Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його батька [PERSON] , [INFO] , право на земельну частку (пай) із земель колишнього колективного господарства імені Т. Шевченка, що знаходиться за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с. Містки, розміром 4,96 в умовних кадастрових гектарах, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що належало [PERSON] на підставі сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 19884, виданого 04.12.2019 року на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.04.2019 року у справі № 450/4060/18. Мотивував позовні вимоги тим, що його батько [PERSON] за час свого життя набув право на середню земельну частку. [INFO] він помер, внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої увійшло вказане майнове право. Повідомив, що на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив заповіту. Вказав, що він фактично прийняв спадщину, оскільки проживав із [PERSON] до дня смерті та не заявляв відмови від прийняття спадщини. Крім цього, він звернувся до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Міханошин М.В. із заявою про прийняття спадщини, однак останнім повідомлено про те, що згаданий вище сертифікат не відповідає затвердженій формі, у зв`язку із чим оформлення спадщини на вказане майно є неможливим. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити. 14 серпня 2024 року позивачем подано клопотання, згідно мотивів якого просив витребувати у приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Міханошин М.В. спадкову справу № 71395366, заведену після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді від 16 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 20 листопада 2024 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено частково. Витребувано у приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Міханошин М.В., місцезнаходження Львівська обл., Львівський р-н, с. Сокільники, вул. Шептицького, буд. 19 «А», належним чином засвідчену копію спадкової справи № 71395366, заведену після смерті [INFO] [PERSON] . Уповноважено позивача [PERSON] на отримання витребуваних доказів, які слід надати суду, а копії таких скерувати відповідачу. 17 грудня 2024 року від приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Міханошин М.В. надійшли витребувані судом докази. Протокольною ухвалою від 28 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 23 липня 2025 року не з`явились усі учасники судового розгляду, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. 09 вересня 2024 року представником відповідача Серняк О.В. подано клопотання, згідно мотивів якого просив проводити розгляд справи у їх відсутності, а при вирішення спору поклався на розсуд суду. 23 липня 2025 року позивачем [PERSON] подано заяву, згідно мотивів якої просив позовні вимоги задовольнити, здійснивши розгляд справи у його відсутності Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі\~ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сертифікатом на\~право приватної\~власності на\~землю (середню\~земельну ділянку)\~серії ЛВ№ 19884, виданого 04.12.2019 року на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.04.2019 року у справі № 450/4060/18, стверджується, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) із земель колишнього колективного господарства імені Т. Шевченка, що знаходиться за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с. Містки, розміром 4,96 в умовних кадастрових гектарах, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.03.2022 року Пустомитівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . У відповідності до положень ст. 1220 ЦК України в день смерті [PERSON] відкрилася спадщина. За ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 22.10.1976 року, батьками позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Із довідки № 257, виданої 28.11.2023 року Містківським старостинським округом № 1 Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області, встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Разом з ним на момент його смерті за вказаною адресою були зареєстровані син [PERSON] , невістка [PERSON] , внучка [PERSON] , внук [PERSON] . З відповідіприватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Міханошин М.В. № 5/02-14 від 17.04.2024 року вбачається, що [PERSON] хоч і вважається таким, що прийняв спадщину, однак через невідповідність сертифікату затвердженій формі, оформлення спадщини на вказане майно є неможливим. Повідомлено про можливість звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки спільно з ним проживав на час відкриття спадщини та не заявляв відмову від такої. Відтак, позивач, спільно проживаючи зі своїм батьком [PERSON] на день її смерті, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час судового розгляду і підлягають до задоволення. Відтак, за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його батька [PERSON] , [INFO] , право на земельну частку (пай) із земель колишнього колективного господарства імені Т. Шевченка, що знаходиться за адресою Львівська обл., Львівський р-н, с. Містки, розміром 4,96 в умовних кадастрових гектарах, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що належало [PERSON] на підставі сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 19884, виданого 04.12.2019 року на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.04.2019 року у справі № 450/4060/18. За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved