Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

У серпні 2023 року АТ «Сенс Банк» звернулося до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначає, що 01.11.2007 між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 490050975 на купівлю автотранспортного засобу. Згідно до копії Витягу із державного реєстру банків АТ « Альфа -Банк» 01.12.2022 змінив назву на АТ «Сенс Банк». 3 огляду на п. 2. Частини № 1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику Кредит та приймає в заставу в якості забезпечення виконання зобов?язань за Договором Предмет застави, а Позичальник приймає Кредит та передає Банку в заставу в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором Предмет застави на наступних умовах: Згідно до п.п. 2.1. п. 2 Частини № 1 Кредитного договору, сума кредиту, валюта кредиту - 61 854,65 доларів США (шістдесят одна тисяча вісімсот п?ятдесят чотири) доларів США 65 центів. Сторони погодили номінальну проценту ставку 10,7% річних (п.п. 2.3 п. 2 частина № 1 Кредитного договору). Відповідно до п.п. 2.4. п. 2 Частини № 1 Кредитного договору, цільове використання між позичальником Кредиту - придбання транспортного засобу згідно з Договором купівлі-продажу, укладеним між позичальником та ТОВ «Автомобільний дім «Україна -Мерседес-Бенц» (далі -- Продавець) № 07-01332 від 25.10.2007 року - Mercedes - Benz, С200K, 2007 року випуску, номер кузову: [NUMBER] , колір - чорний. За умовами Кредитного договору, [PERSON] передала в заставу банка транспортний засіб, а саме: автомобіль марки MERCEDES-BENZ, [NUMBER] , 2007 року випуску, (п.п. 2.10 п.2 Частини 1 Кредитного договору). Також у п.п. 3.4 п. 3 Частини № 2 Кредитного договору, в разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов?язання в частині повернення Кредиту та/або сплати відсотків, комісій згідно умов цього Договору, Позичальник зобов?язаний сплатити Банку пеню у розмірі 1% відсоток від простроченої суми за кожен день прострочення. Умовами Кредитного договору, погодженими сторонами у розділі 4 обумовлено заставу транспортного засобу в якості забезпечення виконання зобов?язань Позичальника перед Кредитором, в тому числі щодо повернення Кредиту, сплати процентів за його користуванням та виконання інших зобов?язань Позичальника за Кредитним договором. Підпунктом 4.5.4 Частини 4 Кредитного договору, банк має право звернути на Предмет застави стягнення згідно з цим Договором та законодавством України. Сторони погодили у разі набуття Кредитором права вимагати від позичальника повернення кредиту, кредитор направляє на адресу позичальника письмову вимогу з попередженням про звернення стягнення на предмет застави (п.п. 10.1 п.10 Частини № 2 Кредитного договору). В пункті 10.2 п.10 Частини № 2 Кредитного договору, звернення стягнення на Предмет застави проводиться у порядку, визначеному діючим законодавством України та цим Договором. Однак, [PERSON] тривалий час порушувала умови кредитного договору та не виконувала покладені на неї зобов?язання належним чином. В результаті чого, станом на 08.06.2023 року в неї виникла заборгованість у розмірі 2 017 698,73 доларів США 73 цента, еквівалент у гривні станом на 08.06.2023 по курсу НБУ 36,568600 за 1 дол. США - 73 784 417,78 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 54 277, 27 доларів США, що еквівалентно 1 984 843,78 грн.; заборгованості по пені - 1 963 421,46 доларів США 46 центів, що еквівалентно 71 799 574,00 грн. А отже у АТ «СЕНС БАНК» виникла необхідність звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 490050975. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 18.09.2023 від представника відповідача [PERSON] адвоката Пушок С.В. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог представник відповідача зазначає, що розрахунок заборгованості відповідача здійснено неправильно, він є необґрунтованим та недоведеним, а в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують факт отримання [PERSON] кредитних коштів. Окрім цього представник відповідача зазначає, що умова п.п. 3.4 п. 3 ч. 2 Кредитного договору (пеня в розмірі 1% за кожен день прострочення) суперечить засадам рівності учасників цивільних відносин та є нікчемною. На думку сторони відповідача всупереч нормам чинного законодавства України позивачем неправомірно було розраховано пеню в доларах США. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23.05.2024 провадження у справі зупинено. Постановою Київського апеляційного суду від 30.08.2024 апеляційну скаргу адвоката Стеценка М.В., який діє в інтересах АТ «Сенс Банк» задоволено. Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 23.05.2024 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 27.01.2025 від представника відповідача на адресу суду надійшли додаткові пояснення у справі. 29.01.2025 від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про долучення доказів в якому представник позивача просив долучити до матеріалів справи новий розрахунок заборгованості. 01.05.2025 від представника позивача на адресу суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи нового розрахунку заборгованості. В судове засідання представник позивача не з`явився, в заяві на адресу суду просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги просив задовольнити з урахуванням нового розрахунку заборгованості. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення первісних позовних вимог в частині розрахунку заборгованості. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України). Такий спосіб захисту узгоджуються з практикою суду, що міститься в постанові Верховного суду України від 25.05.2016 у справі № 6-605 цс16: «Оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав». Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц: «Позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України». Як встановлено судом 01.11.2007 між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 490050975 на купівлю автотранспортного засобу. Відповідно до копії Витягу із державного реєстру банків АТ « Альфа -Банк» 01.12.2022 змінив назву на АТ «Сенс Банк». 3 огляду на п. 2. Частини № 1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику Кредит та приймає в заставу в якості забезпечення виконання зобов?язань за Договором Предмет застави, а Позичальник приймає Кредит та передає Банку в заставу в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором Предмет застави на наступних умовах: Згідно до п.п. 2.1. п. 2 Частини № 1 Кредитного договору, сума кредиту, валюта кредиту - 61 854,65 доларів США (шістдесят одна тисяча вісімсот п?ятдесят чотири) доларів США 65 центів. Сторони погодили номінальну проценту ставку 10,7% річних (п.п. 2.3 п. 2 частина № 1 Кредитного договору). Відповідно до п.п. 2.4. п. 2 Частини № 1 Кредитного договору, цільове використання між позичальником Кредиту - придбання транспортного засобу згідно з Договором купівлі-продажу, укладеним між позичальником та ТОВ «Автомобільний дім «Україна -Мерседес-Бенц» (далі -- Продавець) № 07-01332 від 25.10.2007 року - Mercedes - Benz, С200K, 2007 року випуску, номер кузову: [NUMBER] , колір - чорний. За умовами Кредитного договору, [PERSON] передала в заставу банка транспортний засіб, а саме: автомобіль марки MERCEDES-BENZ, [NUMBER] , 2007 року випуску, (п.п. 2.10 п.2 Частини 1 Кредитного договору). Також у п.п. 3.4 п. 3 Частини № 2 Кредитного договору, в разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов?язання в частині повернення Кредиту та/або сплати відсотків, комісій згідно умов цього Договору, Позичальник зобов?язаний сплатити Банку пеню у розмірі 1% відсоток від простроченої суми за кожен день прострочення. Умовами Кредитного договору, погодженими сторонами у розділі 4 обумовлено заставу транспортного засобу в якості забезпечення виконання зобов?язань Позичальника перед Кредитором, в тому числі щодо повернення Кредиту, сплати процентів за його користуванням та виконання інших зобов?язань Позичальника за Кредитним договором. Відповідно до п.4.5.4 Кредитного договору, у зв?язку із здійсненням Основного забезпечення Банк додатково до прав, визначених розділом 6 частини № 2 цього Договору, має право: звернути на Предмет застави стягнення згідно з цим Договором та законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов?язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі коли зобов?язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов?язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу», Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов?язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов?язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. (на виконання вимог даної норми, надаємо розширений витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 85656137 від 14.08.2023). Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 592 Цивільного кодексу України, передбачає, що заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов?язання, забезпеченого заставою, а якщо вимога не буде задоволена,- звернути стягнення на предмет застави у разі порушення заставодавцем правил розпорядження предметом застави. За положеннями ч. 1 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов?язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно: із встановленим пріоритетом. Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Сторони погодили у разі набуття Кредитором права вимагати від позичальника повернення кредиту, кредитор направляє на адресу позичальника письмову вимогу з попередженням про звернення стягнення на предмет застави (п.п. 10.1 п.10 Частини № 2 Кредитного договору). В пункті 10.2 п.10 Частини № 2 Кредитного договору, звернення стягнення на Предмет застави проводиться у порядку, визначеному діючим законодавством України та цим Договором. [PERSON] не виконувала покладені на неї зобов`язання належним чином, у результаті чого, зважаючи на наданий представником позивача уточнений розрахунок заборгованості останньої перед банком станом на 01.04.2025 в неї наявна заборгованість у розмірі 19 646,76 доларів США. А отже суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ «СЕНС БАНК» про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 490050975 у розмірі 19 646,76 доларів США. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню,

Outcome: approved