Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

15.05.2025 року позивачка звернувся до суду із позовною заявою, в якій просила суд визнати за нею право на 1/2 частку не витребуваної земельної ділянки за земельним паєм розміром 13,30 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Дружба» згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ХР №0185741 у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . Підставою позову зазначила прийняття нею спадщини після чоловіка у порядку ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, наявність у померлого чоловіка права на вказану земельну частку після його матері, відмову позивачці в оформленні спадкових прав державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори через неможливість юридично чітко встановити обсяг спадщини в цій частині після скасування постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21.09.2010 року свідоцтва про право на спадщину померлого чоловіка в частині вказаного права на земельний пай та визнання за відповідачем [PERSON] права на іншу 1/2 частину права на земельну частку (пай), що було визнано рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01.11.2018 року. Разом із позовною заявою позивачка надала суду клопотання про витребування від Златопільської державної нотаріальної контори Харківської області спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.30). Також подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку заявлених позовних вимог (а.с.32). Ухвалою судді від 19.05.2025 року було відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче провадження, задоволено клопотання позивачки про витребування доказів, наданий відповідачам та третій особі час для подання відзивів та письмових пояснень (а.с.36). 27.05.2025 року засобами поштового зв`язку від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності (а.с.47). 06.06.2025 року від третьої особи засобами електронного суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи та вирішення справи за наявними матеріалами справи на розсуд суду (а.с.53-54). Перед судовим засідання 25.06.2025 року відповідач [PERSON] надав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності (а.с.57). Ухвала судді про відкриття провадження від 19.05.2025 року в частині витребування доказів виконана не була, оскільки суддя не вірно вказав ім`я померлого [PERSON] як [PERSON] , коли наявна спадкова справа була заведена на ім`я [PERSON] , що було встановлено відповіддю Златопільської державної нотаріальної контори від 29.05.2025 року №168/01-16 (а.с.50). Ухвалою суду від 25.06.2025 року підготовче провадження було відкладено через не вірне вказівку імені особи, відносно якої було витребувано спадкову справу та повторно вже з вірним ім`ям відповідної особи витребувано належним чином завірену копію спадкової справи (а.с.58). Вказана ухвала не була виконана. Тому ухвалою суду від 09.07.2025 року вказана спадкова справа була витребувана втретє через що підготовче провадження у справі було відкладено (а.с.68). 11.07.2025 року [PERSON] повторно надав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності (а.с.76). 16.07.2025 року від Златопільської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла належним чином завірена спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.80-90). У судове засідання учасники справи не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином (а.с.74-75, 78-79), надавши відповідні заяви з позицією щодо заявлених позовних вимог щодо розгляду справи за їх відсутності. Зокрема, відповідачі визнали позовні вимоги у повному обсязі. Враховуючи викладене фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог суд не встановлює. Суд, дослідивши позицію сторін та надані суду докази, вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому провадженні без переходу до стадії судового розгляду по суті, оскільки позиція відповідачів не суперечить закону, наявні докази дозволяють розглянути справу по суті, а вирішення справи та визнання позову не стосується прав інших осіб. Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01.11.2018 року у справі №632/1118/18, яке 04.12.2018 року набрало законної сили, за відповідачем [PERSON] було визнано право власності на 1/2 не витребуваної земельної ділянки за земельним паєм розміром 13,30 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Дружба» згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ХР №0185741, виданої на ім`я бабусі відповідача [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.17). Інша 1/2 частина вказаної земельної ділянки на підставі відповідного сертифікату залишилася відкритою, оскільки померлий [INFO] [PERSON] (а.с.12), враховуючи висновки постанови Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21.09.2010 року у справі №2-а-104/10, яка 05.10.2010 року набрала законної сили, не здійснив відповідних дій вже у судовому порядку для оформлення права власності за собою на відповідну земельну ділянку не визначену в натурі після розпаювання земель з отримання державного акту. Вказано призвело до того, що юридично відповідне речове право померлого не було реалізовано, хоча вищевказаним судовими рішеннями таке право за померлим фактично було визнано. Позивачка є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копію свідоцтва про одруження від 26.10.1972 року серії [NUMBER] , виданого Олексіївським сільським відділом ЗАЦС Первомайського району Харківської області (а.с.11). На момент смерті [PERSON] позивачка була зареєстрована разом із померлим, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Первомайського району Харківської області №1062 від 18.10.2018 року (а.с.13). Відповідач [PERSON] від прийняття спадщини після померлого, який був його батьком, відмовився на підставі власної заяви 24.10.2012 року (а.с.88). Померлий син спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини після померлого, який був його батьком, відмовився на підставі власної заяви 22.08.2012 року (а.с.87). Вказана особа померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.12.2015 року (актовий запис №29)(а.с.22). Заповіту померлий не складав, відповідно спадкування відбувається за законом. Позивачка є єдиною спадкоємицею померлого за законом першої черги, яка не відмовилася від спадщини та фактично її прийняла, мешкаючи із померлим разом. Право власності на не оформлену в натурі земельну ділянку може бути визнано за фізичною особою в разі, якщо таке право виникло на час видання відповідного правовстановлюючого документу та не було реалізоване за життя власником. При цьому, враховуючи зміни у законодавстві з моменту видачі правовстановлюючого документу, реалізація вказаного права повинна відбутися відповідно до вимог діючого законодавства третьою особою у справі, що не входить до предмету розгляду в даній справі, а тому судом не деталізується та не визначається порядок такої реалізації даного рішення. На підставі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, до складу спадщини входять виключно ті права спадкодавця, які належали йому на момент смерті. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Таким чином, вимоги позивачки знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та можуть бути задоволені у підготовчому провадженні, оскільки не суперечать нормам діючого законодавства. На підставі зазначеного та

Outcome: approved