Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 19 травня 2025 року до Тисменицького районного суду з Богородчанського районного суду Івано-Франківської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа фінанс" до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.04.2023 року між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №24391-04/2023, у відповідності до вимог якого відповідач отримала кредит в сумі 12100 грн на строк 25 днів із процентною ставкою 2,5% на день. Окрім цього, 15.04.2023 року між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №24678-04/2023, у відповідності до вимог якого відповідач отримала кредит в сумі 12000 грн на строк 25 днів із процентною ставкою 2% на день. Між «ФК «Інвеструм» та ТзОВ «Стар файненс груп» 03.07.2023 року було укладено договір факторингу №3072023, у відповідності до умов якого до ТзОВ «Стар файненс груп» перейшли права вимоги згідно з додатку №1 до цього договору, в тому числі і за кредитними договорами №24391-04/2023 та №24678-04/2023 від 15.04.2023 року. 29.11.2023 року між ТзОВ «Стар файненс груп» та ТзОВ «Росвен інвест Україна» (зараз ТОВ "Свеа\~фінанс" ) укладено договір факторингу №01.02-79/23, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄПАБ» перейшли права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитними договорами №24391-04/2023 та №24678-04/2023 від 15.04.2023 року. Відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами не виконав, що свідчить про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом та стягнення з відповідача за вказаними договорами в загальній сумі 93990 грн та судових витрат. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представник позивача в у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення, Відповідачу [PERSON] була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі, днем вручення якої відповідно до п.4 ч.6 ст.272 ЦПК України є 09.07.2025 року. Правом на подання відзиву не скористалася. ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 18.04.2025 року постановлено передати вказану цивільну справу для розгляду за підсудністю до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області. Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21.05.2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що згідно з договором №24391-04/2023 від 15.04.2023 року про надання фінансового кредиту між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] остання отримала у кредит грошові кошти у сумі 12100 грн. строком на 25 днів, за стандартною процентною ставкою 2,5% на добу, строк кредиту до 09.05.2023 року (а.с.23-24). Згідно п. 1.4 договору № №24391-04/2023 кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної банківської картки клієнта. Пункт 1.5 цього договору передбачає, що невід`ємною частиною цього договору є правила надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства https://www.zecredit.com.ua. Пунктом 1.14 договору передбачено, що для підписання договору на телефонний номер клієнта направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи клієнта. У разі згоди із запропонованими умовами кредитування клієнт підписує договір за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора. Згідно п. 4.3 договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений у п. 1.2 договору, проценти, передбачені в п. 2.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Даний договір був підписаний [PERSON] електронним підписом [NUMBER] , реквізитами належного клієнту платіжного засобу зазначено картковий рахунок [NUMBER] (а.с.16-19). До матеріалів справи додано паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем\~електронним підписом одноразовим ідентифікатором W8126, в якому міститься детальна інформація щодо укладення договору, зокрема інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування (сума 12100 грн, строк кредитування 25, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту(процентна ставка 2,5%, фіксована), порядок повернення кредиту (а.с.15-16). 03.07.2023 року між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та ТзОВ «Стар файненс груп» був укладений договір факторингу №3072023, згідно умов якого до ТзОВ «Стар файненс груп» перейшли права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у акті прийому-передачі (а.с.43-46). Згідно п.1.1. Договору факторингу, клієнт передав фактору, а фактор прийняв і зобов`язується оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі 320\~904\~260,80 грн, що виникли у клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та клієнтом. Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує право вимоги по зобов`язанням за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання сторонами акту приймання -передачі відповідно до додатку №2 цього договору. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №2072023 від 03.07.2023 року ТзОВ «Стар файненс груп» набуло право вимоги до боржника [PERSON] за договором №24391-04/2023 в загальній сумі 36300 грн, з яких 12100 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 24200 грн заборгованість за відсотками (а.с.50). 29.11.2023 року між ТОВ «Старфайненс груп» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (нині Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу № 01.02.-79/23 відповідно до умов якого, ТОВ «Росвен Інвест Україна») набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в загальній сумі 47190 грн (а.с.51-63, 74). З розрахунку заборгованості Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» за кредитним договором №24391-04/2023 від 15.04.2023 року за боржником [PERSON] рахується заборгованість в загальній сумі 47\~190 грн, з яких: 12100 грн заборгованість за тілом кредиту, 35090 грн заборгованість за відсотками. При цьому, починаючи з 10.05.2023 та по 29.11.2023 року заборгованість за кредитом перейшла в статус простроченої (а.с.32-41). За договором №24678-04/2023 від 15.04.2023 року про надання фінансового кредиту між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] , остання отримала у кредит грошові кошти у сумі 12000 грн. строком на 25 днів, за стандартною процентною ставкою 2% на день, строк кредиту до 09.05.2023 року (а.с.76-79). Згідно п. 1.4 договору №24678-04/2023, кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної банківської картки клієнта. Пункт 1.5 цього договору передбачає, що невід`ємною частиною цього договору є правила надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства https://www.zecredit.com.ua. Пунктом 1.14 договору передбачено, що для підписання договору на телефонний номер клієнта направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляд і коду. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підписує підтвердженням особи клієнта. У разі згоди із запропонованими умовами кредитування клієнт підписує договір за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора. Згідно п. 4.3 договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений у п. 1.2 договору , проценти, передбачені в п. 2.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Даний договір був підписаний [PERSON] електронним підписом [NUMBER] , реквізитами належного клієнту платіжного засобу зазначено картковий рахунок [NUMBER] (а.с.76-79). До матеріалів справи додано паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем\~електронним підписом одноразовим ідентифікатором W4537, в якому міститься детальна інформація щодо укладення договору, зокрема інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування (сума 1200 грн, строк кредитування 25, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту (процентна ставка 2% на день акційна, 2,5% на день базова, фіксована), порядок повернення кредиту (а.с.75-76). 03.07.2023 року між ТзОВ «ФК «Інвеструм» та ТзОВ «Стар файненс груп» був укладений договір факторингу №3072023, згідно умов якого до ТзОВ «Стар файненс груп» перейшли права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у акті прийому-передачі (а.с.43-46). Згідно п.1.1. Договору факторингу, клієнт передав фактору, а фактор прийняв і зобов`язується оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі 320\~904\~260,80 грн, що виникли у клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та клієнтом. Відповідно до п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує право вимоги по зобов`язанням за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання сторонами акту приймання -передачі відповідно до додатку №2 цього договору. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №2072023 від 03.07.2023 року ТзОВ «Стар файненс груп» набуло право вимоги до боржника [PERSON] за договором №24678-04/2023, в загальній сумі 36000 грн, з яких 1200 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 24000 грн заборгованість за відсотками (а.с.110). 29.11.2023 року між ТОВ «Старфайненс груп» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (нині Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу № 01.02.-79/23 відповідно до умов якого, ТОВ «Росвен Інвест Україна») набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в загальній сумі 46800 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників до вказаного договору факторингу (а.с.111-124, 134). З розрахунку заборгованості Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» за кредитним договором №24678-04/2023, від 15.04.2023 року за боржником [PERSON] рахується заборгованість в загальній сумі 46 800 грн, з яких: 1200 грн заборгованість за тілом кредиту, 34800 грн заборгованість за відсотками. При цьому, починаючи з 10.05.2023 та по 29.11.2023 року заборгованість за кредитом перейшла в статус простроченої (а.с.32-41). Рішенням єдиного учасника ТОВ «Росвен інвест Україна» змінено назву товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс» (а.с.135). V.Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються\~Цивільним кодексом України. Відповідно до\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно положень\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті\~6\~та\~627 ЦК України\~визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами 1-3\~ст. 1056-1 ЦК України\~передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною першою\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Відповідно до частини 2\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~ЦК України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19. В п. 1\~ст. 629 ЦК України\~вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1\~ст. 612 ЦК України\~зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору Відповідно до\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями\~статті 516 ЦК України\~визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі\~статтею 1080 ЦК України\~презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. За правилом\~статті 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Так, з врахуванням встановлених судом обставин та взявши до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), слід дійти висновку, що за договором позики №24391-04/2023 від 15.04.2023 можуть бути нараховані лише протягом 25 днів, тобто строку, на який були надані кредитні кошти і, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку за кредитом, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки, в даному випадку 2,5%. Таким чином, виходячи з умов договору №24391-04/2023 від 15.04.2023: сума кредиту 12100 грн, процентна ставка за користування кредитом в строк кредитування- 2,5% за день, строк кредитування 25 днів, розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим договором складає 7562,50 грн (12100*2,5%*25). При цьому суд, з урахуванням вищенаведених висновків Великої Палати Верховного Суду, не приймає до уваги визначену у договорі можливість нарахування відсотків протягом 180 днів з дня прострочення виконання умов договору, (п.4.3), так як автопролонгації умовами договору не передбачено, а відтак кредитний договір укладений на строк, визначений у п.1.2. договору - 25 днів із застосуванням процентної ставки, зазначеної п.1.3 договору. Інший розмір процентів договором не передбачений. Щодо договору №24678-04/2023, від 15.04.2023, у якому умовами договору вказано: сума кредиту 12000 грн, процентна ставка за користування кредитом 2% за день, строк кредитування 25 днів, то розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим договором складає 6000 грн (12000*2%*25). При цьому суд бере до уваги процентну ставку, визначену у п. 1.3 договору в розмірі 2%, оскільки іншої процентної ставки договором не передбачено. При цьому суд, з урахуванням вищенаведених висновків Великої Палати Верховного Суду, не приймає до уваги визначену у договорі можливість нарахування відсотків протягом 180 днів з дня прострочення виконання умов договору, (п.4.3), так як автопролонгації умовами договору не передбачено, а відтак кредитний договір укладений на строк, визначений у п.1.2. договору - 25 днів із застосуванням процентної ставки, зазначеної п.1.3 договору. Позовних вимог про стягнення відсотків, нарахованих в порядкуст.625\~ЦК України, позивач не заявляв, а суд не має права виходити за межі предмету та підстав позову. Виходячи з\~наведеного,\~дослідивши усі\~надані сторонами\~докази у\~їх сукупності,\~перевіривши відповідність\~позовних вимог\~діючому законодавству\~України,\~позов слід\~задовольнити частково,\~а саме\~стягнути із\~відповідача на\~користь позивача\~37\~662,50\~грн (за\~кредитним договором\~договору № №24391-04/2023 від 15.04.2023: тіло кредиту - 12100 грн, відсотки 7562,50 грн; за кредитним договором №24678-04/2023 від 15.04.2023: тіло кредиту - 12000 грн, відсотки - 6000 грн). VІІ. Судові витрати. Згідно із ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 970,67 гривень судового збору на користь позивача. На підставі наведеного, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 1048, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: partial