Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-31 00:00:00

У травні 2025 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2022 року,\~ від спільного життя мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] ,\~ спільне сімейне життя з [PERSON] не склалося, через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, з квітня 2024 року сторони проживають окремо, а тому позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 20 травня 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (а.с. 16). Позивач в судове засідання не з`явилася, 04.06.2025 на адресу суду надійшла заява від [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення на офіційному сайті «Судова влада України». Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву до суду не подано. Відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим. Засобами поштового зв`язку не повідомлявся, оскільки згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, а також у позовній заяві зазначено зареєстроване місце проживання відповідача : [ADDRESS] . Згідно даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку\~ громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, Удачненська селищна територіальна громада відноситься до територій на яких ведуться бойові дії. За приписами 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 22 лютого 2022 року зареєстрували шлюб, у Покровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 70. (а.с. 4). Від спільного проживання сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5).\~ Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Позивач зазначила, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її\~ інтересам, сім`я розпалася остаточно, шлюб існує формально. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач просить повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору сплаченого позивачем під час подачі позову до суду. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір за подання позовної зави до суду в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved