Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь Національної служби здоров`я України кошти, витрачені Комунальним некомерційним підприємством "Міська клінічна лікарня № 16" та Комунальним підприємством "Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка" на лікування потерпілого [PERSON] в сумі 46355,92 грн. Позов обґрунтовано тим, що вироком Слов`янського міського суду Донецької області від 15.02.2024 у справі № 243/5170/23 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ч. 1 ст. 62 КК України, замінено [PERSON] основне покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі на 2 (два) роки - на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 2 (два) роки. Згідно з відомостями, наявними у Єдиному державному реєстрі судових рішень, вирок суду набрав законної сили 19.03.2024. Згідно з описовою частиною вказаного вироку суду, 24.05.2023, близько 17 години, коли усі військовослужбовці, які тимчасово мешкають за адресою: [ADDRESS] , відпочивали, молодший сержант [PERSON] почав гучно слухати музику, що не сподобалось майстер-сержанту [PERSON] , на підставі цього в останніх виник словесний конфлікт на підвищених тонах. Далі вони вийшли на ганок перекурити, продовжуючи спілкування на підвищених тонах. Під час вказаної ситуації у молодшого сержанта [PERSON] виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень майстер-сержанту [PERSON] . Реалізовуючи свій кримінальний протиправний намір, 24.05.2023, близько 17 години 15 хвилин, молодший сержант [PERSON] , в порушення вимог ст. ст. З, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1 п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 20, 21, 22, 22-1, 28-33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем тимчасового мешкання військовослужбовців в/ч [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , будучи обуреним зауваженнями майстер-сержанта [PERSON] з приводу того, що він ( [PERSON] ) гучно слухав музику, зайшов до своєї кімнати, взяв належну собі пневматичну однозарядну пружинно-поршневу гвинтівку «Beeman Longhorn GR» калібру 4,5 (.177) № [NUMBER] , виробництво КНР, споряджену одним металевим набоєм калібру 4,5 мм. та вирушив на ганок де знаходився майстер- сержант [PERSON] та діючи з прямим умислом, з відстані близько п`яти метрів, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, здійснив один постріл у бік майстер-сержанта [PERSON] . В результаті протиправних дій молодшого сержанта [PERSON] майстер-сержанту [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого сліпого поранення грудної клітки справа з вихідним отвором в проекції 6-го ребра по задньо-паховій лінії з переломом 9-го ребра справа без зміщення уламків, з ушкодженням нижньої частки правої легені, з явищами правостороннього гемопневмотораксу та наявністю стороннього тіла на рівні 11-го грудного хребця, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня №16» Дніпропетровської міської ради. Лікування потерпілого [PERSON] , здійснювалося за рахунок фінансування видатків з бюджету Національної служби здоров`я України, було витрачено 20 853,53 грн. За місцем евакуації в подальшому потерпілий [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради. Лікування потерпілого [PERSON] , здійснювалося за рахунок фінансування видатків з бюджету Національної служби здоров`я України, було витрачено 25502,39 грн. Всього витрачено на лікування 46355,92 грн. Оскільки, саме злочинними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого останній лікувався у хірургічному відділенні комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №16» Дніпропетровської міської ради та в обласному центрі кардіоторакальної хірургії комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради, враховуючи те, що відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, позивач просить стягнути з останнього витрати на лікування потерпілого, тобто матеріальні збитки, завдані державі внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 20.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Прокурор подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Від відповідача заяв по суті справи до суду не надійшло, останній не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, у судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлений належним чином. Представник Національної служби здоров`я України подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник КП "Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка" подав до заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. КНП "Міська\~клінічна лікарня\~№ 16"свою позицію з приводу заявленого позову суду не повідомило. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За змістом наведеної норми матеріального права, обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями. Таким чином, законодавець відмежовує поняття витрат на лікування потерпілого від злочину та інституту шкоди, відповідальність за заподіяння якої не завжди покладається на винну особу. Згідно з Постановою Пленуму ВСУ від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених Постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я». Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я» на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до приписів ч. ч. 1, 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Таким чином, з наведених положень процесуального законодавства вбачається, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що вироком Слов`янського міського суду Донецької області від 15.02.2024 у справі № 243/5170/23 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ч. 1 ст. 62 КК України, замінено [PERSON] основне покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі на 2 (два) роки - на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 2 (два) роки. Вирок суду набрав законної сили 19.03.2024. Так, вироком було встановлено, що 24.05.2023, близько 17 години, коли усі військовослужбовці, які тимчасово мешкають за адресою: [ADDRESS] , відпочивали, молодший сержант [PERSON] почав гучно слухати музику, що не сподобалось майстер-сержанту [PERSON] , на підставі цього в останніх виник словесний конфлікт на підвищених тонах. Далі вони вийшли на ганок перекурити, продовжуючи спілкування на підвищених тонах. Під час вказаної ситуації у молодшого сержанта [PERSON] виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень майстер-сержанту [PERSON] . Реалізовуючи свій кримінальний протиправний намір, 24.05.2023, близько 17 години 15 хвилин, молодший сержант [PERSON] , в порушення вимог ст. ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1 п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 20, 21, 22, 22-1, 28-33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем тимчасового мешкання військовослужбовців в/ч [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , будучи обуреним зауваженнями майстер-сержанта [PERSON] з приводу того, що він ( [PERSON] ) гучно слухав музику, зайшов до своєї кімнати, взяв належну собі пневматичну однозарядну пружинно-поршневу гвинтівку «Beeman Longhorn GR» калібру 4,5 (.177) № [NUMBER] , виробництво КНР, споряджену одним металевим набоєм калібру 4,5 мм. та вирушив на ганок де знаходився майстер- сержант [PERSON] та діючи з прямим умислом, з відстані близько п`яти метрів, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, здійснив один постріл у бік майстер-сержанта [PERSON] . В результаті протиправних дій молодшого сержанта [PERSON] майстер-сержанту [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого сліпого поранення грудної клітки справа з вихідним отвором в проекції 6-го ребра по задньо-паховій лінії з переломом 9-го ребра справа без зміщення уламків, з ушкодженням нижньої частки правої легені, з явищами правостороннього гемопневмотораксу та наявністю стороннього тіла на рівні 11-го грудного хребця, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня №16» Дніпропетровської міської ради. Так, відповідно до листа комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №16» Дніпропетровської міської ради від 30.12.2024 № 1348, надісланого у відповідь на запит Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, потерпілий [PERSON] , [INFO] , у період з 25.05.2023 по 26.05.2023 (1 ліжко/день) перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №16» Дніпропетровської міської ради з діагнозом: травматичний гемопневмоторакс ВКП 24.05.2023 проникаюче кульове грудної клітки справа. Пр гемопневмотаракс. Стороннє тіло заднього межистіння на рівні Т11 по сагінальній лінії. Дренування 24.05.2023. Був виписаний 26.05.2023 у стані середньої тяжкості для подальшого лікування за місцем евакуації. Згідно з вказаним вище листом лікувального закладу, на лікування потерпілого від злочину [PERSON] за рахунок фінансування видатків з бюджету Національної служби здоров`я України витрачено 20 853,53 грн. За місцем евакуації в подальшому потерпілий [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні у комунальному підприємстві «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради. Так, відповідно до листа комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради від 14.02.2025 №285/01- 13/25, надісланого у відповідь на запит Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, потерпілий [PERSON] , [INFO] , у період з 27.05.2023 по 08.06.2023 (12 ліжко/днів) перебував на стаціонарному лікуванні в обласному центрі кардіоторакальної хірургії комунального підприємства «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради з діагнозом: Вогнепальне осколкове сліпе проникаюче поранення грудної клітки справа (24.05.2023) з пошкодженням нижньої долі правої легені. Ускладнення основного діагнозу: пневмоторакс справа. Стороннє тіло середостіння на рівні Тh11. Травматичний перелом IX ребра справа. 31.05.2023 проведено оперативне втручання: правобічна тораскопія, санація плевральної порожнини, депортація правої легені, роз`єднання злук. Згідно з додатком до вказаного вище листа лікувального закладу (довідки-розрахунку бюджетної вартості лікування хворого), на лікування потерпілого від злочину [PERSON] за рахунок фінансування видатків з бюджету Національної служби здоров`я України витрачено 25 502,39 грн. Відповідно до указаних листів та додатків з лікувальних закладів (КНП «Міська клінічна лікарня №16» Дніпропетровської міської ради та КП «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради), на лікування потерпілого від злочину [PERSON] за рахунок фінансування видатків з бюджету Національної служби здоров`я України витрачено 46 355,92 грн. Прокурор зобов`язаний довести, що він звертався до органу, який представляє інтереси держави та, що цей орган погодився на таке представництво. КП «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради листом від 14.02.2025 за № 283/01-13/25 повідомило Донецьку спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону, що примусове стягнення витрат на лікування [PERSON] , [INFO] медичним закладом не відбувалось. Заходи щодо захисту інтересів держави, у тому числі цивільно-правового характеру закладом не вживалися. Національна служба здоров`я України листом від 22.01.2025 за № 3140/2-16-25 повідомило Донецьку спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону, що примусове стягнення витрат на лікування [PERSON] , [INFO] не здійснювало, а також не заперечив щодо здійснення прокуратурою представництва у суді. Судом встановлено, що Національна служба здоров`я України надала згоду на здійснення представництва прокуратурою в суді та не зверталася до суду для стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Виходячи з наведеного, прокурором доведено підстави звернення до суду з даним позовом. Відповідач не скористався своїм правом подати суду заперечення з приводу заявленого позову. Матеріалами справи\~підтверджено,\~що злочинними\~діями відповідача\~потерпілому були\~заподіяні тілесні\~ушкодження,\~внаслідок чого\~останній перебував\~на стаціонарному\~лікуванні у\~КП "Рівненська\~обласна клінічна\~лікарня імені\~Юрія Семенюка",\~КНП "Міська\~клінічна лікарня\~№ 16"і відповідно, закладами охорони здоров`я понесено витрати на його лікування, а отже, з урахуванням наведеного та враховуючи вимоги закону щодо принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача витрат на стаціонарне лікування потерілого [PERSON] у розмірі 46355,92 грн. V. Розподіл судових витрат На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені нею судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved