Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-17 00:00:00

20 листопада 2023 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулася до Ірпінського міського суду Київської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Ірпінської державної нотаріальної контори Редька Віра Петрівна про визнання права власності в порядку спадкування. Обґрунтовуючи позов, представник позивача вказує, що [INFO] помер чоловік [PERSON] [PERSON] , у віці 65 років. Від шлюбу вони мають п`ятеро синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку, за заявою позивачки заведено спадкову справу № 468/2013 року, яка знаходиться у державного нотаріуса Ірпінської державної нотаріальної контори Редьки Віри Петрівни. Вказує, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] та її сини, які протягом шести місяців після смерті батька відмовились від прийняття спадщини за законом, про що подали відповідні заяви нотаріусу. Стверджує, що до складу спадкового майна входить житловий будинок садибного типу з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що 12 жовтня 2023 року державний нотаріус видала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що інформація про власників зазначених в Рішенні № 120 від 09 листопада 1993 року та в документі на право власності суперечить інформації про реєстрацію права власності. Зазначає, що 19 квітня 1994 року за [PERSON] зареєстровано право власності на домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується відміткою Ірпінського бюро Інвентаризації із записом в книгу за номером 73. Право власності на домоволодіння зареєстровано на підставі Акту № 120 виданого 09 листопада 1993 року Виконкомом Гостомельської ради народних депутатів про передачу в особисту власність [PERSON] та його сім`ї житлового будинку садибного типу з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] . Стверджує, що [PERSON] , являвся особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER] , а тому передача йому в особисту власність житла відбулась на підставі п. 12 ст. 20 Закону Україні «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції статті, яка діяла станом на 09 листопада 1993 року. Зазначає, що реєстрація права власності за [PERSON] відбулась у встановленому законом порядку та ніким не оскаржена. Звертає увагу суду на те, що [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття [INFO] , [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття [INFO] , [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття [INFO] , [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття [INFO] , [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття [INFO] . Зазначає, що право власності за [PERSON] із приміткою «цілий будинок» зареєстровано в установлено законом порядку 19 квітня 1994 року Ірпінським міжміським Бюро технічної інвентаризації. Стверджує, що за понад 20 років сини позивачки не висловили бажання отримати у власність частки домоволодіння, жодного спору, щодо права власності [PERSON] немає. Більше того, як уже зазначалось всі вони у встановленому законом порядку відмовились від прийняття спадщини за законом на користь матері, про що подали відповідні заяви до Державного нотаріуса Редьки Віри Петрівни. Вказує, що з метою отримання доказів відмови від спадкування відповідачами, направлено адвокатський запит до державного нотаріуса Редьки Віри Петрівни, проте отримано відповідь про неможливість надання інформації на підставі Ст. 8 ЗУ «Про нотаріат». Зазначає, [PERSON] набув права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , у встановленому законом порядку, а тому до спадкового майна входить цілий будинок за вказаною адресою, що підтверджується Актом № 120 від 09 листопада 1993 року та довідкою КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації». Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок садибного типу з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі. 07 лютого 2024 року до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області від відповідача [PERSON] надійшло клопотання, в якому він зазначив, що ним до державного нотаріуса Ірпінської державної нотаріальної контори Редьки Віри Петрівни подано заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , на користь матері [PERSON] , позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо задоволення позову. 13 лютого 2024 року до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області від відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надійшли аналогічні заяви в яких вони зазначили, що подали заяви до державного нотаріуса Ірпінської державної нотаріальної контори Редьки Віри Петрівни про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , на користь матері [PERSON] , позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 лютого 2024 року витребувано від Ірпінської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи заведену після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 07 березня 2024 року до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області від відповідача [PERSON] надійшло клопотання, в якому зазначив, що ним було подано до державного нотаріуса Ірпінської державної нотаріальної контори Редьки Віри Петрівни заяву про відмову від спадщини після смерті батька [PERSON] , на користь матері [PERSON] , позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо задоволення позову. 01 травня 2024 року до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області від Ірпінської державної нотаріальної контори на виконання ухвали суду від 22 лютого 2024 року надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №468/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 грудня 2024 року витребувано із Комунального підприємства Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» копію інвентаризаційної справи по об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] . 15 січня 2025 року до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи звіту про оцінку (житлового будинку) розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] , відповідно до якого вартість майна складає 1\~016\~577 (один мільйон шістнадцять тисяч п`ятсот сімдесят сім) гривень 00 копійок. 23 січня 2025 року до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області від Комунального підприємства Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» на виконання ухвали суду від 03 грудня 2024 року надійшла належним чином завірена копія інвентаризаційної справи по об`єкту нерухомості, а саме житловий будинок [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача [PERSON] [PERSON] про розгляд справи без її участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, в матеріалах справи містяться заяви відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Ірпінської державної нотаріальної контори Редька Віра Петрівна в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі. Враховуючи те, що учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Беручи до уваги, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] визнають позов і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження. Дослідивши й оцінивши письмові матеріали справи, приймаючи до уваги безумовне визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Гостомельської селищної ради міста Ірпеня Київської області, [PERSON] помер [INFO] , про що 02 липня 2013 року зроблено відповідний актовий запис № 80. Відповідно до ч. 1 ст. 1218, ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] , яке належало [PERSON] на праві приватної власності зареєстрованого 19 квітня 1994 року на підставі Акту передачі затвердженого рішенням виконкому Гостомельської селищної ради народних депутатів № 120 від 09 листопада 1993 року. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Так, встановлено, що [PERSON] є дружиною померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується відміткою на аркуші 10 паспорту серії [NUMBER] , що належить [PERSON] , відповідно до якої Відділом РАГС Коростенського району Житомирської області 01 листопада 1975 року зареєстровано шлюб з [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Добринською сільською радою Володарсько-Волинського району Житомирської області 12 січня 1977 року, батьками [PERSON] , [INFO] , задокументовані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого районним ЗАЦС м. Коростеня Житомирської області 05 серпня 1981 року, батьками [PERSON] , [INFO] , задокументовані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06 січня 1981 року, батьками [PERSON] , [INFO] , задокументовані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Ірпінським міським відділом ЗАЦС Київської області 07 травня 1983 року, батьками [PERSON] , [INFO] , задокументовані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Ірпінським міським відділом ЗАЦС Київської області 31 липня 1986 року, батьками [PERSON] , [INFO] , задокументовані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Таким чином, позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ч. ч. 1, 3 , 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з матеріалів спадкової справи № 468/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] наданої Ірпінською державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду від 22 лютого 2024 року встановлено, що 27 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до Ірпінської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того встановлено, що 27 грудня 2013 року до Ірпінської державної нотаріальної контори звернулися [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , із заявами про відмову від спадщини після померлого батька [PERSON] на користь дружини померлого [PERSON] . Отже, єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини є його дружина [PERSON] позивач по справі. Однак, 12 жовтня 2023 року державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Редькою Вірою Петрівною відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що інформація про власників зазначена у рішенні № 120 від 09 листопада 1993 року та в документі на право власності суперечить інформації про реєстрацію права власності в БТІ. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 22 вересня 2021 року по справі № 227/3750/19 (провадження - № 61-16069св20). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до інформації про об`єкт нерухомого майна № Ір0123027 від 10 січня 2023 року наданої Комунальним підприємством Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації», станом на 31 грудня 2012 року об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] згідно акту передачі затвердженого рішенням виконкому Гостомельської селищної ради народних депутатів № 120 від 09 листопада 1993 року, дата реєстрації 19 квітня 1994 року, реєстровий номер 73. Згідно з актом про передачу в особисту власність [PERSON] та його сім`ї житлового будинку садибного типу з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , затвердженого Рішенням Гостомельської селищної ради народних № 120 від 09 листопада 1993 року, встановлено, що радгосп Бучанський передає безоплатно в особисту власність житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , з земельною ділянкою 0,02 га громадянину [PERSON] з сім`єю в складі: [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] син, [PERSON] син. На даному акті наявна реєстрація БТІ від 19 квітня 1994 року з записом в книгу за номером 73, згідно з яким право власності зареєстровано лише за [PERSON] , а не за сімома власниками як зазначено в документі, що і стало підставою у відмові у видачі свідоцтва нотаріусом, яка зазначила, що розбіжності в документі щодо кількості власників та реєстрації права власності є спірними і не дають нотаріусу визначити обсяг спадщини. Однак, встановлено, що матеріали спадкової справи містять відмови від спадщини всіх синів [PERSON] , який помер [INFO] на користь дружини померлого [PERSON] , таким чином [PERSON] є єдиним спадкоємцем згідно чинного законодавства. Суд, на підставі статті 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки позивач дійсно є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON] , спадщину прийняла своєчасно, інші спадкоємці першої черги у встановленому законом порядку відмовилися від своєї спадщини на користь позивача, іншим шляхом реалізувати свої спадкові права позивач не може, а тому необхідно визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок садибного типу з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved