Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 22.03.2024 р. між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 493866-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 22.03.2024 р. направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 493866-КС-001 про надання кредиту. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ "БІЗПОЗИКА" надає позичальнику грошові кошти в розмірі 24000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить процентів за кожен день користування кредитом. Банк свої зобов`язання за договором кредиту виконав, надавши позичальнику грошові кошти в розмірі 24000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника. До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти на суму 5200 грн. Відповідно до п. 5.1 Правил, які у відповідності до пункту 10 Кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов Кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту станом на початом доби з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику до закінчення терміну дії Договору про надання кредиту, тобто протягом встого строку кредитування. Зважаючи на те, що [PERSON] належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором у боржника станом на 03.11.2024р. утворилася заборгованість у розмірі 96 177,08 грн., яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 24000 грн., суми прострочених плетежів по процентах - 69636,63 грн., суми прострочених платежів за комісією - 2 540,45 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 03.06.2025 р. прийнято до свого провадження цивільну справу, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про проведення судового засідання за відсутності його представника, просить суд задоволити позов та не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не подав. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених ст.11 ЦК України, зокрема з договорів. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов`язків. Відповідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). Відповідно ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Тобто, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин першої, третьої, четвертої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина дванадцята статті11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статей 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). На підставі ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон № 3498-ІХ), яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Під час розгляду справи судом встановлено, що між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем [PERSON] 22.03.2024 укладений договір № 493866-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». З умовами кредитування відповідач був ознайомлений до підписання вказаного договору, про що свідчить його електронний підпис з одноразовим ідентифікатором на паспорті споживчого кредиту. Відповідно до умов укладеного кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 24000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». ТОВ "БІЗПОЗИКА" свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 24000, 00 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника. Згідно з п. 2.3. договору строк, на який надається кредит становить 24 тижні. Дата видачі кредиту 22.03.2024. Строк дії договору визначений сторонами до 06.09.2024р. Відповідно до п. 2.4. договору встановлено, що стандартна процентна ставка за кредитом в день становить 2,0 % фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом становить в день 1,15012809 % фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Крім цього, п. 2.5 договору передбачена комісія за надання кредиту, що складає 3600,00 грн., та нараховується одноразово при видачі кредиту в день видачі кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшений кредитодавцем в односторонньому порядку. Супровідні послуги відсутні, тарифи не змінні в продовж дії договору, зміна будь-яких умов здійснюється шляхом укладання додаткового договору до договору, який сторони погодили іменувати у своїх відносинах додатковою угодою. Наведені обставини дають підстави для висновку, що ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало належним чином та у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в розмірі 24000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Відповідач [PERSON] на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором № 493866-КС-001\~на загальну\~суму 5200,00\~грн. Однак, в повному обсязі відповідач свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені ним щодо повернення суми позики та процентів за користування нею, не виконав, внаслідок чого за нього рахується заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, заборгованість [PERSON] станом на 03.11.2024р. становить в розмірі 96177,08 грн, що складається із суми прострочених платежів зі сплати тіла кредиту в сумі 24000,00 грн., суми прострочених платежів зі сплати процентів в сумі 69636,63 грн. та суми прострочених платежів за комісією в розмірі 2540,45 грн.. Перевіряючи розрахунок заборгованості за кредитним договором суд враховує таке. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною 5, за змістом якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Водночас пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. За приписами ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Враховуючи нікчемність умов кредитного договору, які погіршують становище позичальника, умов п. 2.4, 3.2, 3.2.2 Договору, а також сплату відповідачем першого платежу у сумі 5200,00 грн. згідно графіку, та п. 3.2.3 Договору - до Позичальника має застосовуватися знижена процентна ставка - 1,15 % (з 22.03.2024р.). Враховуючи вимоги п. 3.2.2 Договору про застосування підвищеної процентної ставки, з 8 дня прострочення та графік платежів (з 19.04.2024р.)- підвищена процентна ставка в 2% може застосовуватись з 27.04.2024р.. Однак, враховуючи зміст ст. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» з 23.04.2024р. по 20.08.2024р. діє обмеження застосування процентної ставки у розмірі 1,5%, а з 21.08.2024р. процентна ставка становить 1%. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами в наступному розмірі: - з 22.03.2024 по 22.04.2024р. - 1,15% в день - 31 день = 8556 грн.; - з 23.04.2024р. по 20.08.2024р. - 1,5 % в день - 120 днів- 43200 грн.; - з 21.08. по 06.09.2024р. - 1% - 17 днів - 4080 грн.. Всього процентів за користування кредитом: 55836 грн. Беручи до уваги сплату відповідачем першого платежу у сумі 5200 грн., згідно п.3.2.3 Договору та графіка платежів, дана сума підлягає зарахуванню: 4140,45 грн. - в рахунок процентів за користування кредитними коштами та 1059,55 грн. - в суму комісії. Тому, сума процентів, які підлягають стягненню з відповідача становить: 55836-4140,45 грн.= 51 695,55 грн.; сума комісії - 3600- 1059,55 грн. =2540,45 грн. та тіло кредиту - 24000,00 грн. А тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором на загальну суму 78235,45 грн.. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути у відшкодування сплаченого судового збору 1970,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved