Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

02.05.2025 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини. Позовна заява обґрунтована тим, що 23.11.2019 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач також зазначила, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.08.2023 року шлюб між ними було розірвано. Дитина проживає разом з матір`ю, та знаходиться на її утриманні. Батько дитини є військовим 37 ОБМП лав ЗСУ, офіційно працює та отримує заробітну плату у розмірі більше 100000 грн. На дитину, під тиском, батько виділяє від 3000 до 5000 грн. на місяць, самостійно ініціативи не проявляє та не допомагає у належному вихованні доньки. У зв`язку з чим звернулась до суду з відповідним позовом, в якому просила суд стягнути на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі однієї четвертої частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.05.2025 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явився, поштова кореспонденція яка направлялася на адресу зареєстрованого місця проживання повернута з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом оголошення через вебпортал судової влади України. Причини неявки суду невідомі, відзиву до суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 23.11.2019 року між сторонами було зареєстровано шлюб. [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 24.07.2020 року Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 134. Батько дитини - [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (п. 2 ч. 2ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як убачається з пункту 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до частини третьої\~статті 15 ЦПК України\~учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Процесуальні права та обов`язки сторін визначено\~статтею 49 ЦПК України, зокрема, пунктом 1 частини першої передбачено право відповідача на визнання позову (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, що є наслідком його задоволення в повному обсязі. Відповідно до\~статті 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, оскільки суд задовольняє позов, то за правилами\~ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного, ст.ст.104,110,112,115,180-183,185,191 СК України, та

Outcome: approved