Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, яку згодом уточнила до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Кіровоградської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та Прокуратури Кіровоградської області при досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню №12023121040000798 від 29.11.2023 року, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України протиправною та стягнення моральної шкоди в сумі 9000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] який є сусідом позивачки та проживає у селі Зелене Компаніївського району Кіровоградської області свідомо повідомив про злочин, якого ніхто не вчиняв. Позивачка в інтересах якої діяв адвокат Іващенко І.Ю. звернулася з заявою до ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області з заявою в порядку ст. 214 КПК України про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України. Однак службовими особами ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області відомості до ЄРДР не були внесені, тому Позивачка звернулася до слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.11.2024 року по справі № 404/9924/23 на бездіяльність посадових осіб слідчого відділу відділення поліції №2 м. Кропивницький) Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задоволено. В подальшому були внесені відомості до ЄРДР 29.11.2023 року за №12023121040000798, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України. Крім того до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області було подано клопотання про проведення допиту в якості свідка Начальника Компаніївського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Скоробруха Миколу Сергійовича у кримінальному провадженні №12023121040000798 від 29.11.2023 року. Однак в зв`язку з тим, що клопотання не було розглянуто, було подано скаргу слідчому судді Кіровського районного суду м. Кіровограда. 01 листопада 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда у справі № 404/8884/24 визнав протиправною бездіяльність слідчого СВ ВП №2 Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області, пов`язану з несвоєчасним розглядом поданого клопотання від 20.09.2024 року про проведення допиту в якості свідка Начальника Компаніївського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Скоробруха Миколу Сергійовича у кримінальному провадженні №12023121040000798 від 29.11.2023 року та зобов`язав слідчого СВ ВП № 2 Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області, якому доручено проведення досудового розслідування, розглянути подане адвокатом Іващенком Ігорем Юрійовичем в інтересах [PERSON] клопотання від 20.09.2024 року про проведення допиту в якості свідка Начальника Компаніївського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] у кримінальному провадженні №12023121040000798 віл 29.11.2023 року. Вказує на те, що захисту з боку правоохоронних органів в даних кримінальних провадженнях не було, так само, як і повного, неупередженого розслідування з боку Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області. А тому бездіяльність Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Прокуратури Кіровоградської області є незаконними, протиправними і такими, що завдали позивачу моральної шкоди через бездіяльність їх підлеглих підрозділів та працівників при досудовому розслідуванні. [PERSON] завдав моральних страждань Позивачці, але знов звинуватив у невиконанні рішення суду, та залишився не притягнутим до відповідальності у зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідачів. Протиправна бездіяльність відповідачів призвела до сильних душевних переживань, оскільки навіть не оголошена підозра [PERSON] . Представником відповідача Державної казначейської служби України 10.01.2025 року надано відзив на позовну заяву, яким у задоволенні вимог просив відмовити. Вказав, що Казначейство є неналежним відповідачем у справі, оскільки підставою позову є стверджувальні порушення прав позивача з боку правоохоронних органів, належним відповідачем є Держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. З аналізу норм, якими врегульовано спірні правовідносини вбачається, що відшкодування шкоди, завданої громадянинові рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, а також, незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади, здійснюється шляхом стягнення коштів з Державного бюджету України. Позовні вимоги у даній справі в частині встановлення порядку та способу виконання судового рішення, суперечать діючому законодавству та судовій практиці. Вважає, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження наявності встановленої незаконності дій/бездіяльності посадових осіб національної поліції та прокуратури, причинно-наслідкового зв`язку між діями заподіювачів та шкодою, на яку посилається Позивач. Як вказано в заяві Позивача бездіяльність Відповідачів, яка полягає у невиконанні останніми належним чином своїх службових обов`язків в межах вимог КПК України. Водночас дані щодо незаконності дій посадових осіб поліції та прокуратури, у позовній заяві та матеріалах справи відсутні. Висновки судової інстанції щодо незаконності дій, рішень посадових осіб відсутні. Таким чином, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Також вказує про відсутність належних доказів завдання моральних страждань, оскільки вони ґрунтуються лише на суб`єктивних твердженнях Позивача, що не можуть братися судом до уваги. Докази, на які посилається Позивач жодним чином не підтверджують наявність зв`язку між діями органів досудового слідства та наслідками, з якими Позивач пов`язує наявність моральної шкоди. 21.01.2025 року представником відповідача Кіровоградської обласної прокуратури подано відзив на позовну заяву, згідно яких позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити. Зазначила, що відповідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.05.2016, за № 680/28810, до Реєстру вносяться відомості, саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування. 13.10.2023 до ВП № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшла заява адвоката Іващенка І.Ю. в інтересах [PERSON] щодо внесення відомостей до ЄРДР відносно [PERSON] , Документ сформований в системі «Електронний суд» 21.01.2025 4 який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 383 КК України, а саме завідомо неправдиве повідомлення про вчинення [PERSON] злочину. Враховуючи вищевикладене, а також те, що за результатами розгляду заяви адвоката Іващенка І.