Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивує\~тим,\~що відповідач звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».\~09.09.2024\~року,\~будучи клієнтом\~банку,\~ [PERSON] уклав з банком кредитний договір №АВН0СТ155101725898435859,\~щодо надання\~кредиту в\~розмірі 40000,00 грн. строком\~на 24 місяці (тобто\~до 08.09.2026) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. (кредитний договір складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (Заяві на погодження використання електронного підпису). АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Однак, відповідач в порушення умов договору не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в результаті чого станом на 28.04.2025 року має заборгованість у розмірі\~58268,52 грн., яка складається з наступного: 39293,25 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 17588,16 грн. - заборгованість за процентами, 1387,11 грн. заборгованість за пенею. Позивачем проводилось інформування відповідача про наявну заборгованість шляхом повідомлення за допомогою телефонних дзвінків та SMS-повідомлень. В зв`язку з викладеним АТ «АКЦЕНТ-БАНК» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101725898435859 від 09.09.2024 року в розмірі 58268,52 грн., а також судові витрати у розмірі сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 09.05.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача Шкапенко О.В. разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та клопотання про відкладення розгляду справи не подав. З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 18.05.2024 року між АТ «А-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщенні за посиланням https://a-bank/com.ua, між ним та АТ «А-Банк» становлять Договір про надання банківських послуг зі строком дії у 90 років, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с.10). Також, 18.05.2024 року [PERSON] було підписано заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (а.с.12-15). 09.09.2024 відповідачем подано до банку Заяву про надання послуги «Швидка готівка» на підставі якої укладено кредитний договір №АВН0СТ155101725898435859 та визначено: сума кредиту 40000 грн., строк кредиту 24 місяців з 09.09.2024 р. по 08.09.2026 р. включно, процентна ставка (фіксована) - 85% на рік, розмір щомісячного платежу 3540,08 грн., номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 5169155122682352, погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок № [NUMBER] . Підписанням заяви відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, що розміщенні на сайті банку: www.a-bank/com.ua, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та отримав їх примірники і вони йому зрозумілі. Заява та паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» підписані [PERSON] накладанням електронного підпису (а.с.18-19, 20-22). Згідно меморіального ордеру № ТR.39487686.52587.65455 від 09.09.2024 ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» перерахувало [PERSON] 40000 грн. (видача кредиту згідно договору договір №АВН0СТ155101725898435859 від 09.09.2024 (а.с.27). На підтвердження користування відповідачем кредитними коштами позивачем долучено Виписку по кредиту, яка містить деталі операції по картці, суми використаних коштів та суми залишку після операції (а.с.28). Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 28.04.2025 року відповідач має заборгованість перед банком у розмірі 58268,52 грн., яка складається з наступного: 39293,25 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 17588,16 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1387,11 грн. заборгованість за пенею (а.с.26). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Матеріалами справи підтверджено укладення відповідачем кредитного договору з АТ «А-Банк». Відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання ним своїх зобов`язань за вищевказаним договором, укладеним між ним та АТ «А-Банк», а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 39293,25 грн. та заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 17588,16 грн. При вирішенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 1387,11 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», на який покликається представник позивача у позовній заяві, у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені)\~та інших\~платежів,\~передбачених договором\~про споживчий\~кредит за\~прострочення виконання\~(невиконання,\~часткове виконання)\~споживачем зобов`язань\~за таким\~договором.\~Забороняється збільшення\~процентної ставки\~за користування\~кредитом з\~інших причин,\~ніж передбачені\~частиною четвертою\~статті 1056-1\~Цивільного кодексу\~України,\~у разі\~невиконання зобов`язань\~за договором\~про споживчий\~кредит у\~період,\~зазначений у\~цьому пункті.\~Дія положень\~цього пункту\~поширюється,\~у тому\~числі,\~на кредити,\~визначені частиною\~другою статті\~3\~цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Разом з цим, відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На час розгляду справи в суді положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України є чинними. Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. До того ж такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України з нормами інших законів - з констатацією пріоритету норм цього Кодексу над нормами інших законів підтримувався як Конституційним Судом України (Рішення від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 16 грудня 2015 у справі № 6-2023цс15). Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати неустойку в розмірі 1387,11\~грн.\~ від сплати якої відповідач звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, відсутні правові підстав для стягнення такої. Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог (97,62%), понесені ним судові витрати у розмірі 2364,75 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial