Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Харкова з позовом в якому просить стягнути з відповідача на свою користь\~заборгованість по аліментах в розмірі 54026,79 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова було стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Харкова, місце реєстрації: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.08.2020 року і до [INFO] . На виконання зазначеного рішення було відкрито виконавче провадження з його примусового виконання. 02.03.2023 року Індустріальним відділом державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) було винесено постанову про повернення виконавчого документу про стягнення з відповідача аліментів, з встановленою заборгованістю в розмірі 54026,79 грн. та зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено до 02.03.2026. Позивачка повторно пред`явила виконавчий документ до примусового виконання 28.04.2025, однак 30.04.2025 Індустріальним відділом державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. В зв`язку із зазначеним позивачка просить суд стягнути з відповідача заборгованість з аліментів., а також судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. Ухвалою\~Індустріального районного суду м. Харкова від 07.05.2025 було відкрито провадження у справі, у спрощеному позовному провадженні. У судове засідання 28.07.2025 позивачка та її представник не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У судове засідання з`явився відповідач, надав пояснення по суті позову. Зазначив, що дійсно, рішенням суду з нього було стягнуто аліменти на користь своєї доньки [PERSON] , була заборгованість з аліментів, були ще інші судові рішення по стягненню з нього аліментів на користь доньки, частково платив аліменти, намагався погасити заборгованість, однак з початку повномасштабного вторгнення з 22 року втратив роботу, наразі тільки нещодавно влаштувався на роботу. Провівши розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Харкова від 25.04.2002 у відповідача [INFO] народилася донька,\~ [PERSON] . У графі «Батьки» вказано: батько -\~ [PERSON] , мати \~ [PERSON] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.12.2019 року на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у справі № 644/6345/20 від 23.09.2021 року, були задоволені позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки. \~ \~ \~ \~Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.08.2020 року і до [INFO] . На виконання зазначеного рішення було видано виконавчий лист від 23.09.2021, відкрито виконавче провадження ВП №67783087 від 07.12.2021 з його примусового виконання. 02.03.2023 року Індустріальним відділом державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) було винесено постанову про повернення виконавчого документу про стягнення з відповідача аліментів, зазначено, що в ході виконання - інформації про грошові кошти, рахунки в фінансових установах, джерела доходів, місце праці та отримання пенсії, наявність рухомого, не рухомого майна та майна яке перебуває в інших осіб або належать боржникові від інших осіб на яке може бути звернено стягнення, не виявлено. Сума заборгованості складає - 54026,79 грн. Виконавчий документ було повернуто на підставі п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», роз`яснено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено до 02.03.2026. Позивачка повторно пред`явила виконавчий документ до примусового виконання 28.04.2025, однак 30.04.2025 Індустріальним відділом державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. У позові позивачка ставить питання про стягнення з відповідача аліментів, які вже були стягнуті Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у справі № 644/6345/20 від 23.09.2021, за якими виникла заборгованість, судове рішення і цій частині не виконане. Згідно зі статтею 129 Конституції України, однією з основних засад правосуддя є обов`язковість судових рішень. Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до п.7 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засадам (принципів) цивільного судочинства є: обов`язковість судового рішення. Згідно зі статтею 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Положення частин першої - третьої цієї статті, а також статей 195-197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом. Однак, суд вважає, що стаття 194 СК України до правовідносин, які склалися між сторонами, після звернення позивача до виконавчої служби із заявою про примусове виконання виконавчого листа та відкриття ВП №67783087 від 07.12.2021, не застосовуються, оскільки заборгованість за аліментами виникла після відкриття виконавчого провадження і повторному стягненню рішенням суду така заборгованість не підлягає. Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Відповідно до частин третьої, восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»\~визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Постановою Верховного Суду від 10.04.2024 у справі №761/43598/21 Верховний Суд роз`яснив, що норми матеріального права визначають порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні, за заявою платника, поданою відповідно до статті 187 СК України, і саме в цьому випадку закон передбачає право на звернення до суду та стягнення заборгованості за аліментами. Стягнення ж заборгованості за аліментами, які вже стягуються на підставі судового рішення, закон не передбачає. Суд, при наявності спору може лише визначити розмір такої заборгованості, яка має бути стягнена в межах виконавчого провадження, при виконанні рішення суду про стягнення аліментів, і ухвалення окремого (додаткового) рішення суду про стягнення цієї заборгованості не потребує. Таким чином, враховуючи те, позивачка просить стягнути заборгованість по аліментах, яке вже було вирішене судом у іншому судовому рішенні, тобто при виконанні судового рішення, повторне стягнення цих самих аліментів вже не допускається. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що позивачка не позбавлена права повторно, або втретє подати на виконання виконавчий лист у справі № 644/6345/20 від 23.09.2021, оскаржити дії або бездіяльність державного виконавця в порядку, встановленому статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження». Отже, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає в зв`язку із неправильним обрання способу захисту. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином судові витрати у справі підлягають покладенню на позивачку.

Outcome: dismissed