Ю. не встановлено обставин, які свідчили б про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, відомості до ЄРДР не вносилися. Зокрема необхідною підставою для відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади є наявність трьох умов: доведення неправомірності дій чи бездіяльності цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно правова відповідальність не настає. Крім того, доказом заподіяння моральних страждань, позивача зазначає висновок головного судового експерту Черкаського НДЕКЦ МВС Халявка Ю.Г. від 03.12.2021 за №СЕ-19/124-21/7962-ПС проведеного на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.05.2021 про призначення психологічної експертизи. Зазначає, що відомості до ЄРДР за заявою позивача були внесені - 29.11.2023, а висновок судового експерта датований 03.12.2021 охопив період часу пов`язаний з подіями, які відбулись під час встановлення порядку землекористування земельною ділянкою, тобто до моменту внесення відомостей до ЄРДР, як наслідок, ці події мають між собою суттєвий проміжок часу і причинно наслідковий зв`язок між ними відсутній. Проте такі твердження не доведено нею належними та допустимими доказами, тобто позивачкою не підтверджено заподіяння шкоди, як складового елементу цивільної відповідальності. Зокрема будь-які факти спричинення душевних страждань, немайнових втрат внаслідок дій чи бездіяльності посадових та службових осіб органів досудового розслідування із зазначенням причинно-наслідкового зв`язку між наявними стражданнями та діями відповідачів відсутні. 21.01.2025 року представником відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області подано відзив на позовну заяву, згідно яких позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити та пояснив, що для наявності зобов`язання по відшкодуванню шкоди відповідно до статей 1166, 1167, 1176 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу, наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, які підлягають доказуванню на загальних підставах та є обов`язком позивача. Звернув увагу суду на те, що до позивача не було застосовано адміністративний арешт чи виправні роботи, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу. Тобто, підстави для відшкодування матеріальної та моральної шкоди відсутні. Умовою застосування судом цивільно-правової відповідальності за вказаною правовою нормою, яка поширюється на не договірні зобов`язання, що виникають із правопорушень (деліктні) правовідносини, є встановлення факту неправомірності рішення, дії чи бездіяльності службової або посадової особи зазначених органів. Позивач, в своєму позові, посилається на відшкодування шкоди завданої органами державної влади, їх посадовими чи службовими особами, а саме незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, проте дії працівників поліції в даному випадку незаконними чи неправомірними у встановленому законом порядку не визнано. Суд в порядку цивільного судочинства, не може визнати правомірними чи неправомірними дії або бездіяльність службових або посадових осіб органів державної влади, як суб`єктів владних повноважень, так як визнання неправомірності дій не віднесено до компетенції цивільних судів. Також, сам факт винесення ухвал слідчим суддею не є безумовною підставою для відшкодування моральної та матеріальної шкоди та не вказує жодним чином на неправомірність дій посадових чи службових осіб органів державної влади Представником позивача не наданого будь-якого належного доказу, який би вказував на бездіяльність відповідачів або на спричинення шкоди Позивачу. Зазначає, що відсутні належні докази, які б вказували на те, в чому ж полягає спричинена моральна шкода, а також наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її заподіяні. Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13.12.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 03.01.2025 року ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області позивача звільнено від сплати судового збору. 03.01.2025 ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області прийнято позовну заяву та відкрито провадження по справі, призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 29.01.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представнику позивача у проведенні судових засідань в режимі відеоконференції. Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04.03.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представнику позивача у проведенні судових засідань в режимі відеоконференції. Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25.03.2025 року судові засідання призначено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «ВКЗ» за участю представника позивача Іващенка І.Ю. Ухвалою суду\~від 18.06.2025\~року позовну\~заяву у справі\~за позовом\~\~ [PERSON] \~в інтересах\~якої діє\~адвокат Іващенко\~Ігор Юрійович\~до Головного\~управління Національної\~поліції в\~Кіровоградській області,\~Кіровоградської обласної\~прокуратури,\~Державної казначейської\~служби України\~в частині\~позовних вимог\~про визнання бездіяльності Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та Прокуратури Кіровоградської області при досудовому розслідуванні по кримінальному провадженні № 12023121040000798 від 29.11.2023 року, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України протиправною залишено без розгляду. Ухвалою суду від 18.06.2025 викликано свідків для допиту в судовому засідання. Ухвалою суду Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 09.07.2025 року судові засідання призначено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «ВКЗ» за участю представника відповідача головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Тарасенко Я.І. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просили задовольнити позов та стягнути моральну шкоду в розмірі 9000,00 грн. Представник Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити у повному обсязі, посилаючись на заперечення, викладених у відзиві на позовну заяву Представник Кіровоградської обласної прокуратури в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити у повному обсязі, посилаючись на заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву. В судове засідання представник відповідача Державної казначейської служби України не з`явився, згідно відзиву на позовну заяву просив розгляд справи проводити у його відсутності. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що є невісткою позивачці. Сусід [PERSON] не дає спокою позивачці, то з приводу межі, то з приводу не виконання рішення суду. Як їм стало відомо у приблизно березні 2024 року, позивачку звинуватили у не виконанні рішення суду, а саме подзвонили з поліції, для негайного доправлення позивачки до органів поліції, в зв`язку з невиконанням рішення суду. При цьому позивач людина похилого віку, за паспортними даними 1938 року народження, а тому вони з чоловіком майже на руках заносили позивачку до відділення поліції. Так як [PERSON] рішення суду виконала вона звернулась до органів поліції про внесення відомостей до ЄРСР відносно [PERSON] але поліція відписувалася, що не вбачають в його діях складу злочину і лише коли адвокат написав скаргу на слідчого про невнесення відомостей до ЄРДР зазначені відомості були внесені. Позивач постійно збентежена, знервована та переживає. Звичайний ритм її життя змінився, постійно звертається до лікарів, приймає препарати для серця та постійно перебуває в стресі. Коли в неї не взяли заяву про внесення відомостей в ЄРДР, бабуся вважала, що вона як стара людина беззахисна, немає захисту ні від кого. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що є сином позивачці. Вказав, що [PERSON] подав до органів поліції заяву за невиконання рішення суду, а саме подзвонили з поліції і сказали, що з даного приводу необхідно допитати позивача. Зазначив, що позивачу більш ніж 80 років, та при зустрічі з державними органами вона вже відчуває стрес в неї піднімається тиск, а коли поліція бездіяла, позивачка переживала і важко це переносила так як сподівалась на захист від правоохоронних органів. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У п.п. 1, 3 ст. 129 Конституції України\~передбачено, що основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.11.2023 у справі № 404/9924/23 було задоволено скаргу адвоката Іващенка Ігоря Юрійовича, який діє в інтересах [PERSON] та постановлено протягом 24 годин з часу отримання ухвали слідчого судді, зобов`язати уповноважених службових осіб відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП у Кіровоградській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката Іващенка Ігоря Юрійовича, в інтересах [PERSON] від 09.10.2023 про вчинення кримінального правопорушення. Підставами задоволення скарги суд визнав протиправну бездіяльність службових осіб, які не вносять до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення оскільки встановлення наявності вчинення злочину на яке посилається скаржник можливе лише в рамках кримінального провадження після перевірки доводів означених в заяві про вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда по заяві адвоката в інтересах [PERSON] , за ч. 1 ст. 383 КК України, номер кримінального провадження №12023121040000798 Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда у справі № 404/8884/24 від 01.11.2024 з за скаргою [PERSON] в інтересах [PERSON] на бездіяльність слідчого СВ ВП № 2 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області по кримінальному провадженню №12023121040000798 від 29.11.2023 року пов`язану з несвоєчасним розглядом поданого клопотання від 20.09.2024 року задоволено скаргу та визнано протиправною бездіяльність слідчого СВ ВП №2 Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області, пов`язану з несвоєчасним розглядом поданого клопотання від 20.09.2024 року про проведення допиту в якості свідка Начальника Компаніївського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Скоробруха Миколу Сергійовича у кримінальному провадженні №12023121040000798 від 29.11.2023 року. Зобов`язано слідчого СВ ВП № 2 Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області, якому доручено проведення досудового розслідування, розглянути подане адвокатом Іващенком Ігорем Юрійовичем в інтересах [PERSON] клопотання від 20.09.2024 року про проведення допиту в якості свідка Начальника Компаніївського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] у кримінальному провадженні №12023121040000798 віл 29.11.2023 року. Статтею 4 ЦПК України\~унормовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.\~15,\~16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 року в справі №925/642/19 зазначено, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Статтею 56 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України\~однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст.19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Загальні підстави покладення обов`язку відшкодувати завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей\~1166,\~1167 ЦК України, згідно з положеннями яких шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені\~ст. 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч. 1\~ст. 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.\~1173,\~1174 ЦК України). Статтею 1174 ЦК України\~передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Таким чином, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення обов`язку відшкодувати завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. Положеннями ст. 23 ЦК України\~встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. Подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19.03.2020 року у справі № 686/13212/19, від 20.01.2021 року у справі № 686/27885/19. Психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчити про завдання моральної шкоди. Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір. При вирішенні таких спорів слід виходити з того, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст.\~3,\~19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. Отже, суд, оцінивши обставини справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідачів негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. Європейський суд з прав людини у пункті 100 рішення від 15.10.2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» вказав, що існує обґрунтована і водночас спростовна презумпція, що надмірне тривале провадження даватиме підстави для відшкодування моральної шкоди. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.09.2019 року у справі № 916/1423/17 зазначила, що надмірна тривалість кримінального провадження здатна призвести до моральних страждань особи, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин; необхідністю відвідування органів досудового розслідування; неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність; підривом репутації тощо. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивач довів факт надмірної тривалості досудового розслідування, довготривале та неефективне досудове розслідування призвело до душевних страждань позивача, враховуючи її вік, звернення із обґрунтованими скаргами на дії слідчих, що вимагало від неї додаткових зусиль для відновлення порушених своїх прав, тим самим позивачу було завдано моральної шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди суд керується засадами розумності та справедливості і вважає, що розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача становить 9 000 грн. За таких обставин суд вважає, що з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України підлягає стягненню на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 9 000,00 грн.

Outcome: approved