Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін» 19.05.2025 р. звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 20.01.2022 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 1822292 від 20.01.2022 року в електронній формі . За умовами п. 1.1. укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору про споживчий кредит, Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Згідно п. 1.5.1 Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов:- 0.95 (нуль цілих дев`ять десятих) процентів від суми позики, але не менше ніж 50 (п`ятдесят) гривень 00 копійок за перший день користування позикою; - 0.95 (нуль цілих дев`ять десятих) процентів від суми позики, щоденно, за кожен день користування \~ \~ \~ \~позикою, \~ \~ \~ \~починаючи \~ \~ \~ \~з \~ \~ \~ \~другого дня \~ \~ \~ \~в \~ \~ \~ \~межах \~ \~ \~ \~строку \~ \~ \~ \~позики, зазначеного в п.1.3 цього Договору;. Відповідно п. 1.1, 1.5 Договору про споживчий кредит, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 25.04.2025 року становить 24 000,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. основний борг; 16 000,00 грн. - відсотки за неправомірне користування чужими грошовими коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору про споживчий кредит через оператора послуг платіжної інфраструктури Platon на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики, що зазначена в Договорі про споживчий кредит, що підтверджується повідомленням № а_47836839_1822292 ТОВ «ПРОФІТГІД», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів. Позивач належним чином виконав умови Договору про споживчий кредит, в той час як відповідач отримані грошові кошти в передбачені строки не повернув, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за Договором про споживчий кредит зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів. Таким чином, реєстрація Відповідача на сайті Позивача, подання Відповідачем заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів, підтвердження Позивачем заявки на отримання позики у передбачений Правилами спосіб, вчинення відповідних дій щодо отримання позики, свідчить про те, що Відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики, а Договір про споживчий кредит було укладено та підписано в електронній формі, що в силу приписів ст.ст.6, 627 ЦК України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі. На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] 24\~000,00 грн., судовий збір в сумі 2422,40 грн.. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в своїй заяві до суду. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 20.01.2022 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №1822292 (а.с.23-28), За умовами п. 1.1. укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору про споживчий кредит, Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Згідно п. 1.5.1 Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов:- 0.95 (нуль цілих дев`ять десятих) процентів від суми позики, але не менше ніж 50 (п`ятдесят) гривень 00 копійок за перший день користування позикою; - 0.95 (нуль цілих дев`ять десятих) процентів від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку \~ \~ \~ \~позики, зазначеного в п.1.3 цього Договору. Відповідача було ознайомлено з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної фіксованої процентної ставки за договором про споживчий кредит до Договору в якому міститься інформація про суму кредиту, проценти за користування, який підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідача. (а.с.28 на звороті). Відповідач кошти в сумі 8 000,00 грн отримала від ТОВ «Веллфін», що підтверджується копією підтвердження (а.с.42). Станом на 25.04.2025 року сума до повного погашеного кредиту за договором про становить 24\~000,00 грн., з яких 8 000,00 грн. основний борг; 16 000,00 грн. - відсотки за неправомірне користування чужими грошовими коштами відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України., що підтверджується розрахунком (а.с.29-41). На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань перед ТОВ «Веллфін».. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором\~ позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути\~ позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму\~ позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір\~ позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст.1047 ЦК України передбачено, що договір\~ позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли\~ позикодавцем є\~юридична особа,\~-\~незалежно від\~суми. На підтвердження укладення договору\~ позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому\~ позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми\~ позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення\~ позики. Відповідно до пункту 5 частини 1\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~(далі - Закон) електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У\~статті 11 цього Закону\~передбачено порядок укладення електронного договору. Згідно з частиною 5\~статті 11 Закону\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 вказаного Закону). Відповідно до частини 1\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Факт укладення 20.01.2022\~р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін» та [PERSON] договору про споживчий кредит № 1822292 від 20.01.2022 року та перерахування кредитних коштів підтверджено належними та допустимими доказами. Розмір заборгованості по кредиту складає 8000,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості(а.с.41), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Як вбачається зі змісту договору позики, позика надається строком на 30 днів до 19.02. 2022 року (пункт 1.3 Договору) (а.с. 23). Підпункт 1.5. Договору встановлює, що строк та проценти за користування позикою за Договором про споживчий кредит обчислюються за фактичну кількість календарних днів користування позикою на наступних умовах: 1.5.1 протягом строку позики, встановленого пунктом 1.3 Договору, розмір основних процентів складає: 0,95 % від суми позики, але не менше ніж 50 гривень за перший день користування позикою; 0,95 % від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного у п. 1.3. цього Договору. 1.5.2 у разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк встановлений пунктом 1.3 Договору, нарахування процентів, встановлених пунктом 1.5.1 Договору, проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення, як плату за неправомірне користування чужими грошовими коштами (понадстрокове користування грошовими коштами), в розумінні ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~(проценти за понадстрокове користування позикою). Отже, розмір відсотків, що були передбачені умовами договору та погоджені сторонами становив 2280,00 грн. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2\~ст. 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті\~\~6.20. цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Згідно пункту 20 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі №5017/1987/2012 зазначено, що така правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК\~кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК. Разом з тим, за умовами укладеного між сторонами Договору, ТОВ «ВЕЛЛФІН» відповідно до\~ст. 1048 ЦК України\~має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 19 лютого 2022 року, а після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, та у разі прострочення позичальником грошового зобов`язання позикодавець має право на стягнення грошових коштів відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, однак у даній справі таких позовних вимог ТОВ «ВЕЛЛФІН» не заявлено, а тому суд дійшов висновку щодо відсутності у позивача права вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за простроченими процентами поза межами дії кредитного договору. Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками поза межами дії кредитного договору, тобто після 19 лютого 2022 року у розмірі 13 720 грн. (16 000 - 2280) є безпідставними. Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 8 000 грн. та процентів визначених у Договорі від 20 січня 2022 року у розмірі\~\~2280 грн. обґрунтованими, тат такими що обумовлені та погоджені сторонами. Щодо стягнення решти суми відсотків у розмірі 13 720 грн., судв дійшол висновку про відсутність\~\~підстав для їх стягнення. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial