Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 16 липня 2021 року між ними був укладений шлюб, який зареєстровано в Олександрівському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №932, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] та [NUMBER] . Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу послугувало те, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Протягом сумісного життя дедалі частіше між ним та дружиною виникали непорозуміння, що спричиняли повсякденні сварки, створюючи психологічно нездорову атмосферу в сім`ї, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його та спільним інтересам. В зв`язку з цим він припинив з відповідачкою шлюбні стосунки. Примирення з відповідачкою неможливе. Спроби зберегти сім`ю вважає недоцільними, декілька місяців він та його дружина проживають окремо своїм особистим життям і не мають наміру відновити шлюбні стосунки. Спір майнового характеру між ними відсутній. Ухвалою суду від 30.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у позовній заяві також просив суд розглянути справу у спрощеному провадженн6і за його відсутності. Від відповідачки до суду надійшла заява, в якій вона просить суд розглянути справу за її відсутності, позов про розірвання шлюбу визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається зі змісту ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з\~ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України,\~у разі\~визнання відповідачем\~позову суд,\~за наявності\~для того\~законних підстав,\~ ухвалює\~рішення про\~задоволення позову. Матеріалами справи доведено, що 16 липня 2021 року між сторонами укладено шлюб, відповідний актовий запис №932, місце державної реєстрації: Олександрівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 16 липня 2021 року, серія [NUMBER] Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивач стверджує, що з відповідачкою вони мають спільну малолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] , однак доказів наявності у них спільної малолітньої дитини до матеріалів справи не додано. Позивач просить суд розірвати шлюб, посилаючись на ті обставини, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Протягом сумісного життя дедалі частіше між ними виникали непорозуміння, що спричиняли повсякденні сварки, створюючи психологічно нездорову атмосферу в сім`ї, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім спільним інтересам. Отже, фактичні взаємини подружжя на теперішній час, не дають підстав зберегти сім`ю. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Окрім цього,\~пунктом 126\~рішення Європейського\~суду з\~прав людини\~по справі\~«Фернандес Мартінес\~проти Іспанії»\~(заява\~56030/07)\~від 12\~червня 2014\~року встановлено:\~«Що стосується\~права на\~приватне та\~сімейне життя,\~Суд наголошує\~на важливості\~для осіб\~мати можливість\~вільно приймати\~рішення з\~приводу того,\~як вести\~своє приватне\~та сімейне\~життя.\~У зв`язку\~з цим\~повторно наголошується,\~що відповідно\~до статті\~8\~також надається\~охорона прав\~на самореалізацію\~як у\~формі особистого\~розвитку…,\~так і\~з точки\~зору права\~на встановлення\~та розвиток\~відносин з\~іншими людьми\~та навколишнім\~світом,\~при цьому\~поняття особистої\~автономії є\~важливим принципом,\~що береться\~за основу\~при тлумаченні\~гарантій,\~які викладені\~в такому\~положенні». Отже, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно зникла можливість бути їхній сім`ї суспільно корисною, і взагалі складовою самого суспільства. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Враховуючи вищезазначене,\~беручи до\~уваги відсутність\~перешкод для\~пред`явлення\~позову про\~розірвання шлюбу\~та встановлені\~судом обставини,\~позовна заява\~про розірвання\~шлюбу підлягає\~задоволенню,\~а шлюб\~між сторонами\~необхідно припинити\~шляхом його\~розірвання.

Outcome: approved