Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-16 00:00:00

У травні 2025 року позивач акціонерне товариство Акцент-Банк звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві позивач зазначив, що [PERSON] звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 26.06.2023 року, будучи клієнтом Банку, Позичальник уклав з Банком кредитний договір № ABH0CT155101687806943119 щодо надання їй кредиту в розмірі 30 000 гривень строком на 36 місяців (тобто до 25.06.2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 85.00 % щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. (Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту). Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. Відповідачка [PERSON] не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором, внаслідок чого станом на 14 травня 2025 року виникла заборгованість на загальну суму 30\~028,79 гривень, яка складається з наступного: 22\~778,15 гривень загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 7 250,64 гривень загальний залишок заборгованості за процентами. АТ «А-Банк» просить стягнути вказану суму заборгованості, судові витрати по справі. Ухвалою Чортківського районного суду від 21.05.2025 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (без виклику) сторін. В червні 2025 року представник відповідача Тесля П. О. подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, так як немає жодних доказів про перерахування коштів, відкриття рахунку, а зазначені в позові номер телефону та електронна пошта не належать відповідачці [PERSON] . Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 26 червня 2023 року підписала анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Відповідно до заяви про надання послуги «Швидка готівка» від 26.06.2023 ABH0CT155101687806943119, яка підписана відповідачкою 26.06.2023, [PERSON] просила про надання кредиту у розмірі 30 000 гривень строком на 36 місяців (тобто до 25.06.2026) зі сплатою процентів у розмірі 85 % річних. Сторони уклали кредитний договір, який складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту та підписаний електронним цифровим підписом 26.06.2023. Відповідно до таблиці загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, зазначено графік платежів, їх розмір та проценти за користування кредитом на період із 26.06.2023 до 25.06.2029. Позивачем надано розрахунок заборгованості та виписку по кредиту, із яких вбачається, що станом на 14.05.2025 заборгованість відповідачки становить: 30\~028,79 гривень загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 7 250,64 гривень загальний залишок заборгованості за процентами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу приписів частини другої\~статті 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно із ч. 1 ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із частини першої\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга\~статті 1056-1 ЦК України). Згідно з частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (статті 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~статті 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями частини першої\~статті 1049 ЦК України\~визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Звертаючись до суду із цим позовом, АТ «Акцент банк» посилався на те, що [PERSON] прострочила виконання зобов`язання за черговими платежами, тому існують правові підстави для дострокового повернення всієї суми кредиту. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам укладеного між сторонами договору, в тому числі і щодо розміру процентної ставки, та враховує внесені відповідачкою платежі. Тому виходячи із розрахунку заборгованості, зважаючи на наявність у відповідачки станом на 14.05.2025 простроченої заборгованості, суд приходить до висновку, що мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] у користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» простроченої заборгованості за кредитним договором на суму 30\~028,79 гривень, яка складається з наступного: 22\~778,15 гривень загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 7 250,64 гривень загальний залишок заборгованості за процентами. При цьому слід зазначити, що посилання представника відповідача на належність номеру телефону та електронної пошти іншій, ніж відповідачка особі, а також отримана судом на підставі ухвали від 16.06.2025 інформація про те, що зазначені у позовній заяві номер телефону та електронна пошта належать [PERSON] , не спростовують факт укладення кредитного договору та розмір кредитної заборгованості, так як зі слів представника відповідача вказана особа є сином відповідачки [PERSON] , і останній відомо про отримання ним кредиту. Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається часткове погашення заборгованості. Таким чином, на думку суду стороною відповідача не надано належних доказів, які б підтверджували відсутність заборгованості перед АТ «Акцент-Банк».

Outcome: approved