Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

У травні 2025 року уповноважений представник позивача [PERSON] - адвокат Костенко О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку кадастровий номер 3221955100:10:012:0029, площею 3,6002 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач після смерті свого батька спадщину прийняв, у Згурівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа щодо майна померлого та 16.04.2025 державний нотаріус Згурівської ДНК видала позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,6002 га, кадастровий номер 3221955100:10:012:0029, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Згурівської селищної територіальної громади Броварського району Київської області. Разом з тим, державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] так як позивачем не було надано жодних документів, які б підтверджували право власності на вказаний житловий будинок померлого [PERSON] (батьку позивача), та для вирішення даного питання позивачу рекомендовано звернутись в суд. Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 14.05.2025 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначила підготовче судове засідання у справі, визначила сторонам строки для подання заяв по суті справи, задовольнила клопотання представника позивача про витребування доказів. На виконання ухвали Згурівського районного суду Київської області від 14.05.2025 до суду 03.06.2025 від Згурівської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] . Згурівський районний суд Київської області своєю ухвалою від 24.06.2025 закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача - адвокат Костенко О.М., направив заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Згурівської селищної ради В. Мокронос, направив заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі представника Згурівської селищної ради, зазначив, що Згурівська селищна рада позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі, просив не стягувати судові витрати. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін, та їхня неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] (а.с. 12 - копія свідоцтва про смерть, а.с. 11 - копія свідоцтва про народження). 15 жовтня 2024 року у Згурівській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 138/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 58-105). Спадкоємцем померлого є його син [PERSON] (позивач), який спадщину прийняв у встановлені законом строки, подавши відповідну заяву. Інших спадкоємців, передбачених законом, в тому числі малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних, недієздатних та обмежено дієздатних осіб, які приймають спадщину за приписами статті 1268 ЦК України, немає. 16 квітня 2025 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою, в якій просив видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого батька [PERSON] , яка складається із: земельної ділянки площею 3,6002 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3221955100:10:012:0029 та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . У цій заяві зазначає, що вказаний житловий будинок належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина - [PERSON] , яка прийняла спадщину фактичними діями (шляхом проживання у спадковому будинку), але не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] . Спадкоємцем [PERSON] був її син - [PERSON] , який спадщину прийняв фактичними діями, але не оформив своїх спадкових прав та помер [INFO] . 16 квітня 2025 року державний нотаріус Згурівської державної нотаріальної контори Саркісян О.М. видала позивачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,6002 га, яка розташована на території Згурівської селищної територіальної громади Броварського району Київської області з кадастровим номером 3221955100:10:012:0029 (а.с. 13 - копія свідоцтва, 14 - витяг). Право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 15 - копія витягу з ДРРП). Як вбачається із виписки № 421 від 06.05.2025 з погосподарської книги, виданої Згурівською селищною радою, житловий будинок, 1965 року побудови, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] дійсно належав [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 30). З облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки та облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2016-2020 роки Погосподарської книги № 1 вбачається, що головою домогосподарства по [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 40-48). Із довідки № 34 від 24.06.2025, виданої Згурівською селищною радою, вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що належав померлому [INFO] [PERSON] , в дійсності розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 104). 01 листопада 2024 року Комунальним підприємством Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (інвентаризаційна справа № 1124001), з якого вбачається, що вказаний будинок побудовано у 1965 році, будівлі, які відповідно до діючого законодавства вважаються самочинно побудованими, за даною адресою відсутні. Комунальне підприємство Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» на запит нотаріуса № 469/02-14 від 15.10.2024 повідомило про те, що відповідно до наявної інформації станом на 01.01.2013 реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] відсутня (а.с. 17). З матеріалів спадкової справи № 138/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що інформація про державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) у вказаних реєстрах відсутня (а.с. 89-100). Враховуючи те, що інформація про державну реєстрацію права власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в державних реєстрах відсутня, позивач не надав нотаріусу жодних документів, які б підтверджували право власності на цей житловий будинок спадкодавця [PERSON] , позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 16). Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На час побудови у 1965 році житлового будинку у сільській місцевості облік фактичних господарств у селі, сімейний стан громадян, поголів`я тварин та інше реєструвався в погосподарських книгах. На кожне господарство відкривався окремий особовий рахунок, в якому відображалися, крім інших відомостей, також відомості про жилий будинок, що має поштовий номер, рік його побудування. Зазначені погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року, а тому записи у цих книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Лише з 1985 року, відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок державного обліку житлового фонду», почалася робота по проведенню обов`язкової реєстрації й технічної інвентаризації житлового фонду в сільських населених пунктах після прийняття будинків в експлуатацію державною приймальною комісією. Як вбачається з даних технічного паспорту успадкований позивачем будинок побудовано у 1965 році. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Як встановлено судом, спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав [PERSON] (дід позивача), який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина - [PERSON] (баба позивача), яка прийняла спадщину фактичними діями (шляхом проживання у спадковому будинку), але не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] . Спадкоємцем [PERSON] був її син - [PERSON] (батько позивача), який спадщину прийняв фактичними діями (шляхом проживання у спадковому будинку), але не оформив своїх спадкових прав та помер [INFO] . Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Зважаючи на наведене, будинок [PERSON] , який перейшов у спадщину позивачу, належав йому на праві власності і подальша зміна законодавства не позбавила його права власності на це майно. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України) Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняв у встановлений законом строк спадщину, подавши нотаріусу відповідну заяву. Інші спадкоємці відсутні. Отже, [PERSON] , як єдиний спадкоємець, має право на визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, як об`єкт спадкування після [PERSON] . Вирішуючи спір в даній цивільній справі, суд виходить з того, що первинна реєстрація права власності на успадкований позивачем житловий будинок не проводилася, належні правовстановлюючі документи на нього відсутні, а тому це перешкоджає видачі свідоцтва про право власності на спадщину, із яким закон пов`язує здійснення права спадкування на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Невчасне оформлення майнових прав за особою й неможливість їх успадкування внаслідок цього має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому за наявності правовстановлюючого документу на житловий будинок спадкодавця, ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за позивачем в порядку спадкування за законом. Отже, заявлене позивачем право підлягає визнанню, а пред`явлений позов задоволенню. За подання позову майнового характеру позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. В позовній заяві представник позивача просив не стягувати з відповідача судові витрати.

Outcome: approved