Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», в інтересах якого діє представник Дараган Юлія Олександрівна, звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. 20.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 74673358, за яким вона має заборгованість у загальному розмірі 12625,80 грн, що складається з наступного: 1) 7991 грн заборгованість за основною сумою боргу; 2) 4634,80 грн \~заборгованість за відсотками,\~ і право вимоги за яким було відступлено позивачу на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 74673358 від 20.02.2022 у розмірі 12625,80 грн. Крім того, 21.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 103034654, за яким вона має заборгованість у розмірі 6666 грн, що складається з основної суми боргу, і право вимоги за яким було відступлено позивачу на підставі договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 103034654 від 21.02.2022 у розмірі 6666 грн. З огляду на викладені обставини ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаними договорами у загальному розмірі 19291,80 грн та понесені позивачем судові витрати. 29.05.2025 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 60). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлена про розгляд справи відповідач не подала, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 20.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] в електронній формі (шляхом використання одноразового ідентифікатора) було укладено договір позики № 74673358, відповідно до якого відповідачу було надано у власність грошові кошти (позику) в розмірі 7991 грн строком на 64 дні (до 24.04.2022) шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу останнього № [NUMBER] , а позичальник зобов?язалася повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, а також сплатити плату (відсотки) від суми позики на наступних умовах: 1) базова процентна ставка (фіксована) 1,6%; 2) знижена процентна ставка на день (застосовується у відповідності дл умов програми лояльності) 1,60%; 3) процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується у період карантину) 2,70%; 4) пеня на день (не застосовується у період карантину) 2,70% 5) орієнтовна реальна річна процентна ставка 20976,78%; 6) орієнтовна загальна вартість позики 13679,80 грн (а.с. 8-10). Проценти за цим договором нараховуються на залишок позики згідно з графіком платежів за кожен день користування позикою, включаючи дати отримання та повернення (п. 4 договору). Згідно з розрахунком заборгованості відповідач станом на 31.03.2025 має заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 12625,80 грн, що складається з наступного: 1) 7991 грн заборгованість за основною сумою боргу; 2) 4634,80 грн заборгованість за відсотками (а.с. 17). 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, а 28.07.2021 та 27.10.2023 додаткові угоди № 2 та № 12 до цього договору факторингу, відповідно до яких ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) позивачу належне право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 74673358 у розмірі 12625,80 грн, що також підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 та витягом із Реєстру боржників № 11 до відповідного договору факторингу (а.с. 11-12, 13, 14, 15, 16). 21.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній\~формі (шляхом\~використання одноразового\~ідентифікатора)було укладено договір про\~споживчий кредит\~№ 103034654, відповідно до якого відповідач отримала шляхом переказу на картковий рахунок № [NUMBER] кредит у розмірі 8000 грн строком на 81 день \~(21 днів пільговий період та 60 днів поточний період) зі сплатою відсотків за користування цим кредитом у розмірі 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом пільгового періоду та у розмірі 5% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом поточного періоду (а.с. 23-28, 29-30). Згідно з розрахунком заборгованості за договором про споживчий кредит\~№ 103034654\~ [PERSON] має заборгованість за вказаним договором у загальному\~розмірі\~6666\~грн,\~що складається\~із заборгованості\~за основною\~сумою\~боргу\~ (а.с. 34). 16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та\~ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 16072024,\~відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 103034654 на суму 6666 грн, що підтверджується актом прийому-передачі Реєстру боржників та витягом з Реєстру боржників від 16.07.2024 до відповідного договору факторингу (а.с. 36-37, 38, 39). Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов?язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов?язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010, який суд враховує при виборі і застосуванні норм прав до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України. Доказів спростування презумпції дійсності укладеного відповідачем договору матеріали справи не містять. Відповідач мала процесуальну можливість надати суду докази на спростування презумпції правомірності договору, однак таким правом не скористалася. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустилася порушення умов вказаних договорів щодо своєчасної сплати сум позики та кредиту, внаслідок чого за нею утворилася зазначена заборгованість. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 74673358 від 20.02.2022 та за договором про споживчий кредит № 103034654 від 21.02.2022 у загальному розмірі 19291,80 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн підтверджується платіжною інструкцією № 109205 від 18.04.2025 та виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 1, 56). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved