Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

21 квітня 2025 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у сумі 18 784 грн. 87 коп. за період з 19 квітня 2024 року по 31 березня 2025 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 березня 2022 року між сторонами укладено шлюб, від якого [INFO] народився син [PERSON] . 02 травня 2024 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею та знаходиться на її повному утриманні. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2025 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 19 квітня 2024 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] включно. За період з 19 квітня 2024 року по 31 березня 2025 року відповідач має заборгованість по аліментам в сумі 18 784,87 грн., яку добровільно не сплачує. Згідно проведеного позивачем розрахунку, пеня за період несплати аліментів складає 28 248,30 грн.. Позивач зазначила, що відповідно до ст. 196 СК України розмір пені, що підлягає стягненню не може перевищувати 100% від суми боргу, тому розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, складає 18 784,87 грн.. Позивач просить суд врахувати те, що відповідач є працездатною особою, не має на утримання інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, хронічних захворювань, які б перешкоджали йому виконувати свій обов`язок щодо її утримання не має. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дружини у розмірі 18 784,87 грн.. (а.с. 1-7) Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано час для усунення недоліків позовної заяви. (а.с. 23-24) 23 квітня 2025 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. (а.с. 26, 27, 28-30) Ухвалою суду від 12 травня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено перше судове засідання. (а.с. 35-36) 26 травня 2025 року від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів. (а.с. 41-42) 06 червня 2025 року від представника відповідача - адвоката Мельничик М.Г. надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким представник зазначає, що на час надходження постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідача звільнено з роботи, інших доходів, крім заробітної плати, він не отримує. Крім того, у постанові про відкриття виконавчого провадження відсутні реквізити, на які відповідач мав перерахувати кошти, відсутня інформація про суму, яка підлягає стягненню з відповідача. 25 квітня 2025 року представником відповідача в інтересах [PERSON] подано адвокатський запит до Світловодського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області, у якому просила вказати суму, яка підлягає до сплати, повідомити реквізити на які відповідач має перераховувати суму аліментів. 30 квітня 2025 року представник відповідача отримала відповідь від державного виконавця в якій зазначено витребовувану інформацію та додано довідку-розрахунок заборгованості відповідача. 02 травня 2025 року відповідачем сплачено аліменти в сумі 626,67 грн. за квітень 2024 року, 05 травня 2025 року відповідачем сплачено аліменти в сумі 1566,67 грн. за травень 2024 року, 20 травня 2025 року відповідачем сплачено аліменти в сумі 1566,67 грн. за червень 2024 року, 26 травня 2025 року відповідачем сплачено аліменти в сумі 2716,66 грн. за липень, серпень 2024 року. Відповідач зазначає, що самостійно вживав заходів щодо отримання інформації про суму та порядок сплати аліментів, отримавши таку інформацію, сплачує аліменти по мірі можливості, враховуючи, що на теперішній час він не має роботи. Крім того, представник відповідача вказує, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду уточнив висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 572/1689/16-ц (провадження № 61-311 св 17), зазначивши, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. З наведених підстав просив суд у задоволенні позову відмовити повністю у зв`язку з його безпідставністю. (а.с. 44-46) 23 червня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наголошує, що факти, які вказані у відзиві на позовну заяву не спростовують відсутності у відповідача пені за прострочення сплати аліментів. (а.с. 68-71) 28 липня 2025 року представником відповідача подано заяву про долучення доказів. (а.с. 77-83) Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 85) Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача - адвокат Мельничик Марина Григорівна надала до суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу без її участі та участі відповідача. Проти позову заперечує в повному обсязі. (а.с. 84) Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Із копії свідоцтва про народження (а.с. 8) встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 травня 2024 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 11, 86-88) Згідно з судовим наказом Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 травня 2024 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 квітня 2024 року і до повноліття їх сина [PERSON] , тобто до [INFO] . (а.с. 9-10) Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2025 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19 квітня 2024 року і до досягнення [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] . (а.с. 12-15) Із довідки-розрахунку заборгованості по аліментам, наданої Світловодським МВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 01 квітня 2025 року, вбачається, що за період з 19 квітня 2024 року по 31 березня 2025 року сума заборгованості по аліментам на утримання дружини станом на 01 квітня 2025 року складає 18 784,87 грн.. (а.с. 20) Із довідки-розрахунку заборгованості по аліментам, наданої Світловодським МВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 16 квітня 2025 року, вбачається, що за період з 19 квітня 2024 року по 31 березня 2025 року сума заборгованості по аліментам на утримання дитини станом на 01 квітня 2025 року складає 6 179,03 грн.. (а.с. 21) Із довідки-розрахунку заборгованості по аліментам, наданої Світловодським МВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 01 травня 2025 року, вбачається, що за період з 19 квітня 2024 року по 31 квітня 2025 року сума заборгованості по аліментам на утримання дружини станом на 01 травня 2025 року складає 20 608,87 грн.. (а.с. 42) 03 березня 2025 року державним виконавцем Світловодського відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Невкритим О.А. відкрито виконавче провадження № 77360575. (а.с. 49) Копіями квитанцій підтверджується сплата відповідачем заборгованості по аліментам на утримання дружини за квітень 2024 року (02.05.2025 відповідачем сплачено 626,67 грн.), травень 2024 року (05.05.2025 відповідачем сплачено 1566,67 грн.), червень 2024 року (20.05.2025 відповідачем сплачено 1566,67 грн.), липень і серпень (26.05.2025 відповідачем сплачено 2716,66 грн.). (а.с. 53) Із довідки-розрахунку заборгованості по аліментам, наданої Світловодським МВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 05 червня 2025 року, вбачається, що за період з 19 квітня 2024 року по 31 травня 2025 року сума заборгованості по аліментам на утримання дружини станом на 01 червня 2025 року складає 16 025,20 грн.. (а.с. 61) Із довідки-розрахунку заборгованості по аліментам, наданої Світловодським МВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, вбачається, що заборгованість по аліментам на утримання дружини станом на 22 липня 2025 року відсутня. (а.с. 81) При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та вчасно подати докази до суду першої інстанції. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до абз. 1 ч. 1\~ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання тощо). Тлумачення\~ст. 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. У зв`язку з викладеним Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду уточнив висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 572/1689/16-ц (провадження № 61-311 св 17), зазначивши, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 лютого 2021 року по справі №125/2525/18. Згідно зі\~ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу\~застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Тлумачення\~ст. 8 СК України\~та ч. 1 ч. 1 ст. 9 ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що положення\~ЦК України\~субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. ч. 1, 2\~ст. 614 ЦК України). Як роз`яснив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) положення\~ЦК України\~субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абз. 1 ч. 1\~ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У\~СК України\~не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи; на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таку ж позицію підтримав і Верховний Суд в постанові від 28 жовтня 2020 року в справі №610/1213/17 (провадження № 61-212св18). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з ч. 1\~ст. 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Суд, проаналізувавши наведені вище фактичні обставини справи, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов висновку про те, що обов`язок останнього сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі в примусовому порядку виник після набрання рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2025 року у справі №401/1067/24 законної сили, тобто 11 березня 2025 року. З наданих доказів убачається, що відповідач вживав заходи щодо отримання інформації про суму та порядок сплати аліментів, представник відповідача в інтересах [PERSON] звертався до Світловодського відділу державної виконавчої служби з адвокатським запитом, відповідь на який датовано 30.04.2025. Крім того, судом встановлено, що відповідачем на момент розгляду справи судом повністю сплачено заборгованість по аліментах, що свідчить про відсутність у відповідача умислу на ухилення від сплати аліментів на утримання дружини. Суд приходить висновку про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах, встановлених судовим рішенням, а отже відсутні підстави для нарахування пені на суму заборгованості за вказаний період. Враховуючи, що судом не встановлено ухилення відповідача [PERSON] від сплати аліментів, у задоволенні позову необхідно відмовити. Згідно до п. 6 ст. 141 ЦПК України - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач у задоволенні позовних вимог якої відмовлено, звільнена від сплати судового збору на підставі п. 15 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", понесені судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed