Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

21 травня 2025 року Акціонерне товариство СЕНС БАНК (далі - позивач) через свого представника Гірчак Андрія Миколайовича в системі «Електронний суд» сформувало до Миколаївського районного суду Миколаївської області позовну заяву до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 266 769,99 грн, з яких: 174\~100,23 грн - заборгованість за тілом кредиту; 92\~669,76 грн - заборгованість за відсотками, а також про стягнення судових витрат у справі, які складаються із сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Акціонерне товариство СЕНС БАНК посилалося на те, що 11.05.2021 між Акціонерним товариством Альфа Банк (зараз АТ СЕНС БАНК) і [PERSON] укладено Угоду обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії у розмірі 102\~400 грн з річною процентною ставкою у 35,99 %. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо відкриття Позичальнику кредитної лінії. Проте, Позичальник своїх зобов`язань за Угодою належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2025 року позовну заяву Акціонерного товариства СЕНС БАНК прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача Акціонерного товариства СЕНС БАНК не з`явився, при цьому 18.06.2025 подав заяву, з якої слідує, що позивач підтримує у повному обсязі позовні вимоги, просить розглянути справу без його участі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, до суду повернулись ухвала суду про відкриття провадження та судові повістки з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд\~у постанові\~від 18\~березня 2021\~року у\~справі №911/3142/19\~сформував правовий\~висновок про\~те,\~що направлення\~листа рекомендованою\~кореспонденцією на\~дійсну адресу\~є достатнім\~для того,\~щоб вважати\~повідомлення належним,\~оскільки отримання\~зазначеного листа\~адресатом перебуває\~поза межами\~контролю відправника,\~а,\~у даному\~випадку,\~суду (близька\~за змістом\~правова позиція\~викладена у\~постанові Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~25\~квітня 2018\~року у\~справі №\~800/547/17\~(П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.05.2021 [PERSON] звернувся до АТ «Альфа-Банк» з пропозицією укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі Угода). За допомогою підпису одноразовим ідентифікатором 4707 підписав Довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб, чим підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи із обраних ним умов кредитування. До матеріалів позовної заяви долучено пропозицію на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с.14 на звороті 15). Пропозиція підпису позичальника не містить. 12 серпня 2022 року рішенням загальних зборів змінено найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 6, ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 Цивільного кодексу України). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України). Банк взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу у розпорядження кредитні кошти, якими Відповідач активно користувався, що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 16-21 та на зворотах). З виписки по особовому рахунку підтверджено, що відповідач [PERSON] активно користувався кредитними коштами та здійснював певний час погашення. Останній платіж здійснив 09.02.2022 (а.с.18). Відповідно до статті 526\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527\~ЦК\~України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі\~ст. 530 ЦК України\~- якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей\~1049,\~1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З копії розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 266 769,99 грн, з яких: 174\~100,23 грн - заборгованість за тілом кредиту; 92\~669,76 грн - заборгованість за відсотками. Позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію Довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб, підписану відповідачем одноразовим ідентифікатором, Пропозицію на укладення угоди про обслуговування кредитної картки, яка підписана представником Банку та не містить підпису споживача, та довідку про ідентифікацію клієнта [PERSON] . Суд не може погодитись з доводами позивача, що вказані документи у своїй сукупності становлять Угоду обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та погодження усіх її істотних умов, у тому числі і відсотки за користування коштами. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, позивачем не доведено, що ним та відповідачем обумовлено у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами та їх розмір, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками задоволенню не підлягають. Крім того необхідно зазначити, що розрахунок заборгованості містить дані про нарахування та сплату щомісячної комісії за розрахунково-касове обслуговування основної картки. Так, за період з 11.05.2021 по 10.08.2024 нараховано та сплачено 13\~731,97 грн. Разом з тим, долучені до позовної заяви документи не містять умови щодо нарахування комісії та її розмір. Частиною першою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі N 496/3134/19 (провадження N 14-44цс21). У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі N 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Отже, долучені докази не містять умов про нарахування комісії, не зазначено, за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення позивачем будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, матеріали справи не містять, як і не містить таких даних розрахунок заборгованості. За таких обставин суд констатує, що оскільки відповідачу нараховувалась плата за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, тому сплата цієї комісії повинна бути зарахована до сплати за тілом кредиту. Можливість самостійно здійснити перерахунок кредитної заборгованості з огляду на незаконність нарахування комісії за розрахунково-касове обслуговування (зменшити визначений банком обсяг заборгованості на суми погашеної позичальником), відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 01 лютого 2023 року справа № 199/7014/20 (провадження № 61-17825св21). За таких обставин, приймаючи до уваги викладене вище законодавство та правові позиції Верховного Суду, суд приходить до висновку, що наявні підстави для зменшення заборгованості за тілом кредиту в сумі 13\~731,97 грн (згідно розрахунку заборгованості: нараховано та сплачено комісії РКО). Таким чином, досліджені у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову частково, а саме стягнення з відповідача на користь позивача за Угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії у розмірі 65\~812,76 грн, на підставі наступного розрахунку: 117\~759,73 (знято коштів за поточний період) 38\~215 грн (внесено коштів на рахунок) 13\~731,97 (нараховано та сплачено комісії РКО). Відповідно до\~ст.\~133\~ЦПК України,\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. До\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать у\~тому числі\~витрати на професійну правничу допомогу. За приписами ч.1. ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем до суду першої інстанції сплачено судовий збір у розмірі 3\~201,24 грн (а.с.6). Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 24,7 %, заявлені витрати на правничу допомогу та судовий збір підлягають до задоволення пропорційно до задоволених вимог, а саме у розмірі 24,7 %. Решта витрат покладається на позивача. Отже, згідно з положеннями ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 790,10 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 5\~320,62 грн.

Outcome: partial