Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

29.04.2025 позивач ПОКВПТГ звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за користування послугами з постачання теплової енергії. У обґрунтування позову зазначають, що відповідач був власником та споживачем послуг з постачання теплової енергії, що надавалися ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» за адресою опалювального об`єкту (приміщення торгово-адміністративного та побутового призначення) : [ADDRESS] по договору №5495 від 01.11.2022 з 01.11.2022 по 31.12.2025 включно. Позивач надавав відповідачу послуги з постачання теплової енергії у повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів, а відповідач, в свою чергу, зобов`язаний щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця розрахуватися з позивачем за спожиті послуги з постачання теплової енергії. Відповідач не виконує обов`язки та не оплачує своєчасно і у повному обсязі вартість наданих позивачем послуг. Просить стягнути з відповідача борг за надані послуги постачання теплової енергії за період з 01.11.2022 по 31.12.2025 включно у розмірі 8311,04 грн з урахуванням 3 відсотків річних 421,36 грн, втрат від інфляційних процесів 1231,72 грн та повернути сплачений судовий збіру в сумі 3028 грн. 08.05.2025 відкрите провадження із призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання неодноразово не з`являвся, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якої днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Про причини неявки відповідач суду не повідомляв, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, постановляючи заочне рішення (ч.4 ст.223 ЦПК України). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч.1\~ст. 280 ЦПК України). З урахуванням зазначеного, на підставі ст. ст. 280, 281, ч. 5 ст. 259 ЦПК України суд ухвалив провести на підставі наявних доказів заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими\~главою 11\~ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. Житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, у даному випадку - суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація); індивідуальним споживачем - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч.1\~ст.12\~Закону №\~2189-VIII). Споживачі мають право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п.1 ч.1ст.7\~Закону № 2189-VIII). Такому праву прямо відповідає визначений п.п.1, 5 ч.2 ст.7 вказаного\~Закону\~обов`язок споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні висновки висловлені у постанові Верховного Суду України по справі № 6-2951цс15, постановах Верховного Суду по справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2020 по справі № 642/2858/16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 по справі № 712/8916/17. Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України) Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. На виконання своєї статутної мети ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснювало постачання теплової енергії у нежитлове приміщення (приміщення торгово- адміністративного та побутового призначення) за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,8 кв.м., належало відповідачу. 29.12.2022 нежитлове приміщення за цією адресою продане (договір купівлі-продажу приміщення торгово- адміністративного та побутового призначення). Відповідно до п.2 цього договору право власності продавця (відповідача) на об`єкт нерухомості зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.12.2017 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 147858185 від 03.12.2018, реєстраційний № об`єкта нерухомості 1436886953104). Нежитлове приміщення фізичної особи [PERSON] має підключення до внутрішньо-будинкової системи опалення житлового будинку [ADDRESS] , який до 19.09.2023 не був оснащений вузлом комерційного обліку теплової енергії. Згідно акта про пуск теплоносія від 07.11.2022 у зв`язку із початком опалювального періоду 2022/ 2023 подано теплоносій до житлового будинку за вказаною адресою, в т.ч. нежитлового приміщення боржника. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України). Взаємовідносини між позивачем та відповідачем/споживачем регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», «Про теплопостачання» та Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 р. № 830 і регламентовані Типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ст. 205 ЦК України). До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води (п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово- комунальні послуги»). Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач) (ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом ЗО днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг (ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати врегульовані Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830. П. 13 цих Правил визначено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надасться споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до ст.ст.13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій. які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Форма індивідуального договору про надання комунальної послуги, затверджена постановами Кабінету Міністрів України № 1022, 1023 від 08.09.2021. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги (п. 4 договорів). Зважаючи, що фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору є вчинення споживачем будь-яких дій, що свідчать про бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуги, а приміщення відповідача підключене до внутрішньо-будинкової системи опалення багатоквартирного житлового будинку, що до 19.09.2023 не був оснащений вузлом комерційного обліку теплової енергії, що обставини відсутності рішення співвласників багатоквартирного житлового будинку про вибір моделі договірних відносин, з 01.11.2022 взаємовідносини між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідачем врегульовані типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання, опублікованим на офіційному сайті Підприємства за № 5495. Згідно п.п.30-34 договору № 5495 споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається із: плати за послугу, визначену згідно Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022, Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному \~ \~ \~ \~сайті Підприємства. У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року). Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу \~ \~ \~ \~зазначається \~ \~ \~ \~на \~ \~ \~ \~офіційному \~ \~ \~ \~сайті підприємства: http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya-potreb-nshih-spozhivachv/. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своємх офіційному сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу н послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію. повідомл про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу. Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України). За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (ст. 714 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Одним з основних обов`язків споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів (ст. 24 Закону України «Про теплопостачання»). Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст.530 ЦК України). З 01.11.2022 по 31.12.2022 на адресу місця проживання відповідача (згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 16.08.2021) направлялися рахунки на оплату. Відповідачем не виконаний обов`язок щодо проведення оплати спожитої послуги з постачання теплової енергії з 01.11.2022 по 31.12.2022, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за надані послуги. Згідно п.п. 51, 55 договору № 5495 він набуває чинності з моменту акцетування споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Припинення дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишилися невиконаними. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.ст. 610, 611 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Таким чином, ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлює виняток із загального правила ст. 614 цього Кодексу, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника. Неможливість виконання боржником грошового зобов`язання, навіть за відсутності провини, не звільняють його від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Станом на дату подачі позову борг по оплаті послуг з постачання теплової енергії становить 8311,04 грн, у т.ч. 6657,96 - грн. основної заборгованості, 421,36 грн. - 3 % річних, 1 231,72 грн. - втрати від інфляційних процесів. Обчислення вартості послуг у зазначений період наявної заборгованості здійснювалося позивачем відповідно до встановлених за відповідними рішеннями органу місцевого самоврядування - Кременчуцької міської Ради тарифами, які не оскаржувалися відповідачем у судовому порядку. Відповідач не надала суду належні та допустимі докази на спростування встановлених судом обставин та позову. Згідно ст.ст. 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказуванню підлягають обставин и (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 76-81 ЦПК України). На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь позивача несплачену заборгованість у розмірі 8311 грн 04 коп. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1\~ст. 141 ЦПК України). Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн, сплачеий за подачу позову до суду.

Outcome: approved