Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

Позивач з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог звернулася до суду з цивільним позовом за змістом якого просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30.03.2019 року Ватутінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 13. Позовні вимоги мотивовані тим, що не дивлячись на спільну малолітню дитину сторони не змогли зберегти сім`ю. Постійні скандали та непорозуміння між сторонами призвели до того, що з січня 2025 року сторони проживають окремо, тому шлюб існує лише формально та позивач не бажає продовжувати шлюбні відносин, оскільки це суперечить її інтересам. Ухвалою суду від 05.06.2025 року відкрито провадження в даній справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження та роз`яснено учасникам справи права, передбачені ст.ст. 178-180, 191-193 ЦПК України. Позивач у підготовче засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також, що просить розглядати лише вимогу про розірвання шлюбу та залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач у підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву за змістом якої просив розглянути справу за його відсутності, оскільки визнає заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про їх уточнення. У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження в справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Ухвалою суду від 24.07.2025 року залишено без розгляду цивільний позов в частині визначення місця проживання дитини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 30.03.2019 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Ватутінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 13, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Сторони також є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією\~свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] , виданого 29.04.2023 року Звенигородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Сторони категорично налаштовані на припинення шлюбних відносин та не бажають вживати заходів до примирення з метою збереження сім`ї. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України (далі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та протоколами до неї. Положеннями ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. За змістом ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Приписами ст. 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21 СК України шлюб це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі змістом ст. 24 СК України добровільність шлюбу є однією з його основних засад. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до змісту положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Положеннями ч. 2 ст. 114 СК України передбачено, що в разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує, що сторони категорично налаштовані на припинення даних шлюбних відносин, оскільки навіть не бажають вживати заходів до збереження шлюбу. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] як подружжя неможливе, а тому їх шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання\~розподілу судового\~збору,\~суд вважає,\~що оскільки\~відповідачем визнано\~позов до\~початку розгляду\~справи по\~суті,\~у відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~142\~ЦПК України,\~50\~відсотків судового\~збору,\~сплаченого позивачем\~при поданні\~позову,\~що становить\~605\~(шістсот\~п`ять)\~грн.\~60\~коп.,\~та підтверджується роздруківкою до платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» від 16.05.2025 року № 9378-8572-5409-5840, яка зберігається в матеріалах справи № 690/299/25, підлягають поверненню їй з державного бюджету, а інші 50\~відсотків стягненню на користь позивача з відповідача, оскільки підстав для звільнення [PERSON] від його сплати судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved