Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Борозенської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є спадкоємцем в порядку спадкування після смерті діда [PERSON] та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, частково оформивши спадкові права. Разом з тим, до складу спадкового майна [PERSON] увійшла також 1/3 частина земельної ділянки загальною площею 0,2500 га., кадастровий номер 6520981000:01:001:0162, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель, споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] без визначення часток кожного із них. Проте, при зверненні позивача до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на частку у праві спільної сумісної власності на означену земельну ділянку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що частка [PERSON] у вказаному спадковому майні не визначена, тому позивач, звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просить суд задовольнити вимоги позову, з урахуванням обставин викладених у ньому. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності вказавши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21 червня 2024 року, виданим Великоолександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що 21 червня 2024 року складено відповідний актовий запис № 220. Після його смерті за заявою доньки спадкодавця [PERSON] була заведена приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденком О.О., спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 72614785, номер у нотаріуса 35/2024. [PERSON] дружина спадкодавця подала заяву до нотаріуса про те, що вона не є спадкоємцем ні за законом, а ні за заповітом. 05 листопада 2024 року мати позивача (донька спадкодавця) [PERSON] подала заяву про відкликання заяви про прийняття спадщини та подала заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] . Остання 05.11.2024 року подала заяву про прийняття спадщини. Дана обставина підтверджена листом приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Жолуденко О.О. від 04.04.2025 року № 322/02-14. З вказаного листа вбачається, що [PERSON] , отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а саме 1/3 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; земельні ділянки, площею 4.4809 га., 2.8637 га., 0.5945 га., 0.3632 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Однак земельна ділянка площею 0.2500 га. (кадастровий номер 6520981000:01:001:0162), цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка входить до спадкового майна, належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] без визначення часток кожного із них. Тому визначити частину спадкодавця у праві спільної власності неможливо. Тому отримати свідоцтво про право на спадкове майно на вказану частку земельної ділянки в установленому законом порядку неможливо. З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що вона позбавлена можливості у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права на означене спадкове майно. Як передбачено ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно п. в ч. 2 ст. 89 Земельного кодексу України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема співвласників жилого будинку. Частинами 3,4,5 зазначеної статті передбачено, що, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356, ч. 1 ст. 357 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно ч.1, 2 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. За ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. В силу ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст. 1217 кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та якому за життя на праві спільної сумісної власності із [PERSON] , та [PERSON] без визначення часток кожного із них належала земельна ділянка, виходячи з положень закону про рівність часток кожного із співвласників, суд приходить до висновку, що задля необхідності реалізувати право позивача на спадщину шляхом задоволення позову про визнання за ним права власності 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0,2500 га., кадастровий номер 6520981000:01:001:0162, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved