Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-20 00:00:00

Позивач ТОВ «Українські фінансові операції», через систему «Електронний суд», звернувся з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №4154181 від 20.11.2023 року у розмірі 83415,47 гривень, судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що 20.11.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора було укладено електронний договір №4154181 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору: сума кредиту складає 10900 грн., строк кредиту 360 днів з 20.11.2023 року по 14.11.2024 року, періодичність платежів зі сплати процентів\~кожні 30 днів. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит в зазначеній сумі, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 26.07.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу № 26/07/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача зазначену суму заборгованості. Ухвалою судді від 01.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 24.04.2025 року постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями\~43,\~211 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст.\~178, ч. 4 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20.11.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 4154181 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Укладений між сторонами договір, відповідач [PERSON] підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «98857». За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору. Відповідно до п. 1.2. Договору, тип кредиту\~кредит, сума кредиту складає 10900 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів з 20.11.2023 року по 14.11.2024 року, періодичність платежів зі сплати процентів\~кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки), яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в загальній сумі 10900 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». 26.07.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу № 26/07/2024, згідно умов якого,\~клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників, серед яких вимоги до відповідача [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Українські фінансові операції» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 4154181 від 20.11.2023 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 26.07.2024 року до договору факторингу № 26/07/2024 від 26.07.2024 року, ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 59217,49 грн., з яких: 10899,99,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 48317,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Українські фінансові операції» за договором № 4154181 від 20.11.2023 року за 111 календарних днів (26.07.2024 року 14.11.2024 року), сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами становить: 24197,98 грн. Про відступланння права вимоги за кредитним договором № 4154181 від 20.11.2023 року, ТОВ «Українські фінансові операції» повідомило відповідача, шляхом направлення текстового повідомлення (SMS-повідомлення) на зазначений в анкеті боржника телефонний номер. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1\~статті 1049 ЦК України\~передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також слід зазначити, що відповідно до ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11\~Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~ст. 64 ЦПК України. Згідно ч. 3\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання [PERSON] коштів за кредитним договором №4154181 від 20.11.2023 року та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов договору та у строки визначені сторонами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору. Згідно ч. 2 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відтак,\~у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн., які підтверджені належними доказами, що містяться у матеріалах справи. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved