Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини. Позов обґрунтований тим, що у сторін є малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачкою. Сімейні стосунки з відповідачем припинені, позивачка подала позов до суду про розірвання шлюбу, а також бажає стягувати з відповідача аліменти на дитину і дружину. Ухвалою суду від 30.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання на 26.06.2025 (а.с.16). 03.06.2025 від адвоката Красноперова С.Г. за ордером серії ВІ № 1300801 від 03.06.2025, засобами Електронного суду, надійшло клопотання про вступ до справи у якості представника відповідача [PERSON] (а.с. 20,21). 25.06.2025 представник відповідача [PERSON] , засобами Електронного суду надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивач визнає позовні вимоги позивачки частково, оскільки після фактичного припинення шлюбних відносин та сімейного життя (з початку 2024 року) відповідач регулярно та добровільно нараховує кошти для дитини, [PERSON] . Крім того, відповідач допомагає купувати одяг, продукти харчування та забезпечує інші потреби на прохання позивачки. Позивачка постійно чинить перешкоди у спілкуванні відповідача з дитиною, через що між сторонами часто виникають конфлікти. З позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання позивачки відповідач не погоджується та заперечує у повному обсязі, оскільки здійснює постійний догляд за матір`ю, яка перебуває на повному його утриманні, зважаючи на проблеми зі здоров`ям та потребу у постійному лікуванні, відповідач не в змозі одночасно сплачувати аліменти на дитину та аліменти на утримання позивачки, оскільки це поставить його у скрутне матеріальне становище (а.с. 22-24). Також, 25.06.2025 представник відповідача [PERSON] , засобами Електронного суду надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю по іншій справі у той же день та час. 26.06.2025 була подана заява позивачки про ознайомлення з матеріалами справи, проведення судовго засідання без її участі, на заявлених вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення судом заочного рішення. 02.07.2025 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. На позовних вимогах позивачка наполягала та зазначила, що відповідач є працездатною особою, має стабільний високий заробіток, твердження відповідача про те, що його мати є малозабезпеченою особою спростовується наданою довідкою про доходи матері. Ухвалою суду від 26.06.2025 судове засідання було відкладено на 24.07.2025. 23.07.2025 від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника за наявними в матеріалах справи документами та з урахуванням відзиву на позовну заяву від 25.06.2025 р. На прохальній частині відзиву наголошують та підтримують в повному обсязі. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача у судове засідання також не з`явились, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином засобами поштового зв`язку та Електронного суду, 23.07.2025 від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 серпня 2023 року Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 179, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (а.с. 10). Від шлюбу у подружжя є малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Первомайський, Лозівського району, Харківської області Україна, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , яке згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , яке видане Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про що 14.05.2024 року зроблено відповідний актовий запис №40 (а.с. 11). Донька мешкає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (а.с.12) та знаходиться на її утриманні. Згідно ізст. 180 Сімейного кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син. Відповідач іншим особам аліменти не виплачує, матеріальну допомогу на утримання дитини надавати може, оскільки є особою працездатного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено уст.180 СК України. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ст.181 СК України). Згідност.182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Заст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Ст.184 СК Українисуд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч.1ст. 191 СК Україниаліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. З огляду на те, що дитина проживає з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік та працює та відсутність у позивачки самостійного доходу. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. В постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що спільна дитина позивача та відповідача [PERSON] , яка станом на день розгляду справи, не досягла трирічного віку, проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з наступного. Як зазначено у відзиві на позовну заяву [PERSON] , працює слюсарем з ремонту технологічних установок 6 розряду бригади №9 дільниці мобільного ТОРО Харківського промислового майданчика Східного лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» з 02.07.2019 року (зворотній бік а.с. 25), тобто має постійний дохід. Проблеми зі здоров`ям у відповідача підтверджуються довідкою з КНП «Лозівського центру первинної медико-санітарної допомоги» від 12.06.2025 року (зворотній бік а.с. 28), однак суду не надано належних та допустимих доказів про витрати, які несе відповідач на лікування, обстеження та інші необхідні заходи для відновлення здоров`я. Твердження про те, що відповідач здійснює постійний догляд за матір`ю, яка перебуває на повному його утриманні не підтверджується, оскільки документа, який свідчить про необхідність постійного догляду суду не надано, а мати відповідача має постійний дохід, що підтверджується довідкою про доходи № 9000730480519028 (зворотній бік а.с. 27). Отже, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати допомогу своїй дружині. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Тому є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку, саме у розмірі 1/6 частки від доходів відповідача. Вказаний розмір аліментів суд вважає доцільним та достатнім. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн. за кожну позовну вимогу позивачки, тобто 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved