Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-28 00:00:00

Адвокат Кушнаренко Дмитро Віталійович від імені та в інтересах позивача [PERSON] звернувся до \~Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з\~ позовною\~ заявою до\~ [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений між сторонами. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вже досить давно стосунки між сторонами погіршились та дійшли критичної точки, наразі вони не проживають разом. Кожен з них має цілком різні уявлення про шлюб та сімейне життя. Позивач та відповідач не змогли знайти спільну мову та не можуть вирішувати спільні сімейні проблеми разом. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача. 08.07.2025\~судом постановлено\~ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Представник позивача на електронну пошту суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Також зазначив, що позов підтримує в повністю та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.\~ Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] (громадянин Литовської Республіки) та [PERSON] (громадянка України) перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18 липня 2020 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №672. Відповідно до\~ст. 55 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~право на\~\~шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення\~\~шлюбу. У разі укладення\~\~шлюбу в Україні застосовуються вимоги\~Сімейного кодексу України\~щодо підстав недійсності\~\~шлюбу.\~ Відповідно до вимог ч. 1\~ст.\~56\~Закону України\~«Про міжнародне\~приватне право» форма та порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства визначається правом України.\~ Відповідно до п. 7 ч. 1\~ст. 26 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, зокрема, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.\~ Шлюб між сторонами було укладено в Україні, тобто дія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України, тому враховуючи положення п. 7 ч. 1\~ст. 26 Закону України «Про міжнародне приватне право», справа підлягає судовому розгляду на території України.\~ Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.\~ Згідно п. 1\~ст.\~16\~Закону України\~«Про міжнародне\~приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.\~Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»\~визначається правовий статус та закріплюються основні права, свободи та обов`язки іноземців.\~ У\~ст.18 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»\~визначено права у шлюбних і сімейних відносинах», зазначено, що іноземці можуть укладати і розривати шлюби з громадянами України та іншими особами відповідно до законодавства України, та вказано, що іноземці мають рівні з громадянами України права і обов`язки у шлюбних і сімейних відносинах.\~ Відповідно до ч. 1\~ст.\~60\~Закону України\~«Про міжнародне\~приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу проводиться за законодавством України.\~ Згідно рекомендації Пленуму Верховного Суду України, викладених у\~постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11, Верховний Суд України зазначає, що в разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими\~статтею 110 Цивільного процесуального кодексу України. На час розгляду даної справи судом - це норми ст. ст. 27, 28 ЦПК України\~в новій редакції 2017 року.\~Таким чином,\~\~розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем здійснюється за законодавством України. Відповідно до\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Представник позивача посилається на те, що вже досить давно стосунки між сторонами погіршились, наразі вони не проживають разом. Кожен з них має цілком різні уявлення про шлюб та сімейне життя. Позивач та відповідач не змогли знайти спільну мову та не можуть вирішувати спільні сімейні проблеми разом. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача. Зазначене відповідачем не спростовано. За наявності вищезазначених обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому надалі є недоцільним. Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1\~ст. 142 ЦПК України\~та вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 605,60 грн. сплачених ним при поданні позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 605,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved