Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] від імені якої діє адвокат Владімірова Ольга Василівна звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому просить суд визнати транспортний засіб ВМW ХЗ, 1995, (2012), № куз. [NUMBER] , 105 - первинна реєстрація нового ТЗ придбаного в торговельній організації який ввезено з-за кордону спільною сумісною власністю та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля ВМW ХЗ, 1995, (2012), № куз. [NUMBER] , в розмірі 312 620,00 гривень, витрати у виді сплаченого судового збору, витрати на опалту висновку експерта і витрати на правничу допомогу адвоката. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19.09.2008 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з дерржавним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2541. Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На сьогодні, вони повністю припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, мають окремі бюджети і самостійно визначають статті власних витрат. 10.01.2025 року Відповідач звернувся до Дарницького районного суду міста Києва (за місцем реєстрації позивача) з позовною заявою про розірвання шлюбу. Під час перебування у шлюбі сторони придбали: 04.01.2022 року - транспортний засіб: HYUNDAI SONATA, 1999, (2012), № куз. [NUMBER] , який відчужили 10.09.2024 року та натомість придбали: 04.12.2024 року - транспортний засіб: BMW ХЗ, 1995, (2012), № куз. [NUMBER] , 105 - первинна реєстрація нового ТЗ придбаного в торговельній організації, який ввезено з-за кордону. Однак, в процесі підготовки документів про поділ спільного майна, стало відомо, шо відповідач відчужив рухоме майна без відома та без дозволу другого подружжя, а саме: 29.03.2025 року в ТСЦ № 8048 транспортний засіб BMW ХЗ, 1995, (2012), № куз. [NUMBER] , 105 перереєстрований на нового власника на підставі договору КП № 8048/2025/5242662 укладений в ТСЦ від 29.03.2025 року. З урахуванням того, що таке відчуження спільного майна набутого в шлюбі відбулося без її відома та вона не надавала письмової згоди на його відчуження, вважає, що відповідач зобов`язаний компенсувати їй половину дійсної ринкової вартості реалізованого транспортного засобу, яка згідно висновку експерта складає 312 620.00 гривень. Просить позов задоволити. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. 04.06.2025 року представник відповідача, адвокат Яковлєва Л.В. подала відзив на позовну заяву та просить в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві. 10.06.2025 року від представника позивача, адвоката Владімірової О.В. надійшла відповідь на відзив. 13.06.2025 року від представника відповідача, адвоката Яковлєвої Л.В. надійшло заперечення на відповідь позивача [PERSON] в особі представника адвоката Владмірової О.В. на відзив на позов. 27.06.2025 року від представника позивача, адвоката Владімірової О.В. надійшли письмові пояснення. 27.06.2025 року від представника позивача, адвоката Владімірової О.В. надійшло клопотання про приєднання доказів, що підтверджують понесені судові витрати позивачем, зокрема витрати на правничу допомогу. 04.07.2025 року від представника відповідача, адвоката Яковлєвої Л.В. надійшло заперечення на пояснення та клопотання про приєднання доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи суд дійшов таких висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Згідно з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружися, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 19.09.2008 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2541. Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.05.2025 року шлюб між сторонами розірвано. Під час перебування у шлюбі сторони придбали: 04.01.2022 року - транспортний засіб: HYUNDAI SONATA, 1999, (2012), № куз. [NUMBER] , який відчужили 10.09.2024 року, 04.12.2024 року придбали - транспортний засіб: BMW ХЗ, 1995, (2012), № куз. [NUMBER] , 105 - первинна реєстрація нового ТЗ придбаного в торговельній організації, який ввезено з-за кордону і 29.03.2025 року в ТСЦ № 8048 транспортний засіб BMW ХЗ, 1995, (2012), № куз. [NUMBER] , 105 перереєстрований на нового власника на підставі договору КП № 8048/2025/5242662 укладений в ТСЦ від 29.03.2025 року, про що свідчить долучена до матеріалів справи відповідь Головного сервісного центру МВС на адвокатський запит адвокату Владіміровій О. Згідно висновку експерта вартість транспортного засобу BMW ХЗ, 1995, (2012), № куз. [NUMBER] , станом на 22.04.2025 року становить 625.240.00 гривень. Набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі, презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на її особисті кошти не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишається непохитною. Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Зазначений правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №235/9895/15-ц, від 05.04.2018 у справі №404/1515/16-ц, від 27.01.2020 у справі №442/8047/16-ц . Однак ознайомившись з відзивом та наданими доказами відповідача, суд вважає, що останньою не спростовано презумпцію належності спірного майна до спільної сумісної власності. Крім того судом взято до уваги, що статтею 65 СК України встановлено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні логоворів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального повсідчення (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. У відповідності до частини 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та використовуються дружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном. Частина 1 статті 369 ЦК України визначає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній лсності, володіють і користуються ним спільно. Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Зазначена правова шція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року № 6-486цс16: станові КИС ВС від 05.04.2019 № 645/4711/15-ц (61 -40897св18) та Постанові КЦС ВС від Р5.04.2019^»'^45/4711/15-й (61-40897св18). Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61 -9018сво 18) висловив правову позицію з якої слідує, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої стасфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. За приписами п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Таким чином враховуючи, те що сторони перебуваючи у шлюбі 04.12.2024 року придбали транспортний засіб ВМW ХЗ, 1995, (2012), № куз. [NUMBER] , 105 - первинна реєстрація нового ТЗ придбаного в торговельній організації який ввезено з-за кордону, відтак такий є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку, докази на спростування презумпції спільності майна, набутого подружжям у шлюбі, відсутні, однак таке зареєстровано на праві приватної власності за відповідачем, між сторонами не досягнуто домовленості про порядок поділу спільного майна, і таке відчуження спільного майна набутого в шлюбі, а саме транспортного засобу відбулося без згоди Позивача - дружини, яка не надавала письмової згоди на його відчуження, тому

Outcome: approved