Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

У червні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги мотивує тим, що 30.12.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» (далі ТОВ«ФК «Інкасо\~Фінанс»)\~та [PERSON] \~з використанням\~сайту hhttp://kredit1.com.ua.\~укладено договір\~про надання\~коштів,\~в тому\~числі і\~на умовах\~фінансового кредиту\~ договір\~позики №3252419656-166815\~«Проста позика»\~шляхом обміну\~електронними повідомленнями,\~який підписано\~електронним підписом\~одноразовим ідентифікатором\~відповідача T9FVYUTB.\~ТОВ«ФК «Інкасо Фінанс» виконало своє зобов`язання за договором та видало [PERSON] кошти в сумі 1000 гривень шляхом зарахування на платіжну картку маска картка [NUMBER] в системі iPay.ua - 128231358. Відповідач зобов`язався повертати кредит в строк передбачений договором протягом 14 днів. 07.03.2023 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ«Коллект Центр») було укладено Договір факторингу №б/н,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ«Коллект Центр» набуло статус\~нового кредитора\~та отримало\~право грошової\~вимоги по\~відношенню до\~боржників ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», включно і до [PERSON] за договором позики №3252419656-166815від 30.12.2021. 18.02.2025\~між ТОВ«Коллект Центр» та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» (далі ТОВ«Факторинг партнерс») було укладено Договір факторингу №18-02-2025,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ«Факторинг партнерс» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників ТОВ«Коллект Центр», включно і до [PERSON] за договором позики №3252419656-166815 від 30.12.2021. Згідно розрахунку заборгованості заборгованість [PERSON] за договором позики №3252419656-166815 від 30.12.2021 станом на 18.02.2025 становить 2708 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 1000 гривень; заборгованість за відсотками на дату відступлення вимоги 1708 гривень. Також, 15.12.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ«Мілоан»)\~та [PERSON] \~з використанням\~сайту miloan.ua.\~укладено договір\~про надання\~споживчого кредиту\~№3002387\~шляхом обміну\~електронними повідомленнями,\~який підписано\~електронним підписом\~одноразовим ідентифікатором\~відповідача U98950.\~ТОВ«Мілоан» видало [PERSON] кошти в сумі 5000 гривень шляхом зарахування на платіжну картку маска картка [NUMBER] в системі iPay.ua - 128231358. Відповідач зобов`язався повертати кредит в строк передбачений договором, протягом 30 днів. 26.07.2024\~між ТОВ\~«Мілоан» та\~ТОВ «Факторинг партнерс» укладено договір факторингу №26/07/2024, відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Факторинг партнерс» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за договором споживчого кредиту №3002387 від 15.12.2021. Згідно розрахунку заборгованості заборгованість [PERSON] за договором споживчого кредиту №3002387\~від 15.12.2021станом на 26.07.2024 становить 18950 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою позики 5000 гривень; заборгованість за процентами 13000 гривень, заборгованість по комісії 950 гривень. Таким чином,\~позивач ТОВ «Факторинг партнерс» просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики №3252419656-166815 від 30.12.2021 в розмірі 2708 гривень та за договором споживчого кредиту №3002387 від 15.12.2021 в розмірі 18950 гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13000 гривень. 12.06.2025 ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. У позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, судові витрати на правову допомогу в розмірі 13000 гривень вважає завищеними, оскільки справа є малозначною, розглядається за правилами спрощеного провадження, предмет спору не потребує значного часу для підготовки адвокатом позову з додатками. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Суд установив. По договору від 30.12.2021. 30.12.2021 [PERSON] за допомогою сайту\~hhttp://kredit1.com.ua\~уклав договір\~про надання\~коштів на\~умовах фінансового\~кредиту договір\~позики №3252419656-166815з ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача T9FVYUTB. Сума кредиту (загальний розмір) складає 1000 гривень. Строк кредиту 14 днів. ( п.п.2.2, 2.3 договору). За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1 до цього договору). Плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування кредитом, визначену у п.п. 2.3 цього договору та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку товариства й закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом на рахунок товариства (п.п.2.5- 2.7 договору). Процентна ставка, відсотків річних 702 %. (п.4 паспорту кредиту ). Кредит надається одноразово шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника, зазначений позичальником при подачі заяви про надання кредиту та визначений у розділі 10 (реквізити сторін) цього договору. Укладення договору та отримання кредиту підтверджуються наступними письмовими доказами: правилами про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту «Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс», примірним договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту - договір позики №3252419656-166815 «Проста позика» від 30.12.2021, графіком розрахунків (додаток №1 до договору позики №3252419656-166815 від 30.12.2021), паспортом кредиту, листом iPay.ua від 09.12.2024 №2873_24120914075. Відповідно до листа №2873_241209140754 від 09.12.2024 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» через платіжний сервіс iPay.ua на картку клієнта [NUMBER] від 30.12.2021 проведено платіж в сумі 1000 гривень. 07.03.2023 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу №б/н. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №б/н від 07.03.2023 за № 2417 значиться [PERSON] , із заборгованістю 1070 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою позики 1000 гривень; заборгованість за відсотками на дату відступлення вимоги 70 гривень. 18.02.2025\~між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг партнерс» укладено договір факторингу №18-02-2025. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №18-02-2025 від\~18.02.2025\~за №824\~значиться [PERSON] ,\~із заборгованістю\~2708 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою позики 1000 гривень; заборгованість за нарахованими процентами 1708 гривень. По договору від 15.12.2021. 15.12.2021 [PERSON] за допомогою сайту miloan.ua. укладено договір про споживчий кредит №3002387 з\~ТОВ «Мілоан» шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача U98950. Підписавши вказаний кредит відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний договір є договором споживчого кредиту. Сума (загальний розмір) кредиту складає 5000 гривень. Кредит надається строком на 30 днів. Термін повернення кредиту 14.01.2022 (п.п. 1.2 14 договору). Комісія за надання кредиту 950 гривень. Проценти за нарахування кредитом 3000 гривень за ставкою 2% від залишку в день. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована (п.п. 1.5.1 1.7 договору). Укладення договору про надання споживчого кредиту підтверджуються наступними письмовими доказами: правилами надання фінансових кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», договором про споживчий кредит №3002387 від 15.12.2021, графіком розрахунків (додаток №1 до договору про споживчий кредит №3002387 від 15.12.2021), паспортом споживчого кредиту №3002387, анкетою заявою на кредит №3002387, відомістю про щоденні нарахування та погашення, довідкою ТОВ ФК «Елаєнс» від 06.03.2025. Відповідно до\~довідки від\~06.03.2025\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Елаєнс»\~через платіжний\~сервіс FONDY на картку клієнта [NUMBER] від 15.12.2021 проведено платіж в сумі 5000 гривень. 26.07.2024\~між ТОВ\~«Мілоан» та\~ТОВ «Факторинг партнерс» укладено договір факторингу 26/07/2024. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024\~за №\~14404\~значиться [PERSON] ,\~із заборгованістю\~18950 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою позики 5000 гривень; заборгованість за процентами 13000 гривень, заборгованість по комісії за надання кредиту 950 гривень. ТОВ «Факторинг партнерс», вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості за договором позики №3252419656-166815 від 30.12.2021 та договором споживчого кредиту №3002387 від 15.12.2021. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за укладеними кредитними договорами. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», ТОВ«Коллект Центр», ТОВ «Мілоан»,\~ТОВ «Факторинг партнерс» за своїм правовим статусом відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договори відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості. Стосовно стягнення комісії за договором від 15.12.2021. Комісія 950 гривень визначена п.1.5.1 оговору про споживчий кредит №3002387 від 15.12.2021. Оскільки відповідачу встановлено плату за послуги, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку про те, що положення п.1.5.1 кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту, є нікчемними. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19. Висновки суду. На день звернення позивача до суду зобов`язання за договором позики №3252419656-166815 від 30.12.2021 та договором споживчого кредиту №3002387 від 15.12.2021 відповідач не виконав. Відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 20731 гривня (2708 гривень за договором позики\~№3252419656-166815 від 30.12.2021 та 18000 гривень за договором споживчого кредиту №3002387 від 15.12.2021). Позовні вимоги задоволено на 95,61% від заявленої суми (20708х100:21658= 95,61%). Розподіл судових витрат. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмір 2422 гривні 40 копійок, згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів №30525730022 від 03.06.2025, та витрати на правничу допомогу в розмірі 13000 гривень. Статтею133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 гривень. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог в розмірі 95,61%, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2316 гривень 05 копійки пропорційно до задоволеної частини вимог (2422,40х95,61:100=2316,05 грн.). Щодо компенсації позивачу витрат на правничу допомогу адвоката, яка була заявлена ним в сумі 13000 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі №910/15944/17. З матеріалів справи вбачається, що 02.07.2024 між ТОВ «Факторинг партнерс» та адвокатським обєднанням «Лігал Ассістанс», укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №245 від 01.04.2025 та витягу з акту №9 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025 року наведено перелік наданих адвокатом послуг: надання усної консультації з вивчення документів 2 год. 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 3 год. 9000 грн. Суд, вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Суд враховує, що позовні вимоги задоволенні частково, дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява не є складною, справа є типовою та не потребує особливих затрат часу на складання позовної заяви та вивчення справи. Пакет документів (додатки), що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним у такій категорії справ, та не потребує значного часу та великих зусиль для його зібрання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Поняття "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично друге поняття відповідає викладеному в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 висновку про те, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи". Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2024 у справі № 754/8750/19). Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності\~заперечення сторони\~проти розподілу\~витрат на\~адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial