Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

05 червня 2025 року позивач звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра із позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 15 червня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №115. Від шлюбу сторони дітей немає. Подружнє життя не склалось. Причиною розірвання шлюбу є те, що за роки сумісного життя кожен із подружжя змінився та вони виявилися зовсім різними людьми зі своєрідними характерами, та різними поглядами на життя через що останні роки перед тим, як вони розійшлися остаточно, все частіше виникали сварки і непорозуміння. Відповідач останні роки їх сумісного життя зловживала спиртними напоями та постійно йому зраджувала. З 2015 року вони з відповідачем мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, мають окремі бюджети, не підтримують подружні стосунки. В добровільному порядку в органах РАЦС розірвати шлюб вони можливості не мають, оскільки він не знає, як вийти на відповідача особливо в умовах воєнного стану на території України. Спір про поділ майна відсутній. Просить розірвати шлюб. Судові витрати покласти на відповідача. 06 червня 2025 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська справу було прийнято до провадження та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Від позивача [PERSON] разом із позовом надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі, позов підтримує, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні підстави. Судом встановлено, що 15 червня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №115 (а.с.4). Також судом\~встановлено,\~що між\~сторонами по\~даній справі сімейні стосунки припинились. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з ч.5\~ст.55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положенням ч.ч.3,4 ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.3 ст.105\~СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст.51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.48, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. \~ \~ \~ \~Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. \~ \~ \~ \~З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені, суд дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. Згідно ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню витрати\~зі сплати\~судового збору\~у розмірі\~1211,20\~грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved