Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

Позивач звернулася до з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що з 06.03.2009 р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21.05.2014 р. був розірваний. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач відсторонився від виховання доньки, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відповідач не піклується про доньку, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, матеріальної допомоги не надає, з дитиною не спілкується, не відвідує її вдома та у навчальному закладі СЗЗСО № 10 СМР. Донька зареєстрована та проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . За місцем проживання дитини створені належні умови для проживання та навчання. Просить суд: позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не з`явився. Будь-яких клопотань про відкладення у цей день розгляду справи від нього не надійшло. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради - Грабар Т.Л. проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, представника служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 06.03.2009 р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 279. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21.05.2014 р. шлюб між ними був розірваний. Згідно характеристики від 17.02.2025 р. № 01-12/42 Сумського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 10 СМР мати [PERSON] приділяє належну увагу вихованню доньки: постійно цікавиться досягненнями [PERSON] під час дистанційного навчання, долучається до загальних класних опитувань, батьківських зборів, консультацій, вчасно надає необхідну інформацію, мотивує дитину до навчання. Батько [PERSON] за період навчання по теперішній час не спілкувався з класним керівником та учителями-предметниками, не звертався з проханням дати інформацію про навчання доньки, не брав участі в батьківських зборах та інших заходах класного колективу, не цікавився умовами перебування доньки у школі. З 21.02.2025 р. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 96. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Відповідно до Висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , Управління «Служба у справах дітей» СМР вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Стаття 150 СК України передбачає обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав передбачено ст.164 СК України. Зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до з роз`яснень, які містяться в пунктах 15 і 16 постанови ПВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлені судом факти свідчать, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, тобто умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї доньки - [PERSON] , [INFO] , свідомо нехтує ними, що є підставою для застосування до нього крайнього заходу впливу - позбавлення батьківських прав. За таких обставин, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved