Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Позивача [PERSON] звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області із позовомпро визнання майна спільним сумісним та його поділ, позовні вимоги обґрунтовує тим, що була одружена разом із відповідачем з 18.11.2011 року по 25.06.2024 рік, коли шлюб було розірвано, від спільно шлюбу мають одну дитину дочку [PERSON] , [INFO] . У період шлюбу, згідно договорів купівлі продажу від 13.11.2018 року придбали житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0405 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 5320610100:50:001:0244, місце розташування, земельної ділянки: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0632 га., для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5320610100:50:001:0245, місце розташування, земельної ділянки: [ADDRESS] . Після припинення ведення спільного господарства в зареєстрованому шлюбі сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, тому позивач і звернулась до суду з позовом, яким просить визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] , рнокпп: [NUMBER] , та [PERSON] , рнокпп: [NUMBER] , а саме: житловий будинок літ. «А» площею 56,10 кв.м., загальною площею 66,4 кв.м., житлова (основна) площа 28,1 кв.м., допоміжна (підсобна) площа 38,3 кв.м., веранда літ. «а» площею 7,10 кв.м.; прибудова літ. «а1» площею 23,20 кв.м.; ганок літ. «аг»; сарай літ. «В» площею 25,60 кв.м.; сарай літ. «б» площею 8,30 кв.м.; погріб літ. «вп» площею 10,60 кв.м.; вбиральня літ. «Е» площею 1,00 кв.м.; колодязь літ. «К», огорожа №1, ворота № 2, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Земельну ділянку площею 0,0405 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 5320610100:50:001:0244, місце розташування, земельної ділянки: [ADDRESS] . Земельну ділянку площею 0,0632 га., для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5320610100:50:001:0245, місце розташування, земельної ділянки: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , ( [INFO] , місце народження: м. Глобине, Глобинського району Полтавської області, місце реєстрації і місце фактичного проживання: [ADDRESS] , паспорт № [NUMBER] , Орган, що видав 5320, від 08.04.2022 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] ), право власності на 1/2 частину, житлового будинку літ. «А» площею 56,10 кв.м., загальною площею 66,4 кв.м., житлова (основна) площа 28,1 кв.м., допоміжна (підсобна) площа 38,3 кв.м., веранда літ. «а» площею 7,10 кв.м.; прибудова літ. «а1» площею 23,20 кв.м.; ганок літ. «аг»; сарай літ. «В» площею 25,60 кв.м.; сарай літ. «б» площею 8,30 кв.м.; погріб літ. «вп» площею 10,60 кв.м.; вбиральня літ. «Е» площею 1,00 кв.м.; колодязь літ. «К», огорожа №1, ворота № 2, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , залишивши за [PERSON] , ( [INFO] , місце народження: с. Землянки, Глобинського району Полтавської області, місце реєстрації і місце фактичного проживання: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області, 08.05.2003 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] ), право власності на 1/2 частину, житлового будинку літ. «А» площею 56,10 кв.м., загальною площею 66,4 кв.м., житлова (основна) площа 28,1 кв.м., допоміжна (підсобна) площа 38,3 кв.м., веранда літ. «а» площею 7,10 кв.м.; прибудова літ. «а1» площею 23,20 кв.м.; ганок літ. «аг»; сарай літ. «В» площею 25,60 кв.м.; сарай літ. «б» площею 8,30 кв.м.; погріб літ. «вп» площею 10,60 кв.м.; вбиральня літ. «Е» площею 1,00 кв.м.; колодязь літ. «К», огорожа №1, ворота № 2, які розташовані за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , ( [INFO] , місце народження: м. Глобине, Глобинського району Полтавської області, місце реєстрації і місце фактичного проживання: [ADDRESS] , паспорт № [NUMBER] , Орган, що видав 5320, від 08.04.2022 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] ), право власності на 1/2 частину, земельної ділянки площею 0,0405 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 5320610100:50:001:0244, місце розташування, земельної ділянки: [ADDRESS] , залишивши за [PERSON] , ( [INFO] , місце народження: с. Землянки, Глобинського району Полтавської області, місце реєстрації і місце фактичного проживання: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області, 08.05.2003 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] ), право власності на 1/2 частину, земельної ділянки площею 0,0405 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 5320610100:50:001:0244, місце розташування, земельної ділянки: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , ( [INFO] , місце народження: м. Глобине, Глобинського району Полтавської області, місце реєстрації і місце фактичного проживання: [ADDRESS] , паспорт № [NUMBER] , Орган, що видав 5320, від 08.04.2022 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] ), право власності на 1/2 частину, земельної ділянки площею 0,0632 га., для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5320610100:50:001:0245, місце розташування, земельної ділянки: [ADDRESS] , залишивши за [PERSON] , ( [INFO] , місце народження: с. Землянки, Глобинського району Полтавської області, місце реєстрації і місце фактичного проживання: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області, 08.05.2003 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] ), право власності на 1/2 частину, земельної ділянки право власності на 1/2 частину, земельної ділянки площею 0,0632 га., для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5320610100:50:001:0245, місце розташування, земельної ділянки: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнавав в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем пред`явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справа або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 18 листопада2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом ДРАЦ Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №162 (а.с.13). Сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Згідно Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 25.06.2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.15). В період перебування сторін спору в зареєстрованому шлюбі, було придбано нерухоме майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Зокрема, 13 листопада 2018 року на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованому в Реєстрі № 1097, сторонами спору набуто житловий будинок із господарським спорудами за адресою: [ADDRESS] . Покупцем за договором зазначено відповідача [PERSON] ( а.с.23-24). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав №148060935 від 04.12.2018 року, на праві власності належить [PERSON] (а.с.25). Згідно договорам купівлі-продажу зареєстрованому в Реєстрі № 1099 та зареєстрованому в Реєстрі № 1100 [PERSON] став власником земельної ділянки площею 0,0405 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 5320610100:50:001:0244, місце розташування, земельної ділянки: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0632 га., для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5320610100:50:001:0245, місце розташування, земельної ділянки: [ADDRESS] . ( а.с.26-27, 29-30) Що також підтверджується Витягами Державного реєстру речових прав №148060581 від 04.12.2018 та № 148060280 ( а.с. 28 та 31) 06 лютого 2025 року КП «КМБТІ» [PERSON] виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами [ADDRESS] (а.с.17-19). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, частки майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є їх спільною сумісною власністю, є рівними. За змістом ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. В матеріалах справи відсутні докази про домовленість між сторонами про порядок поділу майна. За змістом статей 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Судом враховано, що набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними. Так, судом встановлено, що [PERSON] під час перебування в шлюбі із [PERSON] набуто у власність житловий будинок з господарськими будівлями та дві земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] . Суд вважає доведеним, що домоволодіння та дві земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя та кожному з них, згідно ч. 1 ст. 70 СК України на праві власності належить по 1/2 частині зазначеного спірного майна. При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи. Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і інші обставини. Як встановлено судом, домовленості між сторонами щодо збільшення або зменшення часток майна що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя не було, договір про поділ спільного майна між ними не укладався. Таким чином, придбавши спірну житловий будинок з господарським будівлями та дві земельні ділянки під час перебування в шлюбі, сторони набули право спільної сумісної власності на дане майно, відповідно до зазначених положень, а право кожної із сторін на рівну частку в майні презюмується. При вирішенні даного спору, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що чинним законодавством встановлена презумпція рівності часток подружжя, підстави для відступу від якої потребують доведення. Сторони визнають, що домоволодіння та дві земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] є спільною власністю подружжя, відтак зазначені обставини доказуванню не підлягають. З огляду на вищенаведене, враховуючи позицію сторін, обставини справи, і оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує законних прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому позовні вимоги слід задовольнити визнавши спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарським будівлями та дві земельні ділянки 39000, [ADDRESS] , зареєстровані за відповідачем на підставі договорів купівлі-продажу від 13.11.2018 року та провести їх розподіл, оскільки вказане майно набуте за час шлюбу, а тому, згідно вимог ст.ст.60,70 СК Українитаст.372 ЦК України, належить сторонам в рівних частках на праві спільної сумісної власності подружжя. Отже, необхідно в порядку поділу майна подружжя визнати за сторонами право власності на 1/2 частину в ідеальних долях зазначеного майна, залишивши вказане майно у спільній частковій власності сторін. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved