Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

27.06.2025 року позивач ТзОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. Свій позов мотивує тим, що 18.10.2021 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 100878040, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 10000 грн., які зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ними. Також, 09.10.2021 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 3202735, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 12000 грн., які зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ними. Крім того, 18.10.2021 року року між ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 77268418, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 8000 грн., які зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ними. На підставі Договору факторингу № 17-01/2022-54, укладеного 17.01.2022 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Вердикт Капітал», а також Договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023, укладеного 10.01.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр», позивач набув права майнової вимоги за Договором № 100878040 від 18.10.2021 року, розмір заборгованості позичальника за яким становить 61975 грн. з яких: 10000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 50875 грн. заборгованість по відсотках, а також 1100 грн. заборгованість за комісіями.\~ Також, на підставі Договору факторингу № 13-01/2022-79, укладеного 13.01.2022 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Вердикт Капітал», а також Договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023/01, укладеного 10.01.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр», позивач набув права майнової вимоги за Договором № 3202735 від 09.10.2021 року, розмір заборгованості позичальника за яким становить 74377,50 грн. з яких: 11640 грн. заборгованість по тілу кредиту, 61537,50 грн. заборгованість по відсотках, а також 1200 грн. заборгованість за комісіями. На підставі Договору факторингу № 22/02/2022, укладеного 22.02.2022 року між ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Вердикт Капітал», а також Договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023, укладеного 10.01.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр», позивач набув права майнової вимоги за Договором № 77268418 від 18.10.2021 року, розмір заборгованості позичальника за яким становить 22272,75 грн. з яких: 8000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 14271,44 грн. заборгованість по відсотках, а також нараховані 3 % річних 1,31 грн.\~\~ Всупереч умовам вищезазначених кредитних договорів відповідачка свої кредитні зобов`язання не виконує. Враховуючи наведене, а також принципи розумності, співмірності та пропорційності, просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Коллект Центр» загальну суму заборгованості суму за Договорами № 100878040 від 18.10.2021 року, № 3202735 від 09.10.2021 року та № 77268418 від 18.10.2021 в розмірі 158625,25 грн., з яких: 29640 грн. заборгованість по тілу кредиту, 126683,94 грн. заборгованість по відсотках на дату відступлення права вимоги, 2300 грн. заборгованості по комісії та нараховані 3 % річних 1,31 грн., а також понесені судові витрати по справі, з яких: 2422,40 грн. - судовий збір, 25000 грн. - витрати на правничу допомогу. В судове засідання представник позивача не з`явився, у своєму позові просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 7-зворот). Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи (а.с. 121), клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.10.2021 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 100878040, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 10000 грн., на строк 15 днів, які зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ними (а.с. 28-34). Пунктом 2.3.1.2. Договору передбачена пролонгація на стандартних (базових) умовах, а саме: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання. Факт перерахування кредитних коштів на картковий рахунок [PERSON] в розмірі 10\~000 грн. згідно Договору № 100878040 підтверджується квитанцією № 1796226233 від 18.10.2021 року (а.с. 56-зворот). 17.01.2022 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 17-01/2022-54, у відповідності до умов якого до останнього, з-поміж іншого, перейшло право майнової вимоги за кредитним договором № 100878040 від 18.10.2021 року (а.с. 69-71,73-74). У свою чергу, 10.01.2023 року на підставі Договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023, укладеного між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр», позивач набув права майнової вимоги за кредитним договором № 100878040 від 18.10.2021 року (а.с. 90-97). Із долучених до матеріалів справи розрахунків слідує, що розмір заборгованості позичальника за кредитним договором № 100878040 від 18.10.2021 року станом на 13.06.2025 року становить 61975 грн. з яких: 10000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 50875 грн. заборгованість по відсотках та 1100 грн. заборгованості по комісії (а.с. 59,62). Також, судом встановлено, що 09.10.2021 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 3202735, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 12000 грн., на строк 15 днів, які зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ними (а.с. 21-27). Пунктом 2.3.1.2. Договору передбачена пролонгація на стандартнихз (базових) умовах, а саме: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання. Факт перерахування кредитних коштів на картковий рахунок [PERSON] в розмірі 12\~000 грн. згідно Договору № 3202735 підтверджується квитанцією № 1788614103 від 09.10.2021 року (а.с. 55-зворот). 13.01.2022 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 13-01/2022-79, у відповідності до умов якого до останнього, з-поміж іншого, перейшло право майнової вимоги за кредитним договором № 3202735 від 09.10.2021 року (а.с. 64-66, зворот 67-68). У свою чергу, 10.01.2023 року на підставі Договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023/01, укладеного між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр», позивач набув права майнової вимоги за кредитним договором № 3202735 від 09.10.2021 року (а.с. 84-89). Із долучених до матеріалів справи розрахунків слідує, що розмір заборгованості позичальника за кредитним договором № 3202735 від 09.10.2021 року станом на 13.06.2025 року становить 74377,50 грн. з яких: 11640 грн. заборгованість по тілу кредиту, 61537,50 грн. заборгованість по відсотках та 1200 грн. заборгованості по комісії (а.с. 58,61). Крім того, 18.10.2021 року між ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 77268418, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 8000 грн., на строк 14 днів, які зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ними (а.с.35). Уклавши договір позики, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання. Факт перерахування позики в розмірі 8000 грн. на картковий рахунок [PERSON] згідно Договору позики № 77268418 від 18.10.2021 року підтверджується довідкою вих. № КД-000003362/ТНПП від 29.11.2024 року (а.с. 47). 22.02.2022 року між ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № № 22/02/2022, у відповідності до умов якого до останнього, з-поміж іншого, перейшло право майнової вимоги за договором позики № 77268418 від 18.10.2021 року (а.с. 75-77, зворот 78-79). 10.01.2023 року на підставі Договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023, укладеного між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр», позивач набув права майнової вимоги за договором позики № 77268418 від 18.10.2021 року (а.с. 90-97). Станом на 13.06.2025 року, розмір заборгованості позичальника за Договором № 77268418 від 18.10.2021 року становить 22272,75 грн. з яких: 8000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 14271,44 грн. заборгованість по відсотках та 1,31 грн. 3 % річних (а.с. 60,63). Всупереч умовам кредитного договору № 100878040 від 18.10.2021 року, кредитного договору № 3202735 від 09.10.2021 року та договору позики № 77268418 від 18.10.2021 року, відповідачка свої боргові зобов`язання не виконувала належним чином, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за даними правочинами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість не погашає. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ТзОВ «Коллект Центр». Таким чином, з [PERSON] на користь ТзОВ «Коллект Центр» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 100878040 від 18.10.2021 року в розмірі 61975 грн., за кредитним договором № 3202735 від 09.10.2021 року в розмірі 74377,50 грн. та за Договором позики № 77268418 від 18.10.2021 року в розмірі 22272,75 грн. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано: Договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, укладений між АО «Лігал Ассістанс» та ТзОВ «Колект Центр»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку про надання юридичної допомоги № 346 від 01.05.2025 року до договору № 01-07/2024 від 01.05.2025 року, згідно з якою ціна з надання усної консультації з вивченням документів 4000 грн. (2 години вартістю по 2000 грн.), надання письмової консультації з вивченням документів - 3000 грн. (1 година вартістю 3000 грн.), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 18000 грн. (6 годин по 3000 грн.); витяг з акту № 10 про надання юридичної допомоги від 30.0.2025 року, згідно з яким загальна вартість наданих послуг складає 25000 грн. (а.с. 16-20). Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 грн. є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами. Зокрема, суд звертає увагу на те, що представником позивача завищені години, які об`єктивно необхідні для вчинення певного виду правової допомоги як надання усної консультації, так і складання позовної заяви про стягнення боргу. При цьому, взагалі є незрозумілим такий вид послуги як «підготовка пропозиції» та у чому така полягає. З матеріалів справи вбачається, що АО «Лігал Ассістанс» надає правову допомогу ТзОВ «Колект Центр» з 01.07.2024 року, заявка щодо позову до [PERSON] значиться за № 346. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, містить 3 аркуші (6 сторінок), відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial