Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів та третьої особи, в якій просить визнати відповідача, [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що вона є наймачем вищевказаної квартири. На даний час в квартирі зареєстровані вона, її син та відповідач [PERSON] , яка фактично жодного дня у цій квартирі не проживає з момента реєстрації, а саме з 2013 року, участі в утриманні житлового приміщення не приймає, комунальних платежів не сплачує, благоустроєм квартири не займається. Реєстрація відповідача в квартирі спричиняє нарахування більшої суми за комунальні послуги та позбавляє її можливості скористатись правом на приватизацію квартири. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, в разі неявки в судове засідання відповідача просила винести заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Відповідач у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Відзив, письмові та електронні докази до суду не подавала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляду справи за її відсутності, вирішення питання по справі залишили на розсуд суду. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням №59 Виконавчого комітету Єлизаветівської сільської ради Лозівського району Харківської області від 30.08.2006 про виділення квартири [ADDRESS] [PERSON] , було надано трикімнатну квартиру за вищевказаною адресою. (а.с.16). Згідно ордеру №118 від 30.08.2006 [PERSON] є наймачем квартири, за адресою: [ADDRESS] . (а.с.17). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на шлюбне « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.11.2007. (а.с.13). Згідно довідки відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади №1708 від 08.05.2025, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано три особи: позивач [PERSON] , її син [PERSON] , та [PERSON] (а.с.19). За вказаною адресою фактично проживає лише позивач та її син. З відповіді на адвокатський запит Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області вбачається, що відповідно до інформації старости Єлизаветівського старостинського округу Н.Садовничої, громадянка [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає. (а.с.23). Згідно акту про не проживання особи на території Єлизаветівського старостинського округу від 19.05.2025, відповідач [PERSON] , фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с.24) Витрати по утриманню житла несе позивач [PERSON] . Суд зазначає, що у відповідності до ст.71\~ч.1\~Житлового Кодексу\~Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 Житлового Кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені законом строки, провадиться у судовому порядку. Відповідач [PERSON] в даному разі своїм протиправним поводженням створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права користування, а саме в оформленні права приватизації вказаної квартири та нарахування комунальних послуг, якими позивач не користується, але повинен сплачувати з вини відповідача. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» на ствердження вибуття на інше постійне місце проживання суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання, зокрема повідомлення про те у листах, розписках, переадресуванні кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих п.10 Постанови «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року, у справах щодо визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що відповідач не проживає в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , понад шість місяців без поважних причин, витрат по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не здійснює, а тому втратила право на користування жилим приміщенням. Відомостей щодо звернення відповідача [PERSON] із заявою до Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області з приводу чинення позивачем відповідачу перепон у її проживанні у вказаному житловому приміщення, а також сплати відповідачем комунальних послуг за вказане житлове приміщення, матеріали справи не містять. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Згідно ст.13,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд, вислухавши думку учасників, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України..

Outcome: approved