Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить встановити та визнати його батьківство щодо малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з липня 2016 року по травень 2017 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах із відповідачкою, [PERSON] . Вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та мали інтимні стосунки. На початку травня 2017 року їхні стосунки припинилися, і вони не спілкувалися до вересня 2019 року. [INFO] у відповідачки народився син [PERSON] . Відомості про батька дитини були внесені до Книги реєстрації народжень на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (далі - СК України) за заявою матері, при цьому було вказано дані її батька - [PERSON] . У жовтні 2019 року сторони відновили стосунки, а 16 листопада 2019 року зареєстрували шлюб. З того часу вони проживають разом, ведуть спільне господарство та спільно виховують сина [PERSON] . [INFO] у них народилися спільні діти - сини-близнюки [PERSON] та [PERSON] . Позивач вказує, що з часом він помітив значну зовнішню схожість сина [PERSON] з ним та його матір`ю. Після розмов із відповідачкою остання визнала, що саме він є біологічним батьком дитини, проте приховувала цей факт. Позивач вважає, що він безпідставно позбавлений права на батьківство, а дитина має право знати свого батька та носити його прізвище. Посилаючись на норми статей 125, 128 СК України, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою Хорошівського районного суду Житомирської області від 30 червня 2025 року було відкрито провадження у справі, розгляд призначено в порядку загального позовного провадження та залучено до участі у справі як третю особу Черняхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представник, адвокат Гарапюк С.В., просив здійснити розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти їх задоволення та підтвердила обставини, викладені у позовній заяві. Представник третьої особи - Черняхівського відділу ДРАЦС у Житомирському районі Житомирської області, надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності їхнього представника та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини - [PERSON] - були внесені до актового запису про народження № 220 від 16 грудня 2017 року на підставі частини першої статті 135 СК України, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00019240506. 16 листопада 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після чого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилися спільні діти: [PERSON] та [PERSON] , обидва 16 травня 2021 року народження, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 2757 від 23 квітня 2025 року, виданою відділом "ЦНАП" Хорошівської селищної ради, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] (позивач), [PERSON] (відповідачка), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Цей факт свідчить про те, що сторони та всі троє дітей проживають однією сім`єю. Ключовим доказом, що підтверджує фактичне виконання позивачем батьківських обов`язків, є Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання № 45 від 25 квітня 2025 року. Цей акт, складений комісією у складі старости Топорищенського старостинського округу, депутата селищної ради та засвідчений сусідами, встановлює, що сторони проживають однією родиною, а діти, включаючи [PERSON] , перебувають «на повному утриманні [PERSON] ». Це свідчить про те, що позивач не лише проживає з дитиною, але й матеріально її забезпечує, виконуючи роль батька у соціальному та економічному сенсі. Таким чином, сукупність досліджених доказів дозволяє дійти висновку про наявність стійких сімейних відносин між сторонами, спільне проживання та виховання ними малолітнього [PERSON] , а також визнання позивачем своєї батьківської ролі та виконання відповідних обов`язків. Окрім письмових доказів, суд враховує визнання позову відповідачкою [PERSON] у підготовчому судовому засіданні. Це визнання є важливим доказом, який підтверджує походження дитини від позивача та узгоджується з іншими матеріалами справи. Відповідно до статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за їхньою спільною заявою або за рішенням суду. Згідно з частиною першою статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Частина друга цієї ж статті встановлює, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Предметом доказування у справах про визнання батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. У даній справі суд встановив, що позивач та відповідачка мали інтимні стосунки у період, що відповідає можливому зачаттю дитини, а після народження дитини та укладення шлюбу створили повноцінну сім`ю, в якій позивач виконує роль батька для малолітнього [PERSON] , утримує його та виховує разом з іншими спільними дітьми. Ці обставини, підтверджені письмовими доказами та визнанням позову відповідачкою, в сукупності є тими "будь-якими відомостями", що засвідчують походження дитини від позивача. Щодо процесуального порядку ухвалення рішення, суд керується положеннями ЦПК України. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частина четверта статті 206 ЦПК України уточнює, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд враховує, що визнання позову не може бути єдиною підставою для його задоволення, оскільки суд зобов`язаний перевірити, чи не суперечить таке рішення закону та чи не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, насамперед - дитини. У даній справі суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачкою не є єдиною підставою для його задоволення. Воно є логічним підтвердженням сукупності інших доказів, які всебічно досліджені судом. Задоволення позову відповідає найкращим інтересам малолітнього [PERSON] , оскільки: -Приводить юридичний статус у відповідність до фактичного стану речей. Дитина де-факто виховується позивачем як рідним батьком у повній сім`ї разом із своїми братами. -Забезпечує право дитини знати свого батька. Це фундаментальне право, закріплене як національним, так і міжнародним законодавством. -Надає дитині правові гарантії. Встановлення батьківства забезпечить дитині право на утримання, право на спадкування за законом після батька, а також інші права, що випливають із сімейних правовідносин. -Сприяє гармонійному розвитку дитини. Носіння прізвища та по-батькові свого батька, яке є спільним для всіх дітей у сім`ї, сприятиме психологічному комфорту дитини та її самоідентифікації як повноцінного члена родини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, не суперечать закону, не порушують прав та інтересів дитини чи інших осіб, а тому підлягають повному задоволенню шляхом ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні на підставі визнання позову відповідачкою, яке підкріплене належними та допустимими доказами. Судові витрати, відповідно до заяви позивача та статті 142 ЦПК України, слід покласти на позивача.

Outcome: approved