Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-30 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що між сторонами зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції від 05 вересня 2008 року за актовим записом № 1776. Зазначає, що подружні відносини з відповідачем фактично розірвані, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер. Від сумісного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 17 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явився, у матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, у матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у зв`язку із наступним. Судом встановлено, що 05 вересня 2008 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1776, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей- [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачем зазначено, а відповідачем не заперечується та не спростовано, що шлюб фактично припинений, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спорів про поділ майна немає. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, враховуючи, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно із ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, приймаючи до уваги позицію позивача, який не просить суд стягнути з відповідача сплачений ним за подання до суду даної позовної заяви судовий збір, суд вважає, що судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: approved