Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

В травні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ Споживчий центр) звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 20701 грн. 99 коп. заборгованості по кредитному договору № 05.06.2024-100002413 від 05.06.2024 року. В обґрунтування позову посилається на те, що 05.06.2024 року між ТОВ Споживчий центр та [PERSON] було укладено кредитний договір № 05.06.2024-100002413 (далі - договір), згідно якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 8000 грн. строком на 112 днів на умовах: - сплати процентів за фіксованою незмінною процентною ставкою "стандарт" у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія за надання кредиту встановлена в розмірі 10% від суми кредиту та дорівнює 800 грн. 00 коп., нараховується та обліковується в день видачі кредиту. Кредитним договором встановлена неустойка в розмірі 80 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. [PERSON] 05.06.2024 року підписала електронним цифровим підписом пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту та отримала на свій рахунок кошти в сумі 8000 грн. Проте, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконувала належним чином, 02.07.2024 року провела часткову сплату боргу в сумі 4769 грн. 74 коп., тому у неї перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором №05.06.2024-100002413 у сумі 20701 грн. 99 коп., з яких 7390 грн. 26 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту, 9311 грн. 73 коп. - сума заборгованості за відсотками, 4000 грн. сума неустойки. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь вищевказану заборгованість, а також судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, яка про час, місце та дату судового засідання повідомлена відповідно до вимог ЦПК України, в судове засідання не з`явилася. Тому згідно вимог ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно з ст. 1050 цього ж Кодексу якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що 05.06.2024 року між ТОВ Споживчий центр та [PERSON] було укладено кредитний договір № 05.06.2024-100002413 від 05.06.2024 року шляхом подання відповідачем заявки кредитного договору (кредитної лінії), яку він підписав електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, погодившись із умовами пропозиції про укладення кредитного договору (офертою) щодо надання йому кредитних коштів. Відповідно до п.-п. 2-9 заявки на надання кредиту, відповіді позичалька про прийняття пропозиції (акцепту) встановлено такі умови: - сума кредиту становить 8000 грн. 00 коп., - строк кредиту - 112 днів, дата повернення кредиту - 24.09.2024 року; - фіксована незмінна процентна ставка «стандарт» в розмірі 1,5% в день користування кредитом, яка застосовується яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку, комісія за надання кредиту - в розмірі 10% від суми кредиту та дорівнює 800 грн. 00 коп., нараховується та обліковується в день видачі кредиту. Кредитним договором встановлена неустойка в розмірі 80 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п. 13 заявки на надання кредиту, відповіді позичалька про прийняття пропозиції (акцепту)). Відповідно до відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 05.06.2024-100002413 від 05.06.2024 року встановлено, що позичальник підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 05.06.2024-100002413 від 05.06.2024 року, з яким він попередньо уважно ознайомився; акцептовані позичальником умови кредитного договору містяться в у вказаних заявці та оферті, та зазначені у відповіді позичальника. На виконання умов договору позивач виплатив відповідачу кредит в сумі 8000 грн., що підтверджується інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 08.05.2025 року № 55-0805 (а.с. 28). Заявка кредитного договору № 05.06.2024-100002413 від 05.06.2024 року, інформаційне повідомлення позичальника, пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 05.06.2024-100002413 від 05.06.2024 року підписані [PERSON] електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором Е442, що був направлений СМС на її фінансовий номер 0684097184 (а.с. 16-27). Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] емітовано картку №[NUMBER] (а.с. 57). Із виписки по банківському рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» відкритого на ім`я [PERSON] вбачається, що 05.06.2024 року на її картку надійшли кошти в розмірі 8000 грн. (а.с. 58). Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованності за кредитним договором №05.06.2024-100002413 від 05.06.2024 року, що надана позивачем, заборгованість відповідача становить 20701 грн. 99 коп., з яких 7390 грн. 26 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту, 9311 грн. 73 коп. - сума заборгованості за відсотками, 4000 грн. сума неустойки (а.с. 29). Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язалася вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором. Однак, відповідач не виконала свого обов`язку щодо повернення наданого їй кредиту в строки, передбачені кредитним договором. Згідно з ст. ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України Про електронну комерцію. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України Про електронну комерцію, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ст. 12 Закону України Про електронну комерцію, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки між сторонами укладено кредитний договір, відповідач отримала кредитні кошти, проте свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, тому наявна заборгованість за кредитним договором, а саме: 7390 грн. 26 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту, 9311 грн. 73 коп. - сума заборгованості за відсотками підлягає стягненню з відповідача. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача неустойки в сумі 4000 грн. суд дійшов наступних висновків. Відповідно п.\~18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 62 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, позивачу в стягненні неустойки в сумі 4000 грн. слід відмовити. Враховуючи викладене, з [PERSON] на користь ТОВ Споживчий центр підлягає стягнення заборгованність за кредитним договором №05.06.2024-100002413 від 05.06.2024 року в розмірі 16701 грн. 99 коп., з яких 7390 грн. 26 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту, 9311 грн. 73 коп. - сума заборгованості за відсотками. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається насторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд, задовольняючи позовні вимоги частково в сумі 16701 грн. 99 коп., покладає судові витрати на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги були заявлені позивачем в сумі 20701 грн. 99 коп., а задоволені судом частково в сумі 16701 грн. 99 коп., що становить 80,68 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1954 грн. 39 коп. (2422 грн. 40 коп./ 100% х 80,68 %).

Outcome: partial