Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

09.12.2024 року представник позивачки звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в обґрунтування вимог позову посилаючись на те, що гр.гр. [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що рішенням суду вже розірваний, судовим наказом з відповідача стягнуті аліменти на користь позивачки для утримання дітей, але відповідач їх не сплачує - не здійснив жодного платежу, а також повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей: ніяких відносин з ними не підтримує, не бере участі в їх вихованні та матеріальному утриманні, взагалі не цікавиться їх життям, не виявляє батьківської уваги та турботи, та, навіть не виявляє бажання спілкуватися. Всі витрати, пов`язанні з утриманням, лікуванням, фізичним та духовним розвитком дітей, несе вона, позивачка, тобто, відповідач повністю самоусунувся від участі у житті та вихованні дітей. Тому позивач змушена звернутися до суду в інтересах дітей з позовом про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав. Відповідач, що був повідомлений судом належним чином про час та місце судового засідання, - до суду не прибув, не надав суду заперечень або пояснень щодо предмету та підстав позову незважаючи на те, що був повідомлений судом про час та місце розгляду справи судовою повісткою та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України. А позивачка надала суду заяву, якою підтримала позовні вимоги, просить суд розглянути справу за її відсутністю, задовольнивши позов в повному обсязі, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Тому судом обґрунтовано ухвалено, що справа підлягає розгляду у заочного порядку. Представник третьої особи - органу опіки та піклування - Городненської сільської ради Болградського району Одеської області до суду не прибув, був повідомлений судом належним чином. Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав. Вимогами ст.ст.76,81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків, тощо. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини: - позивачка та відповідач з 14.06.2006 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Болградського районного суду від 20.10.2021 (спр.№497/1683/2021р., а.с.16-17) розірвано; - [INFO] від цього шлюбу народилася дитина - син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, вид.10.09.2021р. ВК Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, а/з№46), і згідно якого його батьком є відповідач [PERSON] (а.с.10); - 26.07.2011 від цього шлюбу народилася ще одна дитина - дочка [PERSON] , - згідно свідоцтва про її народження, вид.22.08.2011 ВК Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, а/з №19), згідно якого її батькомтакож є відповідач [PERSON] (а.с.11); - [INFO] від цього шлюбу народилася ще одна дитина - син [PERSON] - підтверджується свідоцтвом про народження, вид.12.11.2013р. відділом державної РАЦС РС Болградського РУЮ в Одеській області, а/з№244), і згідно якого його батьком єакож відповідач [PERSON] (а.с.12); - згідно витягів з реєстру територіальної громади та довідки Городненської сільської ради від 18.11.2024р. за №608 - діти сторін [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , - разом з матір`ю - [PERSON] (а.с.13-15,19); - відповідно до довідки начальника відділу ДВС від 01.10.2024р. №40-32/22598, [PERSON] дійсно не отримує аліменти від [PERSON] за період з 01.04.2202р. до теперішнього часу - за виконавчим листом №497/1998/22 від 12.12.2022, - що виданий Болградським районним судом Одеської області про стягнення аліментів для утримання дітей ( а.с.18); - відповідно до розрахунку заборгованості за аліментами по АСВП [NUMBER] від 25.03.2025р., що здійснений державним виконавцем Болградського відділу ДВС у Болградському районі Одеської області Південного МУ МЮ (м.Одеса), станом на 30.12.2024р. відповідач [PERSON] має заборгованість за аліментами для утримання своїх дітей - в розмірі 111379,12грн. (а.с.34); - згідно висновку органу опіки та піклування Городненської сільської ради - від 07.11.2024р. за №13 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] - через ухиляння його, як батька, від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання своїх дітей, - в якому зазначено, що він не забезпечує дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з ними, діти перебувають на утриманні та вихованні матері (а.с.20); В силу п.2ч.1ст.164 СК України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Отже, виходячи з досліджених судом доказів вбачається, що своїми діями відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків, свідомо порушує свої зобов`язання, що закріплені у ст.51 Конституції України, згідно якої: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і у ст.180 СК України. У принципі №6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20.11.1959р. записано: «Дитина, якщо це можливо, має зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». У ч.2ст.3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991р., - визначено: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживають усі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р., - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, - несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст.11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. А ст.12 вищевказаного Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ст.15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. Під час розгляду даної справи дослідженням наданих суду доказів достовірно встановлено, що відповідач свідомо не виконує своїх обов`язків з виховання його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не бере участі в їх вихованні, матеріальному забезпеченні, не піклується про них, не цікавиться їх життям - тобто, повністю самоусунувся від їх виховання. Враховуючи вищевикладене, а також, - що суду не надано відомостей щодо наявності перешкод щодо здійснення батьківських прав та обов`язків відповідача будь-якими особами чи обставинами стосовно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та, за наявності доказів його добровільного самоусунення від виконанні цих обов`язків, - суд дійшов висновку, що в інтересах дітей підлягає задоволенню позовна вимога позивачки щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Слід також роз`яснити відповідачу, що, відповідно до ст.168 СК України «Мати, батько, що позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав».

Outcome: approved