Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ\~«ФК «ЕЙС»\~заборгованість за кредитним договором у розмірі 27811,07 грн, послуги на правничу допомогу у розмірі 7000 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 24.09.2021 року між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір №861669826 у формі електронного документа, з використанням електронного підпису. Відповідач подав заявку на отримання кредиту, вказавши свої персональні дані, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, номер банківської картки, місце реєстрації/проживання. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений про всі умови, повідомлення відповідно до вимог чинного законодавства України. 24.09.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти у сумі 5750,00 грн, на банківську картку відповідача. 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю ««Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором №861669826 від 24.09.2021 року. 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №27/0524-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором №861669826 від 24.09.2021 року. 29.05.2025 між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «ЕЙС» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором №861669826 від 24.09.2021 року. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість відповідача за спірним кредитним договором складає 27811,07 грн, яка складається з: 5749,40 грн, - заборгованість по кредиту, 22061,67 грн, - заборгованість по несплаченим відсоткам, які позивач просить стягнути на користь товариства. Ухвалою судді від 01.07.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України,\~про що\~свідчить поштовий\~конверт,\~який повернувся\~на адресу\~суду із\~позначкою "адресат\~відсутній за\~вказаною адресою".\~Також,\~про розгляд\~справи повідомлявся шляхом оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Відзив на позов не подавав. Відповідно до ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у разі якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; він не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, з письмової згоди представника позивача, виносить рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст.280 ЦПК України. 31.07.2025 постановлено ухвалу сулу про заочний розгляд справи. Суд вважає можливим провести розгляд справи по суті без участі сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємостосунки сторін. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 24.09.2021 відповідач уклав кредитний договір №861669826 з ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога» шляхом підписання електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого отримав кредитні кошти у розмірі 5750,00 грн. Згідно наданих АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" виписки про рух коштів по картці відповідача за період з 24.09.2021 по 29.09.2021, останній користувався кредитними коштами. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору право вимоги, зазначені у Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Згідно Додаткової угоди № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору. Відповідно до Реєстру право вимоги № 166 від 28.12.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01, до ТОВ «Таліон Плюс» від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором №861669826. 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн фінанс» укладено Договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Онлайн фінанс» за плату належні його права вимоги, до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Строк дії вказаного договору неодноразово продовжувався. Відповідно до Реєстру право вимоги № 1 від 27.05.2024 до Договору факторингу № 27/0524-01, до ТОВ «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором №861669826. 29.05.2025 між ТОВ «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №861669826. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29/05/25-Е, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 27811,07 грн, з яких:- заборгованість по кредиту - 5749,40 грн; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 22061,67 грн. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб) а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до ч. 1\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до п.п.1.3. договору факторингу від 28 листопада 2018 року №28/1118-01 під правом вимоги розуміються усі права клієнта за кредитними договорами, у тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Отже, договором факторингу від 28 листопада 2018 року №28/1118-01 встановлено, що предметом відступлення за ним є, у тому числі, вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога). Тобто, приписи відповідних договорів факторингу діють не лише під час їх укладення, а й протягом усього періоду строку дії таких правочинів. Відтак, права вимоги за кредитними договорами, які було укладено пізніше, ніж відповідний договір факторингу, можуть бути відступлені у порядку, визначеному такими договорами факторингу у спосіб укладення додаткових угод до них під час строку їх дії, що й мало місце у даній справі, та не заперечується сторонами. Також, суд вважає доведеною обставину, що ТОВ «ФК «ЕЙС» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по договору, а відповідач прийняв умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання його електронним цифровим підписом, однак, в порушення умов вказаного договору не виконав своїх зобов`язань щодо повернення коштів та сплати відсотків. Згідно з частиною першою\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до\~статті 610 цього Кодексу\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини першої статті\~1048\~та частини першої статті\~1049 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, норма абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосована лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи те, що фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку позичальником не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЕЙС». Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що укладений кредитний договір відповідає вимогам закону, зобов`язання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані, сума заборгованості підтверджена документально, позивач на законних підстав набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, тому суд приходить до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача 27811,07 грн заборгованості за кредитним договором. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом першим частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію Договору про надання правової допомоги, Додаткової Угоди до Договору про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг на суму 7 000,00 грн. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 зазначено, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі № 726/1142/22. Враховуючи обсяг правничої допомоги позивачу при розгляді цієї справи категорію справи, яка є типовою для позивача, не є складною та час, який захисник міг би потратити на підготовку матеріалів, обсяг наданої адвокатом правничої допомоги не є значним, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, які мають бути відшкодовані позивачу за рахунок відповідача, слід визначити в сумі 5000 грн, що відповідає засадам співмірності зі складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг, а також критеріям розумності та справедливості. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам 2422,40 грн.

Outcome: partial