Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-21 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Дидинська Богдана Миронівна,звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивує тим, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . На день смерті позивачка проживала із спадкодавцем у спадковому будинку. Разом з тим позивач вказує, що спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, яким все його майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що за законом матиме право заповів дочці [PERSON] , [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та сертифікат на право на земельну частку /пай/ серії ЗК №0127869. Площа земельного паю 0,89 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала у колективній власності КСП "Копанське". Спадкоємцями за законом є донька спадкодавця [PERSON] та дружина померлого [PERSON] . Відповідач [PERSON] має право на обов`язкову долю відповідно до статті 1241 ЦК України. Але свої вимоги не заявляла і не претендує як на 1/2 частку із спільного сумісного майна як дружина , так і на обов`язкову долю з майна померлого. 27.02.2023 року позивачка звернулась із заявою на прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Стойки С.М. У нотаріуса заведена спадкова справа у Спадковому реєстрі 70322001, номер у нотаріуса 15X2023 . 10.05.2024 року приватний нотаріус Стойка С. М. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про праов власності на спадщину за заповітом із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок. За таких обставин через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити. Відповідач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно положенняст.3 ЦК України випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме ( ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] (а.с.15). На день смерті позивачка проживала із спадкодавцем у спадковому будинку, що підтверджується довідкою, яка видана старостою Великококопанського старостинського округу від 29.05.2005 року (а.с. 26-27). Спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, яким все його майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що за законом матиме право заповів дочці - [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та сертифікат на право на земельну частку \\пай\\ серії ЗК №0127869. Площа земельного паю 0.89 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала у колективній власності КСП "Копанське". Спадковий будинок в [ADDRESS] рахується за [PERSON] на підставі виписки з господарської книги,що підтверджується довідкою, виданою старостою Великопанського старостинського округу від 03.10.2023 року за № 20 -07X356. Відповідно до Технічного паспорта на будинок з житловими побудовами, виданого та сформованого 12.10.2023 року у Виноградівському КП "Виноградівське РБТІ", загальна корисна площа будинку становить 72.6 кв.м., в тому числі житлова площа 33.4 кв.м. Спадкоємцями за законом є донька спадкодавця [PERSON] та дружина померлого [PERSON] . Відповідач [PERSON] має право на обов`язкову долю відповідно до статті 1241 ЦК України, свої вимоги не заявляла і не претендує як на 1/2 частку із спільного сумісного майна як дружина , так і на обов`язкову долю з майна померлого. Разом з тим суд бере до уваги повне визнання позову відповідачем [PERSON] 27.02.2023 року позивачка звернулась із заявою на прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Стойки С.М. У нотаріуса заведена спадкова справа у Спадковому реєстрі 70322001, номер у нотаріуса 15X2023 . 10.05.2024 року приватний нотаріус Стойка С.М. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про праов власності на спадщину за заповітом із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок (а.с.28). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Надаючи оцінку визнанню позову відповідачем, відповідності такого визнання вимогам закону та дотримання прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне зазначити таке. Згідно з п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно з п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай), є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. За змістом ст.1217 ЦК України\~ спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, Витяг з Реєстру прав власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за\~ законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом. Таким чином, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог, суд приймає рішення про задоволення заявлених вимог.

Outcome: approved