Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

[PERSON] , в особі представника [PERSON] звернулася в суд з позовом до Аграрно-промислове товариство з обмеженою відповідальністю «Кам`яна» про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення матеріальної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №763515 від 15.11.2006 року та інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку позивачка є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9179 га, кадастровий номер 7324584000:02:006:0251, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, і яка до даного часу обтяжена речовим правом оренди АП ТОВ «Кам`яна» (відповідача), що зареєстроване в державному реєстрі прав 14.08.2014 року, копія державного акту і інформаційна довідка додаються. Відповідно до договору оренди земельної ділянки наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який укладений 31.07.2014 року між позивачкою та відповідачем, (далі Договір) земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9179 га, кадастровий номер 7324584000:02:006:0251, передається в оренду строком на 7 років, починаючи з дати реєстрації Договору. По закінченню строку договору орендар має переважне право на поновлення Договору на новий строк. У цьому випадку зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання продовжити дію Договору на новий строк не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення (п. 2.2 Договору), копія Договору додається. Згідно п. 2.4 Договору у разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду. У п. 3.2 Договору зазначено, що орендар зобов`язаний у попередньому належному стані повернути орендодавцю земельну ділянку після закінчення строку оренди, не утримувати земельну ділянку для забезпечення своїх вимог до орендодавця, відшкодувати орендодавцю заподіяну орендарем шкоду стану земельної ділянки. Відповідно до п. 4 Договору однією з підстав припинення договору є закінчення його строку. Отже строк Договору оренди закінчився 14.08.2021 року, відповідач не направив письмового повідомлення про намір продовжити дію Договору. Після 14.08.2021 нового договору оренди земельної ділянки не укладалося і орендна плата не здійснювалася. Однак з 14.08.2021 року до даного часу відповідач не повернув позивачці земельну ділянку, відмовився складати акт-прийому передачі земельної ділянки, який є підставою для виключення з державного реєстру речового права оренди АП ТОВ «Кам`яна», продовжив використовувати дану земельну ділянку самовільно, чим створив власнику перешкоди у можливості користуватися і розпоряджатися своїм майном та спричинив їй матеріальну шкоду. Дані обставини підтверджуються доданими до матеріалів справи доказами. Позивач просить суд зобов`язати відповідача Аграрно-промислове товариство з обмеженою відповідальністю «Кам`яна» не чинити перешкоди позивачці [PERSON] у користуванні її земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9179 га, кадастровий номер 7324584000:02:006:0251, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, шляхом повернення даної земельної ділянки власниці у належному стані, який існував до передачі землі в оренду, тобто у стані, придатному для її використання за цільовим призначенням, і складання відповідного акта прийому-передачі земельної ділянки. Стягнути з відповідача на користь позивачки матеріальну шкоду в сумі 23\~980 грн. (двадцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят гривень) та судові витрати в сумі 2\~422,40 грн. Ухвалою суду від 21.04.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.05.2025 року та до судового розгляду на 06.06.2025 року. Представник відповідача [PERSON] надіслав на адресу суду відзив, в якому зазначив, що Відповідач не направив позивачу повідомлення про намір продовжити термін дії Договору. Однак, і позивач також не направив відповідачу повідомлення про намір продовжити термін дії Договору. Жодна із сторін не намагалися укласти новий договір. Оскільки термін Договору припинив свою дію - отже будь-які зобов`язання за Договором припинилися з 14.08.2021 року. Позивачем не доведено використання ділянки відповідачем. А та обставини що на ділянці зростає соя не доводить що сою сіяв відповідач. Так само позивачем не надано доказів того, що відповідач здійснював збір урожаю із вказаної ділянки. Актом від 24.07.02024 року комісії сільської ради виявлено, що на ділянці ростуть бур`яни, у зв`язку з чим позивачу було рекомендовано використовувати ділянку за призначенням. Лист від 08.09.2023року комісії сільської ради не є доказом по справі, оскільки комісія не встановила що відповідач використовував ділянку. Позивач звернулася до сільської ради з проханням зобов`язати відповідача укласти договір оренди, у зв`язку з чим не маючи доказів оренди ділянки (який закінчив свою дію 14.08.2021року), рекомендував укласти договір та виплачувати оренду плату. Отже із вказаного листа слідує: договору оренди ділянки станом на 2023 рік не існує; підстави для нарахування орендної плати станом на 2023 рік - відсутні. Акт від 18.07.2024року не є доказом по справі, оскільки комісією не встановлено що саме відповідач прокладав дорогу та використовував її. Враховуючи, що будь-яких доказів наявності вищевказаних обставин позивачем не надано, очевидним є відсутність підстав для задоволення позову. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник [PERSON] надав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явився, представник [PERSON] \~надав заяву про розгля справи без участі відповідача та його представника, позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає позов [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №763515 від 15.11.2006 року та інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9179 га, кадастровий номер 7324584000:02:006:0251, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області (а.с.7-8). Відповідно до\~договору оренди\~земельної ділянки\~наданої для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~який укладений\~31.07.2014\~року між\~позивачкою та\~відповідачем,\~(далі\~Договір)\~земельна ділянка\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва площею\~0,9179\~га,\~кадастровий номер\~7324584000:02:006:0251,\~передається в\~оренду строком\~на 7\~років,\~починаючи з\~дати реєстрації\~Договору.\~По закінченню\~строку договору\~орендар має\~переважне право\~на поновлення\~Договору на\~новий строк.\~У цьому\~випадку зацікавлена\~сторона повинна\~повідомити письмово\~другу сторону\~про бажання\~продовжити дію\~Договору на\~новий строк\~не пізніше,\~ніж за\~два місяці\~до його\~закінчення \~(п.\~2.2\~Договору). Згідно п.\~2.4\~Договору у\~разі припинення\~або розірвання\~договору орендар\~зобов`язаний повернути\~орендодавцю земельну\~ділянку у\~стані,\~не гіршому\~у порівнянні\~з тим,\~у якому\~він одержав\~її в\~оренду.\~У п.\~3.2\~Договору зазначено,\~що орендар\~зобов`язаний у\~попередньому належному\~стані повернути\~орендодавцю земельну\~ділянку після\~закінчення строку\~оренди,\~не утримувати\~земельну ділянку\~для забезпечення\~своїх вимог\~до орендодавця,\~відшкодувати орендодавцю\~заподіяну орендарем\~шкоду стану\~земельної ділянки. Відповідно до\~п.\~4\~Договору однією\~з підстав\~припинення договору\~є закінчення\~його строку. Отже строк Договору оренди закінчився 14.08.2021 року, відповідач не направив письмового повідомлення про намір продовжити дію Договору. Після 14.08.2021 нового договору оренди земельної ділянки не укладалося і орендна плата не здійснювалася (а.с.10-12). Дані обставини підтверджуються наступними доказами доданими до матеріалів справи, а саме: актом комісії Кам`янської сільської ради від 08.09.2023 року, з якого вбачається, що у вересні 2023 року на земельній ділянці позивачки виявлено технічну культуру-соя, однак договір оренди на цю земельну ділянку не укладений, рекомендовано директору АП ТОВ «Кам`яна» укласти з [PERSON] договір оренди та виплачувати їй щорічно орендну плату, отже протягом 2022-2023 років відповідач продовжив користуватися даною землею самовільно (а.с. 13); актом комісії Кам`янської сільської ради від 18.07.2024 року, з якого вбачається, що на земельній ділянці позивачки виявлено бур`яни, де є сліди проїзду сільськогосподарської техніки, а далі росте культура овес, рекомендовано директору АП ТОВ «Кам`яна» не здійснювати проїзд сільськогосподарською технікою по земельній ділянці [PERSON] (а.с.14); постановою дізнавача СД ВП №1 ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області про закриття кримінального провадження, де зазначено, що з 2021 року АП ТОВ «Кам`яна» продовжує використовувати земельну ділянку [PERSON] без укладення договору оренди, та не виплачує грошові кошти за оренду землі, на що директор АП ТОВ «Кам`яна» [PERSON] пояснив свої дії з використання у подальшому даної земельної ділянки тим, що її власниця після закінчення строку дії договору оренди землі до АП ТОВ «Кам`яна» не зверталася із письмовими заявами про продовження договору оренди чи повернення земельної ділянки, товариство зобов`язується повернути землю за письмовим зверненням. Також, [PERSON] вказав, що в 2022 році попередньо виплатив [PERSON] орендну плату за 2022-2023 роки грошима в сумі 6000 грн. (така інформація не підтверджена жодними належними доказами) (а.с.15-16). 05.11.2024 позивачка направила відповідачеві письмове звернення про повернення земельної ділянки та відшкодування збитків, тобто хотіла врегулювати спір у досудовому порядку, однак відповідач відмовився від отримання листа (а.с.18). Згідно доданого листа Кам`янської сільської ради №1004 від 09.11.2023 року позивач позбавлена можливості здійснення контролю за використанням та охороною земель, отже не має можливості виконати розрахунок матеріальної шкоди згідно Постанови КМУ №963 від 25.07.2007 року «Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання» (а.с.19). Листом ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області №164/6-25 від 25.03.2025 року, позивачці повідомлено, що постановою КМУ №303 від 13.03.2022 року «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, що унеможливлює Управлінню з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області здійснювати заходи державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності на території Чернівецької області, а отже здійснити розрахунок матеріальної шкоди згідно Постанови КМУ №963 від 25.07.2007 року (а.с.20-21). Відповідно до листа Державної екологічної інспекції Карпатського округу №01-04/1396 від 03.04.2025 року, позивачці повідомлено, що постановою КМУ №303 від 13.03.2022 року «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю), тобто немає можливості отримати від органу розрахунок матеріальної шкоди згідно Постанови КМУ №963 від 25.07.2007 року (а.с.23). Тому доданий розрахунок матеріальної шкоди згідно Постанови КМУ №963 від 25.07.2007 року «Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання» проведено представником на підставі актів обстеження органу місцевого самоврядування. Загальний розмір шкоди згідно цього розрахунку становить 23\~980 гривень (а.с.25). В своїй постанові від 31.08.2021 року у справі №903/1030/19 Велика Палата Верховного Суду зауважує, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі. Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону №161-XIV, є «автоматичною» пролонгацією орендних правовідносин. Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону №161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (див. постанови від 10 квітня 2018 року у справі №594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах №313/350/16-ц і №159/5756/18). Велика Палата Верховного Суду зауважила, що Закон №340-ІХ суттєво змінив підхід до продовження орендних відносин. Він чітко розмежував зміст понять «поновлення договору оренди землі» та «переважне право орендаря на укладення договору оренди на новий строк», доповнивши ЗК України статтею 126-1 «Поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови», Закон №161-XIV - статтею 32-2 «Поновлення договорів оренди землі», яка відсилає до статті 126-1 ЗК України, та виклавши статтю 33 Закон № 161-XIV у новій редакції з назвою «Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк» (тобто приписи цієї статті незастосовні до поновлення договорів оренди землі). У частині зазначених змін і доповнень Закон №340-ІХ набрав чинності 16 липня 2020 року. Наведені законодавчі зміни спрямовані на впорядкування інститутів поновлення договорів оренди землі та переважного права орендаря на укладення цього договору на новий строк задля удосконалення регулювання відносин орендаря й орендодавця земельної ділянки. Проте такі зміни не спростовують наведених вище висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування приписів статті 33 Закону №161-XIV до зміни її редакції згідно із Законом №340-IX. У своїй постанові від 16.06.2020 року по справі №145/2047/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі №487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц (пункт 97)). Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Зважаючи на це суд знаходить, що позовні вимоги про є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved