Jurisdiction: civil
Date: 2025-08-03 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. [PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Позов мотивований тим, що його батьком є відповідач по справі [PERSON] . На даний час він навчається на стаціонарній формі навчання у Ченстоховському політехнічному університеті у м. Ченстохов у Республіці Польщі на платній основі та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Він фактично проживає з матір`ю, тому вона несе весь обсяг витрат на його навчання та утримання. Його навчання триватиме до 30 вересня 2027 року, тому він потребує матеріальної допомоги на навчання, проживання у гуртожитку, харчування, придбання підручників, одягу, а його батько має можливість надавати таку допомогу. Добровільно батько не надає йому жодної матеріальної допомоги. Просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн щомісячно до завершення ним навчання в строк до досягнення ним 23-річного віку. Від представниці відповідача [PERSON] адвокатки Панилик О.В. надійшов відзив, у якому сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Відповідач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі, у 2012 році у нього з дружиною [PERSON] народився син [PERSON] , який перебуває на його утриманні. Батьки відповідача є особами пенсійного віку, непрацездатні, потребують стороннього догляду, тому відповідач змушений постійно їх доглядати. Крім пенсії, у батьків інших доходів немає, тому він допомагає їм матеріально. У свою чергу, стороною позивача не надано копії договору, квитанцій про оплату за навчання на підтвердження вартості навчання. Одночасно позивачем не надано доказів факту відсутності у матері можливості утримання їхнього повнолітнього сина на час його навчання, а також позивачем не надано доказів про відсутність у нього власних доходів. 2. Заяви (клопотання ) учасників справи. Від представниці позивача [PERSON] адвокатки Вернієвської О.Б. 30 червня 2025 року надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, також вказала, що вона вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від позивача [PERSON] 02 липня 2025 року надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, також зазначив, що він вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представниця відповідача [PERSON] адвокатка Панилик О.В. звернуся до суду з клопотанням, у якому просила проводити розгляд справи ї її відсутності та у відсутності її довірителя, а також просила відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 24 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Учасники розгляду справи у судове засідання не з`явилися. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Статтею 199 СК України\~передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17 березня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис 50 /арк. справи 5/. З витягу з реєстру територіальної громади від 19 травня 2025 року вбачається, що як [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /арк. справи 6/. Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 05 жовтня 2017 року ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 від всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /арк. справи 11-13/. Згідно з довідкою про зарахування іноземця на стаціонарне навчання, виданою 17 квітня 2025 року Ченстоховською політехнікою, [PERSON] зарахований на період з 01 жовтня 2024 року до 30 вересня 2027 року на навчання стаціонарної форми першого ступеня на спеціальність «Логістика» /арк справи 7-8/. Достовірність такої довідки не викликає жодних сумнівів. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової\~сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження\~ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у\~батьків можливості надавати таку допомогу. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. Одночасно встановлено, що [PERSON] 10 вересня 2011 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області від 10 вересня 2011 року. Згідно зі свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданим 12 березня 2012 року Дулібською сільською радою Стрийського району Львівської області, батьком дитини вказано [PERSON] . Перебування батька у шлюбі не з матір`ю дитини, а з іншою особою, наявність у дитини єдиноутробних чи єдинокровних братів та сестер не звільняє батька чи матір від обов`язку утримувати своїх усіх дітей. Крім цього, у своєму відзиві сторона відповідача посилася на те, що відповідач має на своєму утриманні батьків-пенсіонерів, що потребують фінансової допомоги та постійного догляду. На підтвердження своїх доволів представниця відповідача долучила до матеріалів справи скрін-шот з цифрової системи «Дія» актового запису про народження [PERSON] (де вказано, що його батьками є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ), копії пенсійних посвідчень батьків відповідача медичний висновок про наявність порушень функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі відносно [PERSON] , інші медичні документи про стан здоров`я матері відповідача. Суд вважає, що зазначені документи не можуть слугувати підставою для звільнення особи від обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини та не можуть бути взяті до уваги при визначення розміру аліментів, оскільки офіційного документа, що підтверджує те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні свого сина [PERSON] чи про те, що він здійснює догляд за ними суду не надано. У суду немає відомостей про наявність інших осіб, які можуть також здійснювати догляд за [PERSON] та [PERSON] , зважаючи на стан їхнього здоров`я. Згідно зі\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, протипоказань до працевлаштування не має, має постійний дохід, протипоказань для працевлаштування не має, окрім сина [PERSON] , має на своєму утриманні ще одну неповнолітню дитину, що, як було сказано вище, не звільняє його від обов`язку утримувати свого сина [PERSON] . Твердження сторони відповідача про те, що матеріали справи не містяться доказів щодо необхідності доїзду до місця навчання, оплати за проживання, що позивачем не надано доказів факту неможливості надання його матір`ю утримання їхнього повнолітнього сина, не заслуговує на увагу, оскільки існування таких фактів не звільняє батька дитини від обов`язку утримувати дитину до встановлених цивільним та сімейним законодавством термінів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч.1\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. Разом з цим, у рішенні Європейського суду від 27 листопада 1992 року справі «Олсон проти Швеції» зазначається "що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Особлива увага повинна приділятися найважливішим інтересам дитини, які, за своєю природою та важливістю, мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст.8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (Рішення Європейського суду від 07 серпня 1996 року у справі «Йохансен проти Норвегії»). Також, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Разом з цим, відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частинами 2, 3\~ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»\~передбачено, що прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку. Категорія «мінімальний гарантований розмір аліментів», передбачена\~главою 15 СК України\~і відноситься до аліментів на утримання дитини. Така величина встановлена законодавцем, виходячи з наявності у батьків безумовного обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Після досягнення повноліття відсутній безумовний обов`язок батьків утримувати сина, дочку, які повинні доводити наявність обставин необхідності матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, обґрунтовувати необхідну суму матеріальної допомоги. При розрахунках може бути встановлено, що їх розмір є меншим 50% прожиткового мінімуму. Таким чином, поширення категорії «мінімальний гарантований розмір аліментів» на стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, дочки, є безпідставним. Відповідно до ч. 1 ст.430 ЦПК України\~суд, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, допускає негайне його виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 5. Позиція суду. З урахуванням встановлених обставин справи, віку дитини, її потреб, рівність обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням можливостей відповідача, приписів сімейного законодавства України, суд прийшов до висновку про те, що відповідач, як батько, зобов`язаний приймати участь в утриманні своєї дитини шляхом сплати аліментів на користь позивачки в розмірі 2000 грн щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду та до закінчення сином навчання та/або до досягнення ним 23 віку відповідно до того, яка з цих обставин настане першою. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: partial