Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

У позовній заяві позивач через свого представника просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 06 липня 2018 року з відповідачем шлюбу, у період якого у них в 2019 році народився син [PERSON] . Заявлені вимоги представник обґрунтувала тим, що спільне життя у сторін не склалося, у них різні погляди на сімейне життя, відсутнє бажання будувати сімейні відносини, які фактично припинені. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 28 квітня 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали без вручення за закінченням терміну зберігання, ухвалою від 23 травня 2025 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. У позовній заяві представник позивача просила проводити розгляд справи за її та позивача відсутності. Відповідач про розгляд справи по суті повідомлялася у встановленому законом порядку, у тому числі шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті суду та надісланням повістки за останніми відомими місцями проживання, однак в судове засідання не з`явився. У строк, визначений судом в ухвалі від 30 серпня 2023 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопад 2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК України, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 06 липня 2018 року у Виконавчому комітеті Рівненської сільської ради Любомльського району Волинської області за актовим записом № 5. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем відзиву на позов чи заперечень у іншій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивачка заявила вимогу про залишення шлюбного прізвища у рішенні суду має бути зазначено про вибір прізвища після розірвання шлюбу. Отже, після розірвання шлюбу позивачці слід залишити надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved