Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

26.03.2025 року ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» через систему «Електронний суд» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5620831024 від 05.10.2024 року, укладеним між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] у сумі 26 037,00 грн. та сплаченого судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. Позов обґрунтований таким. 05.10.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та відповідачем було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 5620831024. Вказаний договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 9 900,00 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку [NUMBER] ) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з п. 2.6.1., п. 2.6.2. та п. 2.6.3. цього Договору, його додатків. Позивач вказує, що умовами вказаного Договору позики передбачено: п. 2.4. тип позики - кредит; п. 2.7. мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби; п. 2.5. строк позики (строк дії договору) 360 днів; п. 3.2. дата надання кредиту: 05.10.2024 року або наступний календарний день, п. 2.6.1. стандартна процентна ставка 1% в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 цього договору; п. 2.6.2. знижена процентна ставка 0,9% в день застосовується відповідно до умов програми лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС». Свої зобов`язання позивач виконав, в той же час відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив, в результаті чого заборгованість відповідача по Договору позики станом дату підготовки позовної заяви (включно) складає 26 037,00 грн., з яких: 9 900,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16 137,00 грн. - заборгованість за процентами. На підставі викладеного ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про надання грошових коштів у позику № 5620831024 станом на дату підготовки позовної заяви (включно) у розмірі 26 037,00 грн., з яких: 9 900,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16 137,00 грн. - заборгованість за процентами. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10.04.2025 року до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] - адвоката Індутного-Шматко С.М. надійшов відзив на позов. Проти позову заперечують з наступних підстав. Для того, щоб виник обов`язок повернути борг слід довести і факт передачі коштів. За відсутності факту передання суми позики, навіть з підписаним договором, то такий договір вважається неукладеним. Однак належні докази перерахування позивачем коштів - первинний бухгалтерський документ та/або засвідчена його банком виписка про дійсний переказ коштів позивачем відповідачу у дату 05.10.2024 року чи 06.10.2024 року - позивачем не надані, а також прямо заявлено про відсутність у нього такого доказу і те, що повний номер картки відповідача позивачу невідомий. У банку відповідача будь-яка інформація про переказ коштів від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» чи від ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» з призначенням платежу вказаному у долученій до позову копії квитанції «кредитні кошти від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» «Поповнення картки МаsterCard [NUMBER] , [NUMBER] » чи з іншим призначенням по Договору № 5620831024 від 05.10.2024 року відсутня. Позивачем надано копію квитанції та листа-довідки ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», згідно з якими у дату 05.10.2024 року останнім було проведено «успішну операцію» у сумі 9 900,00 грн. на платіжну картку № [NUMBER] [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , номер транзакції № 1486775302, без відомостей про платника, рахунки та призначення платежу. У квитанції є посилання на платіжну інструкцію № 20001-1354-148924974, але самої платіжної інструкції як первинного документа суду не надано. Ці документи не є належними та достовірними доказами видачі позики позивачем, оскільки не відповідають за змістом ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та ст. 78 ЦПК України, не є первинним бухгалтерським документом, оскільки у них не зазначені назви та повні реквізити сторін платежу, неможливо встановити зокрема платника та його рахунок, призначення платежу, рахунок отримувача, фактичне проведення операції банком платника. Кредитний договір не містить застережень про можливість видачі коштів іншою особою. Виписка є доказом, який складається на підставі первинних документів, і запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). За відсутності самого первинного документа виписка не є належним та достатнім доказом зазначених у ній операцій. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст. 12 ЦПК України. Просять у позові відмовити. 