Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

16.06.2025 ТОВ «ФК «Артеміда-ф» звернулося до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 1186038 від 27.10.2020 у розмірі 22 483,95 грн та 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору та 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначає, що 27.10.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладений кредитний договір № 1186038 у електронній формі, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 6 000,00 грн на строк 30 днів зі сплатою 0,01% за день користування кредитними коштами. Отримавши кошти від фінансової компанії остання своїх зобов`язань не виконала і тому утворилась заборгованість в розмірі 22 483,95 грн. Відповідно до договору факторингу № 015-220221 від 22.02.2021 ТОВ «Сіроко фінанс» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 1186038 від 27.10.2020 до відповідача [PERSON] . В подальшому за договором факторингу № 20240821/1 від 21.08.2024 право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. У добровільному порядку спір не вирішено, що змусило товариство звернутись до суду із зазначеним позовом. 17.06.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судові засідання 08.07.2025, 29.07.2025 не з`явилися. Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подав відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Так як усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (відповідач відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України), представник позивача просив розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позову, суд згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи викладене вище відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне. Судом встановлено, що між 27.10.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладений договір про № 1186038 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 6 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язалася сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з пунктами 1.3-1.4.1, 2.1 договору кредит надано на строк 30 днів з 27.10.2020 до 26.11.2020. Процентна ставка становить 0,01 % в день у межах строку надання кредиту. Кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта за реквізитами № [NUMBER] . Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 27.10.2020 о 10:48:46 (а. с. 8-11). Також відповідач ознайомлена шляхом проставлення електронного підпису з додатком № 1 до договору щодо графіку платежів, паспортом споживчого кредиту (а.с. 13-14). Відповідно до повідомлення ТОВ Універсальні платіжні рішення на виконання договору на переказ коштів № ФК-19/03-21 від 12.03.2019, укладеного з ТОВ «Лінеура Україна», товариством успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 27.10.2020 о 10:50:05 на суму 6 000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] (а. с. 32). Розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за договором № 1186038 від 27.10.2020 до матеріалів справи не долучено. Згідно з детальним розрахунком ТОВ «ФК «Артеміда-ф», заборгованість [PERSON] станом на 04.06.2025 за договором № 1186038 від 27.10.2020 становить 22 483,95 грн, з яких 6 000,00 заборгованість за тілом кредиту; 13 680,00 грн заборгованість за відсотками; 2 803,95 грн інфляційне збільшення (а.с. 33). Також 22.02.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко фінанс» укладено договір факторингу № 015-220221, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Сіроко фінанс» приймає права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 15-20). До договору долучено додаткову угоду № 02 до договору факторингу № 015-220221 від 22.02.2021 щодо погодження суми фінансування, копія платіжної інструкції про перерахування ТОВ «Сіроко фінанс» на користь ТОВ «Лінеура Україна» коштів на виконання договору факторингу № 015-220221 від 22.02.2021 та додатковою угоди до нього, витяг з реєстру боржників згідно з додатковою угодою № 2 до договору факторингу від 22.02.2021 (а. с. 21, 30) 21.08.2024 між ТОВ «Сіроко фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-ф» укладено договір факторингу № 20240821/1, відповідно до умов якого ТОВ «Сіроко фінанс» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Артеміда-ф» приймає права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 22-28). До договору долучено копію платіжної інструкції про перерахування ТОВ «Сіроко фінанс» на користь ТОВ «Лінеура Україна» коштів на виконання договору факторингу № 20240821/1 від 21.08.2024, витяг з реєстру боржників, де зазначено, що [PERSON] за договором № 1186038 від 27.10.2020 має заборгованість у розмірі 19 680,00 грн, з яких 6000, 00 грн заборгованість за тілом кредиту, 13 680,00 грн заборгованість за відсотками (а. с. 29, 31). Також 08.10.2024 ТОВ «ФК «Артеміда-ф» звернулася до [PERSON] з досудовою вимогою про погашення заборгованості за кредитом у розмірі 19 680,00 грн (а.с. 34). При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Основоположним принципом\~цивільного судочинства\~є принцип\~змагальності сторін,\~який закріплений\~положеннями статей\~12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1186038 від 27.10.2020 укладений між первісним кредитором та [PERSON] у електронній формі. Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. Також позивачем доведено факт отримання відповідачем від первісного кредитора грошових коштів у розмірі 6000,00 грн, що підтверджується повідомленням фінансової установи ТОВ Універсальні платіжні рішення, де зазначено суму перерахованих коштів, дату, час перерахування та маски картки клієнта, які збігаються з відомостями, зазначеними у договорі № 1186038 від 27.10.2020. Про правові підстави набуття позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-ф» права вимоги за вказаним кредитним договором свідчать копії договорів факторингу від 22.02.2021 та від 21.08.2024, реєстрів боржників до договорів, копії платіжних документів про сплату коштів товариствами на виконання договорів факторингу. Вказані обставини відповідачем спростовані не були. Проте позивачем не доведено підставності вимог за договором № 1186038 від 27.10.2020 щодо стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 13 680,00 грн (а.с. 33). По-перше, до матеріалів позовної заяви не долучено розрахунку заборгованості за договором № 1186038 від 27.10.2020 первісного кредитора ТОВ Лінеура Україна із зазначенням розміру заборгованості за вказаним видом платежу з посиланням на певну дату. Відсутність зазначеної інформації позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахування таких відсотків, їх відповідність узгодженим між сторонами умовам, а також їх нарахування у межах строку кредитування. Зокрема, у графіку платежів (а. с. 12) йдеться про суму нарахованих відсотків у розмірі 18,00 грн за 30 днів користування кредитними коштами, доказів пролонгації договору відповідно до розділу 4 спірного договору матеріали справи також не містять. По-друге, вимоги позивача за договором носять похідний характер, обмежуються правом вимоги первісного кредитора, тому судом не встановлено підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 13 680,00 грн як зазначено до детальному розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Артеміда-ф». Також судом не встановлено підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 2 803,95 грн інфляційного збільшення з наступних мотивів. Суд погоджується із правом позивача на застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо неналежного виконання грошового зобов`язання, проте розрахунок інфляційних втрат позивачем здійснено виходячи із суми заборгованості 19 680,00 грн, право вимоги на яку ним не доведене у судовому засіданні. За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача суми тіла кредиту у розмірі 6 000,00 грн. У силу приписів ст.\~141\~ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено позовні вимоги ТОВ «ФК «Артеміда-ф» у розмірі 27 %, тому пропорційно задоволених вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 1, 7, 37-40).

Outcome: partial