Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

30.05.2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», адвокат Усенко М.І. звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором №21391-05/2023 від 14.05.2023 у розмірі 31494,00 грн. та судові витрати у справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.05.2023року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТТРУМ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 21391-05/2023, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 7000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного за допомогою одноразового ідентифікатора а також згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». 03.07.2023. ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТТРУМ» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір факторингу №3072023. Згідно вищевказаного договору ТОВ «Стар Файненс Груп» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб які являються боржниками ТОВ ФК «ІНВЕСТТРУМ, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №№ 21391-05/2023. 29.01.2024 ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ "Фінансова компанія «Кредит-Капітал», укладено договір факторингу №29012024 від 29.01.2024р. Згідно вищевказаного договору ТОВ "Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 31494,00 грн., з яких: 7000,00 грн.\~та заборгованість за тілом кредиту; 24494,00 грн.\~заборгованість та відсотками. Відтак, відповідач має невиконані зобов`язання з повернення коштів перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», яків добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення позивачем до суду із вимогою про стягнення заборгованості. Ухвалою Шевченківського\~районного суду\~м.\~Львова від\~18.06.2025\~відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~до розгляду\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження,\~з викликом\~сторін у\~судове засідання.Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник ТзОВ " Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, вказав, що позов підтримує, щодо заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, суд вважає, що відповідач є повідомлений про розгляд справи належним чином. За таких обставин, відповідно до ч.1ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку. Відповідно до положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до ст. 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 14.05.2023року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТТРУМ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 21391-05/2023, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 7000,00грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Крім того, сторони узгодили в письмовій формі графік платежів, що становить додаток № 1 до укладеного між сторонами договору № 21391-05/2023 від 14.05.2023 (а.с.42). Відповідно до п.1.1. кредитного договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти у розмірі 7000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Пунктом 1.2. договору визначено, що кредит надається строком на 360 днів. Згідно з п.1.4.1 договору процента ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 цього договору. Згідно п. 1.5. договору клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 30 днів. Пунктом п.1.6. договору передбачено, що кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки, вказаної клієнтом. Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою ТОВ "Універсальні платіжні рішення» №2919_250416092355 від 16.04.2025, відповідно до якої 14.05.2023 о 14:55:11 на банківську картку [NUMBER] перераховано кошти в сумі 7000,00 грн.(а.с.47). Кредитний договір сторонами підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W0426 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 45). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Окрім того, відповідно до положень ч.1\~ст.203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою\~статті 205 ЦК України\~визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.1\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Отже, даний кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства в електронній формі. Відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, кредитні кошти не повернув, заборгованість за відсотками не сплатив. ТОВ ФК Фінансова компанія «ІНВЕСТТРУМ" виконало свої зобов`язання за кредитним договором і здійснило переказ коштів відповідачу у розмірі 7000,00 грн, що підтверджено інформаційною довідкою інформаційною довідкою ТОВ "Універсальні платіжні рішення» №2919_250416092355 від 16.04.2025 (а.с.47). 10.07.2023р. ТОВ Фінансова компанія» «ІНВЕСТТРУМ» повідомила позичальника про відступлення права вимоги іншому кредитору (а.с.52). 03.07.2023. ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТТРУМ» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір факторингу №3072023. Згідно вищевказаного договору ТОВ «Стар Файненс Груп» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які являються боржниками ТОВ ФК «ІНВЕСТТРУМ, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №№ 21391-05/2023. 29.01.2024 ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ "Фінансова компанія «Кредит-Капітал», укладено договір факторингу №29012024 від 29.01.2024р. Згідно вищевказаного договору ТОВ "Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 31494,00грн., з яких: 7000,00 грн.\~та заборгованість за тілом кредиту; 24494,00грн. \~заборгованість та відсотками. З метою врегулювання спору в досудовому порядку ТОВ "Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 16.05.2025 було направлено на адресу відповідача досудову вимогу щодо погашення заборгованості (а.с.74). Всупереч умовам кредитного договору, а також вимог ст. ст.\~509,\~526,\~1054 ЦК України, відповідач [PERSON] своїх зобов`язань не виконав. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №21391-05/2023 від 14.05.2023, станом дату звернення позову до суду загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 31494,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі становить 7000,00 гривень та за заборгованості за відсотками в розмірі 24494,00 грн. Суд встановив, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються загальними положення\~ЦК України\~про зобов`язання та параграфом 2\~Глави 71 ЦК України\~"Кредит". Вирішуючи спір, суд виходить з таких мотивів та норм права. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1\~ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Дані обставини стверджуються долученою до справи копією кредитного договору, розрахунком заборгованості та іншими доказами по справі. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1\~ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування", договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України "Про електронну комерцію". Згідно\~ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач ТОВ "Фінансова Компанія«Кредит Капітал» надав суду належні, допустимі та достатні докази на підтвердження позовних вимог. Враховуючи те, що суд встановив факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем коштів за цими договором та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, а також доведено, що відповідач була повідомлена про умови кредитування, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, відображає наявність обґрунтованої заборгованості і доказів зворотного відповідач суду не надав. Виходячи з аналізу наведених норм Закону та встановлених судом обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать також витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи. У відповідності до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20) та від 16 червня 2021 року у справі № 640/4126/19 (провадження № 61-14735св20). Згідно наявного у матеріалах справи Договору про надання правової допомоги № 0103 від 01 березня 2024 року укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», Акту наданих послуг, встановлено факт погодження сторонами та надання позивачу послуг правової допомоги на суму 7000 грн. Стороною відповідача заперечень щодо розрахунку розміру судових витрат не подано. Оскільки позовні вимоги задоволено, з відповідача на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача також 7000,00 грн понесених витрат на правову допомогу.

Outcome: approved