Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом відповідачки про стягнення заборгованості за договором. Свої вимоги мотивує тим, що 03.06.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір №1048049, відповідно до умов якого сума кредиту складає 33000,00 грн., строк кредиту 731 днів, з кінцевим терміном повернення 03.06.2025. Згідно п.1.5. нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту визначеного умовами договору на залишок заборгованості за кредитом, що вказано в графіку платежів. Згідно з умовами договору позичальник зобов`язаний у встановлений строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені та інші платежі передбачені договором, проте відповідач не виконала свого обов`язок та припинив повертати наданий йому кредит. 31.01.2025 року було укладено договір №31012025 відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1048049. Таким чином позивач наділений правом вимоги до відповідача за договором №1048049. Загальний розмір заборгованості за договором №1048049 від 03.06.2023 р., який просить стягнути позивач з відповідача становить 52230,18 грн., з яких: -28335,89 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту); -23304,29 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; -590,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); -0,00 грн. заборгованість за пенею та/або штрафами; -0,00 грн. заборгованість за комісіями; -0,00 грн. інфляційні збитки; -0,00 грн. нараховані 3% річних. Окрім того, позивач просить стягнути витрати на професійно правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 08.05.2025 року. Ухвалою суду відповідачу був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Відповідно до копії договору про споживчий кредит №1048049 від 03.06.2023 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит. Відповідно до.1.2. договору товариство надало споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти та користуватися ними та виконати інші обов`язки передбачені договором. Згідно п.1.3., 1.4. сума кредиту складає 33000,00 грн., на строк 731 днів з кінцевим терміном повернення 03.06.2025 року. Згідно п.1.5. тип процентної ставки - фіксована, процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить за перший день користування кредитом - 10% в день (3650% річних) за всі наступні дні користування кредитом починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту 100,00% річних. Згідно п.2.1. кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 30000,00 грн. на поточний рахунок споживача № [NUMBER] в АТ «ПУМБ» через транзитний рахунок, у розмірі 3000,00 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п.3.5 договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з умовами кредитування та отримала примірник договору. До договору додано паспорт споживчого кредиту, який визначає основні умови кредитування та анкету-заяву. Перерахування кредитних коштів відповідачу та отримання нею коштів за кредитним договором підтверджується платіжною інструкцією №20634 від 03.06.2023 року. 31.05.2025 року було укладено договір надання послуги з факторингу №31012025 відповідно до якого в порядку та на умовах визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за процентною ставкою, пеню та інші платежі, право на одержання яких належать клієнту. Таким чином ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1048049 від 03.06.2023, що підтверджується реєстром боржників від 31.01.2025, де під номером 1790 значиться [PERSON] , кредитний договір №1048049, сума заборгованості загальна 51640,18 грн. Таким чином позивач наділений правом вимоги до відповідача за договором №1048049 від 03.06.2023. Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач має непогашену заборгованість за договором про споживчий кредит №1048049 від 03.06.2023 р., який просить стягнути позивач з відповідача становить 52230,18 грн., з яких: -28335,89 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту); -23304,29 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; -590,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); -0,00 грн. заборгованість за пенею та/або штрафами; -0,00 грн. заборгованість за комісіями; -0,00 грн. інфляційні збитки; -0,00 грн. нараховані 3% річних. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 3 Закону України Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за процентами за користування кредитом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, що має відображення у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Крім того, позивач просив стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесених витрат позивача на правову допомогу його представник надав суду копію заявки про надання юридичної допомоги №646 від 01.03.2025. Згідно витягу з акту №7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025 року сума витрат за надання замовником послуг складає 16000,00 грн. Відповідно до ч.4, 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу за відсутності заперечень з боку відповідачки підлягає стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України). У відповідності з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір потрібно стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, тому підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором. У відповідності з ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved