Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] (далі заявник, [PERSON] ) звернулася до суду із зазначеною заявою, у якій просила встановити факт належності їй правовстановлюючих документів: диплому з відзнакою [NUMBER] Ворошиловградського державного культурно-освітнього училища, дата видачі 05 липня 1984 року; диплому [NUMBER] Харківського державного інституту культури від 27 червня 1988 року та трудової книжки серії [NUMBER] , дата видачі 01 серпня 1988 року. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник [PERSON] у 1984 року закінчила повний курс Ворошиловградського державного культурно-освітнього училища за спеціальністю «культурно-освітня робота» та отримала диплом з відзнакою [NUMBER] від 05 липня 1984 року; у 1988 року вона закінчила повний курс Харківського державного інституту культури за спеціальністю «культурно-освітня робота» та отримала диплом [NUMBER] від 27 червня 1988 року. Дипломи заповнені українською та російською мовами з написанням прізвища з буквою «і» (рос. «и») [PERSON] . Трудова книжка серії [NUMBER] від 01 серпня 1988 року складена російською мовою з написанням прізвища « [PERSON] ». Після укладення шлюбу з [PERSON] заявник отримала шлюбне прізвище « [PERSON] ». У свідоцтві про укладення шлюбу дівоче прізвище зазначено « [PERSON] ». У 2007 році шлюб було розірвано у судовому порядку, оригінал свідоцтва про шлюб у заявниці відсутній. У Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу дошлюбне прізвище заявника зазначене « [PERSON] ». Паперові архіви Рубіжанського міського відділу ДРАЦС, де реєструвався шлюб, не збереглися у зв`язку з воєнним станом, що виключає можливість внесення виправлення у написанні дошлюбного прізвища, у зв`язку з чим заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй дипломів та трудової книжки в порядку окремого провадження. Встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів необхідне заявнику для реалізації права на призначення пенсійних виплат за віком. Ухвалою від 26 червня 2025 року суд прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження та призначив судове засідання для розгляду справи. Заявник у судове засідання не з`явилася, її представник звернулася до суду з клопотаннями, у якому заяву підтримала в повному обсязі та просила проводити судовий розгляд справи без її та заявника участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, покладався на розсуд суду. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд установив, що [PERSON] у 1984 року закінчила повний курс Ворошиловградського державного культурно-освітнього училища за спеціальністю «культурно-освітня робота» та отримала диплом з відзнакою [NUMBER] від 05 липня 1984 року. У 1988 році [PERSON] закінчила повний курс Харківського державного інституту культури за спеціальністю «культурно-освітня робота» та отримала диплом [NUMBER] від 27 червня 1988 року. Дипломи складені українською та російською мовами, прізвище вказане « [PERSON] » (рос. « [PERSON] »). У свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданому 29 вересня 1990 року Рубіжним міським відділом ДРАЦС дошлюбне прізвище вказане російською мовою « [PERSON] », після укладення шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Трудова книжка [NUMBER] з датою заповнення 01 серпня 1988 року складена російською мовою, прізвище зазначене « [PERSON] » (нижче « [PERSON] »). У Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №\~00043356901 у графі «відомості про дружину» прізвище до реєстрації шлюбу зазначене « [PERSON] ». До матеріалів заяви заявник долучила копію паспорту своєї матері [PERSON] , [INFO] , з правильним варіантом написання прізвища українською мовою « [PERSON] ». Отже, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність розбіжностей у написанні прізвища заявника у правовстановлюючих документах. Як убачається зі змісту частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зокрема, зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. На думку суду, надані заявником документи підтверджують факт належності їй правовстановлюючих документів, а саме диплому з відзнакою [NUMBER] Ворошиловградського державного культурно-освітнього училища, виданого 05 липня 1984 року, диплому [NUMBER] Харківського державного інституту культури, виданого 27 червня 1988 року та трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 01 серпня 1988 року. Таким чином, оскільки встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, а встановити цей факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved