Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-23 00:00:00

У травні 2025 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частку спадкового майна. Ухвалою суду від 13.05.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 02.06.2025 позивачу продовжено строк для усунення недоліків. 05.06.2025 до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява на виконання вимог ухвали суду. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , мати позивача, після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом на спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки (під спадковим будинком), яка розташована по [ADDRESS] площею 0,385 гектарів, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2322183500:20:001:0067. Позивач є сином померлої та у передбачений законом строк для прийнятті спадщину її прийняв шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до Запорізької районної державної нотаріальної контори, внаслідок чого було відкрито спадкову справу після смерті за № 461/1995. За своє життя мати позивача склала заповіт на позивача та його рідну сестру [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті якої її спадкоємцями є її діти та племінники позивача відповідачі по справі. Позивач на свою частку спадщини отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку [ADDRESS] та на частку земельної ділянки (під спадковим будинком), яка розташована по [ADDRESS] площею 0,385 гектарів, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2322183500:20:001:0067, проте відповідно до іншої частки вказаного спадкового майна, до позивача звернулися відповідачі за отриманням від нього грошової компенсації за частку успадковану їх матір`ю спадщину після смерті [PERSON] померлої [INFO] , яку від позивача вже отримали у розмірі 40000,00 грн, про що кожний з них написали розписки про отримання компенсації від позивача за частку спадкового майна та не мають до позивача жодних претензій з приводу оформлення на нього іншої частки спадкового майна та інших фінансових питань. За вказаних обставин, позивач вважає себе єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON] щодо спадкового житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки (під спадковим будинком), яка розташована по [ADDRESS] площею 0,385 гектарів, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2322183500:20:001:0067, відтак за вказаних обставин змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду\~від 16.06.2025\~прийнято позовну\~заяву до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у справі\~за правилами\~загального позовного\~провадження,\~витребувано від\~Запорізької районної\~державної\~нотаріальної контори копію спадкової справи відносно [PERSON] , яка померла [INFO] . 03.07.2025\~до суду\~від Запорізької\~районної державної\~нотаріальної\~контори надійшла копія спадкової справи №461/1995 відносно [PERSON] .. Ухвалою суду від 08.07.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. 105). Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає в повному обсязі (а.с. 93). Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі (а.с. 88). Третя особа представник Запорізької районної державної нотаріальної контори до суду не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без їхз участі, заперечення проти позову відсутні (а.с. 51). Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. Відповідно до ч. 3, 4 ст.\~12, ч. 1, 2 ст.\~13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП №07502621 від 23.11.1994 земельна ділянка, площею 0,385 га, що розташована на території Долинської сільської ради, [ADDRESS] належало на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 13). Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.03.2012, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, [INFO] померла [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 31.07.2012 (а.с. 9). Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом виданого на ім`я позивача 06 лютого 2025 року від державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори позивач отримав у спадок за заповітом частку житлового будинку [ADDRESS] та частку земельної ділянки (під спадковим будинком), яка розташована по [ADDRESS] площею 0,385 гектарів, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2322183500:20:001:0067 (а.с. 16,17). Відповідно до вказаних свідоцтв про право на спадщину за заповітом, вбачається, що Свідоцтво про право на спадщину на іншу частку цього спадкового майна ще не видано померлій [INFO] [PERSON] , після смерті якої її спадкоємцями є її діти, відповідачі по справі. Відповідно до спадкової справи відкритої після смерті [INFO] [PERSON] , наявної в матеріалах справи, вбачається, що позивач звернувся з Запорізької районної державної нотаріальної контори до заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері у передбачений законом строк для прийняття спадщини, а також проживав разом з нею за однією адресою на день її смерті (а.