16.04.2025 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, її стислий зміст такий. Електронний договір про надання грошових коштів у позику № 5620831024 від 05.10.2024 року із [PERSON] укладений у тому ж порядку, що і електронний кредитний договір, який аналізується Верховним Судом у справі № 561/77/19, тому правовий висновок, зроблений Верховним Судом у справі № 561/77/19, має безпосереднє значення і у даній справі та не може бути проігнорований. Позичальником [PERSON] під час укладення Договору про надання грошових коштів у позику № 5620831024 від 05.10.2024 року пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи ВаnkID Національного банку (цей спосіб ідентифікації прописаний у п. 2.17. договору). При реєстрації та вході в особистий кабінет позичальника при укладенні договору № 5620831024, відповідачем було використано фінансовий номер телефону [NUMBER] . Саме на цей номер телефону - [NUMBER] - був відправлений та доставлений одноразовий ідентифікатор (1385), яким був підписаний Договір про надання грошових коштів у позику № 5620831024 від 05.10.2024 року та паспорт споживчого кредиту. Таким чином, [PERSON] . Договір про надання грошових коштів у позику № 5620831024 від 05.10.2024 року підписано одноразовим ідентифікатором (1385), надісланим смс-повідомленням на належний відповідачу фінансовий номер телефону ( [NUMBER] ), використання якого дозволено ст. 207 ЦК України та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 9 900,00 грн., а отже акцептовано умови договору. Стосовно відсутності належних доказів на підтвердження видачі кредиту. Квитанція ЕаsyPay до платіжної інструкції № 20001-1354-148924974 (ID операції: 1486775302) про перерахування коштів від 05.10.2024 року, долучена позивачем, є достовірним доказом, оскільки містить усі необхідні реквізити, а саме: номер, дату здійснення операції, суму видачі коштів, призначення платежу із зазначенням фінансового номеру [PERSON] та скороченого рахунку отримувача, - і не може не враховуватись до уваги судом лише через наявність суб`єктивних заперечень зі сторони відповідача. Додатково інформація про картковий рахунок, дату та час перерахування коштів міститься у Розділі 11 Договору. ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» співпрацює з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», як клієнтом, на підставі договору № 160523/1 від 16.05.2023 року про надання послуг в системі ЕаsyPay (небанківський оператор платіжних та фінансових сервісів в Україні), укладення якого передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 29 Розділу 4 «Умови надання платіжних послуг» Закону України «Про платіжні послуги». ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», як позикодавець, свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу (позичальнику) грошові кошти у розмірі 9 900,00 грн., а обставини з цього приводу, на які сторона відповідача посилається, як на підставу своїх заперечень у справі, не є доведеними що є безпосереднім порушенням обов`язку, передбаченого ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, оскільки стороною відповідача лише прямо не вказано на неотримання вищезазначених коштів, але не долучено жодних банківських виписок на підтвердження того, що такого перерахування коштів не було, та/або не долучено доказів, що могли б слугувати підтвердженням вчинення щодо нього шахрайських дій у випадку, якщо [PERSON] договір про надання грошових коштів у позику № 5620831024 від 05.10.2024 року із ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» не укладався. 23.04.2025 року надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив. Позивач вказує, що ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків. Останнє не мало і не має ліцензії на здійснення безготівкових фінансових операцій. Тобто ТОВ «ФК «КОНТАКТОВИЙ ДІМ» взагалі не могло виконати безготівковий переказ, як це передбачмо пп. 3.1., 3.2., 3.4. наданої позивачем копії тексту кредитного договору про видачу кредиту Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування. Ніяких заперечень цим доводам позивачем не надано. У квитанції про перерахування коштів не зазначено жодних даних відповідача та його платіжних реквізитів, який дозволяли б фактичне здійснення переказу: повного номера рахунку, картки та фінансової установи відповідача. А також не зазначено номера рахунку і банківської установи ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» як платника коштів безготівковим способом. Тобто, з якого його рахунку, в якій фінансовій установі були списані кошти, щоб перевірити достовірність змісту копії квитанції. Копія квитанції не містить і вказівки про фактичне проведення платежу та не дозволяє встановити осіб, які приймали участь у здійсненні господарської операції з боку платника та фінансової установи, їх посад, підписів, печаток. Ніяких коштів від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» чи від ТОВ ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» з призначенням платежу указаному у копії квитанції «кредитні кошти від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» Поповнення картки [NUMBER] , [NUMBER] » чи з іншим призначенням по договору № 5620831024 від 05.10.2024 року відповідачу не надходило. Розрахунок заборгованості самостійно, за відсутності первинних документів, не може вважатися доказом, який підтверджує суму видачі банком кредиту позичальнику, суми траншів кредиту, дату коли саме та яка сума кредитних коштів була повернута позичальником банку за відображеним у ньому періодом і як наслідок загальну суму боргу. Просять у позові відмовити. Ухвалою суду від 19.06.2025 року за клопотанням представника відповідача витребувано інформацію з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», «ТОВ «ФК ««КОНТАКТОВИЙ ДІМ»» та АТ «КБ «ГЛОБУС». У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, просить позов задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, надали до суду заяву, в якій проти позову заперечують, підтримують усі пояснення надані у відзиві на позов, просять розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», рішення від 07.07.1989 року, заява № 11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Оскільки учасники справи були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справу, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді, суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до положень ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України). Згідно з ч. 4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За правилом частини першої ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У силу частини першої ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Судом встановлено, що 05.10.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 562083024, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 1385, 05.0.2024 року 12:13 (а.с. 16-26). Також відповідачем [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 1385 підписано додаток № 1 до Договору (графік платежів) (а.с. 27-29). Згідно з п.п. 2.1.-2.5 Договору, укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Позичальнику через Веб-сайт. Ідентифікація Позичальника здійснюється при вході Позичальника в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний Позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в Товаристві (в т.ч через месенджери). На умовах, встановлених Договором, Товариство надає позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 9 900,00 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Згідно з п. 2.6.1 Договору за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору; п. 2.6.2. Знижена процентна ставка 0,9% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Позичальник 04.11.2024 року, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Згідно з п. 3.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . У наданому суду примірнику кредитного договору наявне факсимільне відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця; у реквізитах позичальника [PERSON] зазначено, що договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 1385, місце проживання позичальника та електронний платіжний засіб - номер карти [NUMBER] (а.с. 26). Отже, підписуючи кредитний договір, позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, договір про надання кредиту є укладеним. Позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 9 900,00 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 20001-1354-148924974, дата операції 05.10.2024 року, призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», поповнення картки MasterCard [NUMBER] , на суму 9 900,00 грн., тобто вказане підтверджує отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 9 900,00 грн. (а.с. 31). Згідно з випискою по рахунку, наданої до суду АТ «КБ «ГЛОБУС» вбачається, що на ім`я [PERSON] було емітовано банківську картку маска-картки № [NUMBER] в АТ КБ «ГЛОБУС», розрахунковий період з 01.10.2024 року по 10.10.2024 року, вбачається, що на рахунок [PERSON] 05.10.2024 року відбулось зарахування переказу. Також доказом на зарахування переказу є кредитний звіт фізичної особи [PERSON] , актуальний станом на 05.10.2024 року 12:07:28 год., сформований після отримання заявки відповідача на онлайн кредит у ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» від 05.10.2024 року о 12:07:22 (договір про надання грошових коштів у позику № 5620831024 від 05.10.2024 було укладено о 12:13 год.). Позивач надав докази передання грошових коштів [PERSON] , а відтак вправі вимагати їх повернення. Оскільки відповідач свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені договором щодо повернення суми позики та проценти за користування позикою не виконав, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.10.2020 року у справі № 911/19/19 вказано, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивач здійснив неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд у будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем). Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за Договором про надання грошових коштів у позику № 5620831024 від 05.10.2024 року, відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 037,00 грн., з яких: 9 900,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16 137,00 грн. - заборгованість за процентами (а.с. 47). З умов кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк кредиту (строк дії договору) - 360 днів. Дата повернення кредиту 05.10.2025 року. Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, має передувати реалізація ним права пред`явлення вимоги дострокового виконання основного зобов`язання, відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування». Як вбачається, ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] уклали Договір надання грошових коштів у позику № 5620831024 від 05.10.2024 року , у якому погодили, що позика надається строком на 360 днів. Позов скерований до суду 26.03.2025 року. Вимога про дострокове повернення кредиту сторонами передбачена п. 5.1.13 у випадках передбачених п. 6.4 Договору. Згідно з п. 6.4. Договору у разі затримки позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту (в тому числі і всіх платежів передбачених даним Договором), строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається в особистий кабінет позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу позичальника, зазначену у договорі та/або шляхом СМС-повідомлення на номер телефону позичальника зазначений у договорі або в його особистому кабінеті та/або відправки повідомлення в Меседжер та/або шляхом направлення повідомлення у спосіб передбачений цим пунктом Договору на додаткові контактні дані позичальника вказані в договорі. Моментом отримання позичальником повідомлення є момент отримання Товариством електронного підтвердження про таке повідомлення. 28.02.2025 року позивач на електронну адресу відповідача направив вимогу про затримку сплати частини споживчого кредиту та процентів по договору. Звертаючись до суду з даним позовом ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» просило стягнути на свою користь заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9 900,00 грн. та заборгованість за відсотками, яка виникла станом на дату подання позову тобто 26.03.2025 року у розмірі 16 137,00 грн. З врахуванням викладеного, стягнення кредитної заборгованості в повному обсязі не ґрунтується на нормах права, судом враховано, що строк кредиту 360 днів, періодичність сплати процентів кожні 30 днів, отже пред`являючи вимоги за період з 05.10.2024 року по 26.03.2025 року, строк платежу по тілу настав відносно 5 платежів, отже доцільно зменшити розмір заборгованості за тілом кредиту. Стаття восьма Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023 року. Закон України від 22.11.2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023 року. Згідно з ч. 5 ст. 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Враховуючи, що самим Законом України від 22.11.2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набрав чинності 24.12.2023 року, а кредитний договір було укладено 05.10.2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, тому нарахування процентної ставки слід розраховувати у відповідності до чинного законодавства у розмірі 1%. Договір № 5620831024 від 05.10.2024 року про надання споживчого кредиту був укладений між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] 05.10.2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування». Частина п`ята ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою ст. 8 доповнена згідно із Законом України № 3498-ІХ від 22.11.2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», передбачає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, вказана норма набрала законної сили 24.12.2023 року, тобто станом на час укладення договору про споживчий кредит з відповідачем. Нарахування відсотків позивачем здійснено відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного заборгованість за відсотками за укладеним між сторонами договором здійснено відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки в 1% - 9 900,00 грн. х 1 % х 163 днів = 16 137,00 грн., що не суперечить умовам договору № 5620831024 від 05.10.2024 року, оскільки такі відсотки нараховані протягом строку кредиту. Відповідач розрахунок, виконаний позивачем, не спростував, свій контррозрахунок суду не надав. Враховуючи ч. 1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд, з урахуванням вимог позивача про стягнення заборгованості за період з 05.10.2024 року по 26.03.2025 року, вважає, що заявлену в позові заборгованість за тілом кредиту слід зменшити з 9 900,00 грн. до 4 125,00 грн. за тілом кредиту. Згідно зі ст. ст. 11, 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» встановлений обов`язок кредитора щодо неухильного дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»). Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»). Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. Суд вважає, що дана умова договору є непропорційно високою, що призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальнику, суперечить нормам Закону України «Про захист прав споживачів», що підтверджується правовими висновками Верховного Суду, які викладені в постановах № 132/1006/19 від 07.10.2020 року, № 910/719/19 від 19.05.2020 року, № 363/1834/17 від 13.07.2022 року та № 910/12876/19 від 01.06.2021 року. З огляду на вказане, суд вважає, що вимоги ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» про стягнення з відповідача відсотків відповідно до п. 2.6.1 Договору надання грошових коштів у позику підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 6 700,00 грн. Вказана сума буде справедливою та співмірною з огляду на суму основного боргу. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позов задоволено на 41,58 %, судовий збір сплачено у розмірі 2 422 грн. 40 коп., то відповідно до стягнення підлягає сума судового збору в розмірі 1 007 грн. 23 коп.

Outcome: partial