.187\~ЦПК України,\~у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. 23 грудня 2024 року згідно з вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. 20 січня 2025 року надійшла відповідь з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 29). Ухвалою судді від 20 січня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 30). Від представника відповідача Жежель С.С. через систему «Електронний суд», 26.03.2025 року подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що матеріали справи не містять \~ \~ \~ \~підтверджень, що саме цей пакет послуг та публічні пропозиції АТ «Таскомбанка» розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи \~ \~ \~ \~заяву-договір \~ \~ \~ \~№ 206/2005360-СК від 13 жовтня 2015 року про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк», а \~ \~ \~ \~також \~ \~ \~ \~те, що \~ \~ \~ \~вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Публічні пропозиції, відсутність у заяві-договорі домовленості сторін щодо нарахування штрафних санкцій та відсотків, наданий банком Витяг з Публічної інформації не можуть \~ \~ \~ \~розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Публічні пропозиції з АТ «Таскомбанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не \~ \~ \~ \~підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в заяві-договорі позичальника, яка \~ \~ \~ \~безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому пропозицій та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Підпис відповідача міститься \~ \~ \~ \~ тільки \~ \~ \~ \~ на\~заяві-договору\~та додатку\~№ 1\~до нього,\~на всіх\~інших документах,\~які долучені\~до позовної\~заяви та\~містяться в\~матеріалах справи, підпис відповідача відсутній. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді відсотків за користування кредитними коштами та розмір такого кредиту. Наявність виписки щодо руху коштів, не підтверджують факту видачі коштів у борг, таким доказом може бути меморіальний ордер \~ \~ \~ \~або виписка про зарахування коштів на картку відповідача. Натомість не дивлячись на відсутність погодження між позивачем та відповідачем суми боргу та процентів за користування кредитними коштами, відповідачем було сплачено в рахунок погашення боргу 103925,93 грн. (погашення процентів) та \~ \~ \~ \~77305,39 грн. (погашення основного боргу). Тож якщо навіть взяти до уваги ту обставину, що на момент розгляду справи сума заборгованості по тілу кредиту складає 42850,96 грн. то дана заборгованість в цілому перекривається коштами, які були сплачені відповідачем в рахунок погашення процентів, а саме йдеться про суму в розмірі 103925,93 грн.. З даного слідує, що оскільки між позивачем та відповідачем відсутні належні та допустимі докази погодження процентів за користування кредитними коштами, тому відповідачем було надмірно сплачено коштів в рахунок погашення процентів на суму 61074,97 грн. (103925,93-42850,96). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 09.05.2025 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] витребувано з Акціонерного товариства «Таскомбанк» належним чином завірені копії: заяви-договору № 206/2005360-СК від 13.10.2015 року, укладений між [PERSON] та Акціонерним товариством «Таскомбанк»; виписки по картковому рахунку [PERSON] , відкритого на підставі заяви-договору\~№ 206/2005360-СК\~від 13.10.2015\~року;розрахунок заборгованості [PERSON] по заяві-договору № 206/2005360-СК від 13.10.2015 року, з зазначенням всіх складових даної заборгованості та з посиланням на пункти кредитного договору або іншого документу, на підставі якого розраховувалась заборгованість та платіжний документ щодо видачі/перерахування кредитних коштів [PERSON] по заяві-договору № 206/2005360-СК від 13.10.2015 року (а.с.74). 03.06.2025 року через систему «Електронний суд» представником позивача Лаврів В.П. на виконання ухвали суду від 09.05.2025 року направлено витребувані документи (а.с.81-188). Позивач та його представник відповідно до приписів ч. 8 ст. 128 ЦПК України були належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, що підтверджується довідками про доставку електронного документу 05.06.2025 року до їх електронних кабінетів, представник в судове засідання не з`явився. З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач, в тому числі, просив проводити розгляд цієї справи без участі представника АТ "ТАСКОМБАНК". 30.07.2025 року через канцелярію суду представником відповідача Жежель С.С. подано заяву про розгляд справи без його участі (а.с.194). Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 13.10.2015 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено заяву-договір № 206/2005360-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з встановленням кредитного ліміту) кредитна картка «Класична». Також 13.10.2015 року [PERSON] підписано заяву-анкету на отримання кредитного ліміту від 1000,00 грн. до 100000,00 грн.; тип кредиту-кредитна лінія; строк користування 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк; процентна ставка за встановленим кредитним лімітом 45,00 % річних; плата за обслуговування кредитного залишку (комісія) 1% від суми основної заборгованості, яка існує за договором станом на день нарахування; штраф-100 грн. за кожен факт; цільове призначення кредиту-на споживчі потреби (а.с.20-21). Заява договір оформлена у двох примірниках та є документом, що підтверджує відкриття поточного рахунку № [NUMBER] у валюті гривня, відповідно до пакету послуг «Кредитка 2625», операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів, оформлення банківської платіжної картки (п.2 р.2 заяви-договору). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 14.11.2024 року, заборгованість відповідача за кредитним договором складає 78248,65 грн., яка складається з: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 42850,96 грн. (а.с.171-185). Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язання вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України, в редакції дійсній станом на час укладення спірного договору, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "Таскомбанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За приписами ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У підписаній відповідачем заяві-договорі № 206/2005360-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з встановленням кредитного ліміту) від 13.10.2015 року відсутні відомості про бажання та згоду [PERSON] щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами. До позовної заяви позивачем додано витяг з публічної пропозиції АТ "Таскомбанк" на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб за 2016 рік та тарифи банку. Водночас, матеріали справи не містять, а позивачем не надано належних та допустимих доказів, що саме із вказаними публічною пропозицією та тарифами банку був ознайомлений відповідач і з ними погодився, підписуючи заяву-договір № 206/2005360-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з встановленням кредитного ліміту) від 13.10.2015 року, а тому такі публічна пропозиція та тарифи банку не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору, укладеного між банком та відповідачем. Роздруківка із сайту позивача не є належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.a-bank.com.ua) неодноразово змінювалися самим банком в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом (аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палата Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц (провадження №14-131цс19). З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги відсутність належних та допустимих доказів узгодження сторонами у письмовому вигляді розміру та порядку сплати відсотків за користування кредитними коштами, суд доходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача відсотків у розмірі 35397,69 грн.. Щодо заборгованості по тілу кредиту, суд враховує наступне. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 14.11.2024 року відповідач має заборгованість по тілу кредиту у розмірі 42850,96 грн.. Виписка по особовим рахункам кредитного договору № 206/2005360-СК за період з 13.10.2015 року по 14.11.2024 року свідчить про те, що [PERSON] користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за цим договором. Суд зауважує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є саме первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», якою передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, визначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка по особовим рахункам є належним доказом щодо перерахування банком коштів на рахунок позичальника, що відповідно, свідчить про виконання банком взятих на себе обов`язків по наданню кредитних коштів. Відповідачем не надано суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за тілом кредиту у розмірі 42850,96 грн. та не доведено відсутність цієї заборгованості. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості за тілом кредиту. Враховуючи викладене, встановивши факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за спірним договором щодо сплати заборгованості за тілом кредиту, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 42850,96 грн.. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково на суму 42850,96 грн., стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1326,89 грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог (42850,96х2423,00:78248,65=1326,89). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи викладене,

Outcome: partial