с. 53-87). Судом установлено, що в житловому будинку [ADDRESS] проживає позивач разом зі своєю сім`єю, що підтверджується довідкою виданою за місцем проживання та наявною в матеріалах справи (а.с. 18). Натомість, відповідачі в спадковому житловому будинку [ADDRESS] не проживають та прописані та постійно проживають у м. Києві. Згідно із розписками, складеними власноруч відповідачем [PERSON] та [PERSON] , вони отримали на двох від позивача грошову компенсацію за частку від прийнятої її матір`ю спадщину у вигляді частки житлового будинку [ADDRESS] та частки земельної ділянки (під спадковим будинком), яка розташована по [ADDRESS] площею 0,385 гектарів, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2322183500:20:001:0067, оскільки спадковий житловий будинок є з малою площею, житловою лише 29,9 кв.м. (а.с. 14, 15). Відповідно до ст. 322 ЦК України вбачається, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд враховує, що відповідачі за власної ініціативи та своїм бажанням отримали від позивача грошову компенсацію за успадковану ними спадщину у вигляді частку від прийнятої її матір`ю спадщину у вигляді частки житлового будинку [ADDRESS] та частки земельної ділянки (під спадковим будинком), яка розташована по [ADDRESS] площею 0,385 гектарів, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2322183500:20:001:0067 у сумі 40000,0 грн., що підтверджується розписками, які знаходяться в матеріалах справи, а відтак позивач на законних підставах фактично володіє та користується спадковим будинком та земельною ділянкою під будинком в цілому. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно із ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майна є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.\~ Отже, враховуючи, що відповідачі маючи своє окремо житло, добровільно відмовилися від спадкової частки в житловому будинку [ADDRESS] та земельної ділянки під будинком на користь позивача та не заперечують проти визнання права власності на спадковий будинок та земельну ділянку під будинком в цілому за позивачем, суд дійшов висновку, що припинення права на успадковане відповідачами майно після смерті їх матері, яка фактично прийняла спадщину, однак не встигла отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку та частку земельної ділянки під будинком в порядку спадкування до смерті, внаслідок отримання грошової компенсації від позивача, не завдає істотної шкоди інтересам відповідачів та членам їх сім`ї. Згідно пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у правах за позовами про захист права приватної власності" при визначенні грошової компенсації, суд повинен виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року № 7 (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку/квартирі, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку/квартири з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При неможливості виділу частки в натурі власнику, що виділяється, присуджується грошова компенсація. Вказане положення Постанови Пленуму Верховного суду України було прийняте з метою врегулювання ряду спорів, ще до того як набув чинності 1 січня 2005 року Цивільний Кодекс України, яким затверджено норму ч. 1 ст. 365 ЦК України, яка передбачає припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, саме за тих умов, які зазначені в зазначеній вище Постанові Пленуму Верховного суду України, тобто яка на сьогоднішній день знайшла своє законодавче затвердження та врегулювання цього роду суспільно-правових відносин між співвласниками з приводу припинення права спільної часткової власності за умов, що чітко передбачені ч.1 ст. 365 ЦК України.\~\~\~\~ Сукупність зазначених обставин у відповідності з ч. 1 ст. 365 Цивільного кодексу України є підставою для припинення права за кожним з відповідачів на їх частку у спільній квартирі за рішенням суду. Відповідно до ст. 365 ЦК України право на частку майна може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною та не може бути виділена в натурі; спільне володіння та користування майном є неможливим. Відповідно до ст. 358 ЦК України у разі неможливості спільного користування майном, один з співвласників має право вимагати від інших співвласників матеріальну компенсацію за свою частку в майні в спільній власності. Отже, суд вважає можливим припинення права за відповідачами на успадковані ними після смерті їх матері [PERSON] , яка померла [INFO] частку в житловому будинку [ADDRESS] та частку земельної ділянки (під спадковим будинком), яка розташована по [ADDRESS] площею 0,385 гектарів, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2322183500:20:001:0067 шляхом отримання кожним з відповідачів грошової компенсації від позивача та визнання права власності за позивачем на частку будинку та земельної ділянки під будинком, оскільки компенсація відповідачам здійснена за їх добровільною згодою, що підтверджується матеріалами справи, а отже позов підлягає задоволенню.\~

Outcome: approved