Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 26 січня 2004 року [PERSON] старшим слідчим СУ УМВС України в Дніпропетровській області в межах кримінальної справи № 68041040 було пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченому ст. 191 ч. 5 КК України. 12.03.2004 року ВАТ «Дніпропетровський втормет» у порядку ст. 28 КПК України в межах кримінальної справи подало позовну заяву на відшкодування [PERSON] та іншими скоївшими злочин особами матеріальної шкоди, спричиненої товариству в результаті розкрадання належного йому майна. В цілях забезпечення цивільного позову та приймаючи до уваги, що за скоєння злочину, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України судом може бути застосовано додаткова міра покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий своєю постановою від 06 квітня 2004 року наклав арешт на квартиру [ADDRESS] права власності на яку належить [PERSON] . 19.12.2012 року вказану кримінальну справу було перереєстровано та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12012040700000279 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проводилось слідчими Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області. 19 квітня 2016 року досудове розслідування у кримінальному провадженні було завершено, слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (Кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення). Матеріали провадження було передано на зберігання до архіву підрозділу. [INFO] у віці 70 років померла мати позивача [PERSON] , актовий запис 2314. [INFO] у віці 76 років помер батько позивача [PERSON] , актовий запис № 860. Після смерті матері та після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді належних їм часток у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] . Вказана квартира належала на праві спільної власності [PERSON] , батьку [PERSON] та рідному брату позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 вересня 1997 року. Після смерті батька [PERSON] , [PERSON] відмовився від свого права на спадкування на користь [PERSON] , який 07 березня 2018 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири. Право власності належним чином було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.03.2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1503188712101. 16.02.2022 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на 1/6 частину спадкової квартири. Його право власності належним чином зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.02.2022 року. 1/3 частини квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 вересня 1997 року. [INFO] рідний брат позивача [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина. Заповіту брат за життя не лишив. Спадкоємці першої черги за законом відсутні - батьки померли, він не був одружений, дітей не мав. Позивач зазначає, що він являється єдиним спадкоємцем другої черги за законом, який прийняв належним чином спадщину після смерті брата, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса. Однак реалізувати своє право на розпорядження вказаним майном позивач не має можливості у зв`язку з наявністю арешту. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2025 року було відкрито провадження по даній справі. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В матеріалах справи міститься відзив представника відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на позов, в якому представник просить відмовити у задоволенні позову оскільки на підставі довідки слідчого управління ГУНП від 22.05.2025 № 45420-2025 встановлено, що 18.05.2004 постановою старшого слідчого СУ УМВС України в Дніпропетровській області Руденко Г. І. з кримінальної справи № 68041040 від 22.01.2004 за обвинуваченням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, виділено 8 томів справи в копіях в окреме провадження та присвоєно № кримінальної справи 70041028. Рішення про виділення матеріалів в окреме провадження прийнято старшим слідчим СУ УМВС України в Дніпропетровській області Руденко Г. І. у зв`язку з тим, що 17.05.2004 винесено постанову про притягнення [PERSON] в якості обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, однак [PERSON] з моменту порушення кримінальної справи ухиляється від явки до органів досудового слідства та його 17.05.2004 оголошено у розшук. Відповідно до вказаної постанови відносно інших осіб епізоди злочинної діяльності повністю розслідувані, їм пред`явлено обвинувачення за ч. 5 ст. 191 КК України та кримінальна справа підлягає направленню в суд в порядку ст. 225 КПК України. У подальшому 12.10.2004 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ознаками ст. 191 ч.5 КК України [PERSON] , [INFO] було засуджено до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 12.01.2005 змінений вирок Самарського районного суду від 12.10.2004, вважати засудженим з застосуванням ст. 69 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі, виключити конфіскацію майна. Звільнений 14.06.2007 на підставі постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 06.06.2007 на підставі ст. 82 КК України, заміна відбутої частини покарання на виправні роботи з утриманням10 відсотків заробітку на 1 рік 7 місяців 17 днів. 19.12.2012 матеріали кримінальної справи № 70041028 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12012040700000279 за ч. 5 ст. 191 КК України. Крім того, до матеріалів кримінального провадження № 12012040700000279 долучено копії документів за результатами проведених слідчих та процесуальних дій з кримінальної справи № 68041040, в тому числі копію постанови від 06.04.2004 старшого слідчого СУ УМВС України в Дніпропетровській області Руденко Г.І. про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , 1/3 права власності на яку належить [PERSON] , [INFO] . Разом з цим, в матеріалах кримінального провадження міститься копія ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.01.2005, відповідно до якої за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України (кримінальна справа № 68041040), засуджено ряд осіб, в тому числі [PERSON] , [INFO] , до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 12.01.2005 змінений вирок Самарського районного суду від 12.10.2004 та [PERSON] , [INFO] , із застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, конфіскацію майна виключено. Таким чином досудове розслідування у кримінальному провадженні № 68041040 від 22.01.2004 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України здійснювалось ГУМВС України в Дніпропетровській області. На підставі постанови КМУ № 730 від 16.09.2015 Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, як юридичну особу публічного права було створено 06.11.2015. 19.04.2016 кримінальне провадження № 12012040700000279 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Прийняте рішення в установленому законом порядку прокуратурою або судом не скасовано. Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12012040700000279 та прийняття у ньому рішення питання щодо квартири [ADDRESS] не вирішувалось. Крім того, на підставі довідки управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП від 19.05.2025 № 40993-2025 встановлено, що за даними оперативно-довідкової картотеки УІАП ГУНП станом на 19.05.2025, в наявності інформація у відношенні [PERSON] , [INFO] , який притягувався до кримінальної відповідальності Самарським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, по кримінальній справі № 68041040 від 22.01.2004, за скоєння злочину передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України, засуджений 12.10.2004 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ознаками ст. 191 ч.5 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 12.01.2005 змінений вирок Самарського районного суду від 12.10.2004, вважати засудженим з застосуванням ст. 69 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі, виключити конфіскацію майна. Звільнений 14.06.2007 на підставі постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 06.06.2007 на підставі ст. 82 КК України, заміна відбутої частини покарання на виправні роботи з утриманням10 відсотків заробітку на 1 рік 7 місяців 17 днів. Алфавітна картка форми 1, виставлена працівником СІЗО м. Дніпропетровська 28.01.2004. Відповідно до Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України» затвердженої спільним наказом МВС України та ДДУПВП від 23.08.2002 № 823/188, об`єктами оперативно-довідкового обліку є особи, які на території України обвинувачуються у вчиненні злочинів або засуджені (п. 2.1. Інструкції). Згідно до розділу 5 п.5.2. зазначеної Інструкції СІЗО направляє алфавітні картки форми 1 разом з дактилокартками після перевірки повноти і якості їх заповнення до інформаційних підрозділів. Так, на підставі вищевказаних довідок слідчого управління ГУНП від 22.05.2025 № 45420-2025 та управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП від 19.05.2025 № 40993-2025 встановлено, що під час розслідування кримінальної справі № 68041040 від 22.01.2004 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України 06.04.2004 постановою старшого слідчого СУ УМВС України в Дніпропетровській області Руденко Г.І. було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] права власності на яку належить [PERSON] , [INFO] . При цьому, представник відповідача звертає увагу на те, що позивач [PERSON] , на підтвердження факту того, що він є сином померлого [PERSON] , надає до своєї позовної заяви копії документів, серед яких є копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 04.05.2017 на [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , а не на [PERSON] , [INFO] , на квартиру якого було накладено арешт. Таким чином, враховуючи той факт, що в рамках розслідування кримінальної справи № 68041040 від 22.01.2004 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України на нерухоме майно [PERSON] [INFO] , 06.04.2004 року було накладено арешт, а не на нерухоме майно [PERSON] , [INFO] , а також, що ГУМВС перебуває в стані припинення та в своєму складі не має органів досудового розслідування (слідства), воно позбавлено процесуальної можливості для скасування у встановленому КПК (в редакції 1960 року) порядку арешту на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] права власності на яку належить [PERSON] , [INFO] . Представник відповідача Акціонерного товариства «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного. Судом встановлено, що постановою старшого слідчого СУ УМВС України в Дніпропетровській області Руденка Г.І від 06.04.2004 в рамках кримінальної справи №68041040 було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] права власності на яку належить [PERSON] . 18.05.2004 постановою старшого слідчого СУ УМВС України в Дніпропетровській області з кримінальної справи № 68041040 за обвинуваченням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, виділені матеріали в окреме провадження та присвоєно № 70041028. 19.12.2012 року кримінальну справа №68041040 була перереєстровано та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12012040700000279 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. 19 квітня 2016 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12012040700000279 від 19.12.2012 було завершено, слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Також судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який притягувався до кримінальної відповідальності по кримінальній справі № 68041040 від 22.01.2004, за скоєння злочину, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України, засуджено вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2004 року за ст. 191 ч.5 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирок набрав законної сили. Також судом\~встановлено,\~що відповідач-\~Головне управління\~Національної поліції\~в Дніпропетровській\~області є правонаступником Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, яке перебуває в стані припинення. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23 вересня 1997 року квартира [ADDRESS] належала на праві спільної власності батькам позивача [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , та брату позивача [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після смерті матері та після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді належних їм часток у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] . Після смерті батька [PERSON] , [PERSON] відмовився від свого права на спадкування на користь [PERSON] , який 07 березня 2018 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири. Право власності належним чином було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.03.2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1503188712101. 16.02.2022 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на 1/6 частину спадкової квартири. 1/3 частини квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 вересня 1997 року. [INFO] рідний брат позивача [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яку позивач прийняв як єдиний спадкоємець другої черги за відсутності спадкоємців першої черги. Згідно зі статтею 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Арешт, накладений постановою старшого слідчого СУ УМВС України в Дніпропетровській області від 06.04.2004 в рамках кримінальної справи №68041040 перешкоджає позивачу реалізації свого право на реєстрацію свого права власності у порядку спадкування Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. 24 квітня 2019 року Велика Палата Верховного Суду в рамках справи № 2-3392/11, провадження № 14-105цс19 (ЄДРСРУ № 81691819) зазначила наступне: Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Положеннями статті 41 Конституції України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року № 6-26цс13. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідачем, а саме Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області, як правонаступником УМВС України в Дніпропетровській області, порушено законні права позивача щодо володіння та розпорядження майном квартирою [ADDRESS] , оскільки свідчим помилково був накладений на неї арешт постановою від 06.04.2004 року, оскільки кримінальне провадження стосувалось не батька позивача, [PERSON] , [INFO] , а іншої особи [PERSON] , [INFO] , якому спірне нерухоме майно ніколи не належало. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення позивача до суду, за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується його право власності, внаслідок чого останній позбавлений змоги реалізувати свої права, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області є законними та обґрунтованими. Що стосується вимог позивача до Акціонерного товариства «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ» суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині, оскільки позивачем не обґрунтовано та не надано доказів порушення його прав вказаною юридичною особою. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на корить позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1211,20 грн. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial