Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 78 584,03 грн., понесених витрат на оцінку завданого збитку у розмірі 3 000,00 грн., та судових витрат по справі. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.11.2024 року, близько 12 год. 35 хв. відповідач, керуючи електровелосипедом марки «E-Bike», у м. Києві по вул. Левка Лук`яненка, 18, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota», моделі «Rav-4», н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач, що спричинило пошкодження вищевказаного транспортного засобу. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 04.12.2024 [PERSON] , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол серії ААД №101807 від 28.09.2022 року про адміністративне правопорушення) та накладено на нього адміністративне стягнення штраф на користь держави у розмірі 850 грн.,справа №756/14528/24. Своїми діями [PERSON] порушив пункт 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП. На підтвердження понесених збитків, позивач надає Звіт оцінки про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 18.11.2024 року, який зроблений суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , відповідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyota», моделі «Rav-4», н.з. [NUMBER] , з урахування значення коефіцієнта фізичного зносу становить 78 584,03 грн. Посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, позивач звернулась до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримував та просив вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, не заперечував своєї вини та необхідності відшкодування шкоди, однак не погоджувався із її розміром. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03.11.2024 року, близько 12 год. 35 хв. відповідач, керуючи електровелосипедом марки «E-Bike», у м. Києві по вул. Левка Лук`яненка, 18, недотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota», моделі «Rav-4», н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач, що спричинило пошкодження вищевказаного транспортного засобу. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 04.12.2024 [PERSON] , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол серії ААД №101807 від 28.09.2022 року про адміністративне правопорушення) та накладено на нього адміністративне стягнення штраф на користь держави у розмірі 850 грн.,справа №756/14528/24. Своїми діями [PERSON] порушив пункт 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП. За частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи зазначене вище, з огляду на долучені до позовної заяви докази, судом встановлено, що у пошкодженні транспортного засобу позивача, винен саме відповідач, протилежного суду належними, достатніми та достовірними доказами доведено не було. Автомобіль марки «Toyota», моделі «Rav-4», н.з. [NUMBER] , належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно звіту оцінки про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 18.11.2024 року, який зроблений суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota», моделі «Rav-4», н.з. [NUMBER] , з урахування значення коефіцієнта фізичного зносу становить 78 584,03 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 78 584,03 грн. При цьому, суд вважає за потрібне відмовити позивачу у стягненні з відповідача понесених витрат на оцінку завданого збитку у розмірі 3 000,00 грн., оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів сплати вказаної суми в рахунок оплати звіту. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 12 000,00 грн. є завищеним, неспівмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору. Враховуючи наведене та

Outcome: partial