Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача Володимирської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В своїй позовній заяві посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , який належав їй на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] від 28 січня 2005 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ласківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 3 від 20 січня 2005 року та витягу з господарської книги № 1 за 2005 рік виконавчого комітету Володимирської міської ради Волинської області. Вказує, що за життя її мати [PERSON] склала заповіт, який посвідчений секретарем Ласківської сільської ради Володимир - Волинського району Волинської області Рибкою Н.С., згідно якого належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , а також все належне їй майно з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось і загалі все те, на що вона матиме право за законом чи за заповітом, мати заповідала їй. Зазначила, що вона є єдиним спадкоємцем. Інших спадкоємців, які б заявляли свої вимоги відносно спадкового майна не має. Від спадщини вона не відмовлялася, а навпаки у встановленому законом порядку прийняла її. В даний час у неї виникла необхідність в оформленні спадщини, проте постановою державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області Хоми Ю.М. № 340/02-31 від 04.04.2025 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності на спадкове майно. У зв`язку із зазначеною відмовою нотаріуса, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а тому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Ухвалою суду від 11.07.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про можливість слухання справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Володимирської міської ради - Павленко Л.М. в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечив щодо їх задоволення, просила суд слухати справу у її відсутності, за наявними матеріалами справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.02.2009 року виконкомом Ласківської сільської ради Володимир - Волинського району Волинської області, [INFO] у с. Ласків Володимир- Волинського району Волинської області померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] від 28 січня 2005 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ласківської сільської ради від 20 січня 2005 року, № 3 та витягу з господарської книги № 1 за 2005 рік виконавчого комітету Володимирської міської ради № 30 від 31 березня 2025 року, житловий будинок розташований в [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] . Відповідно до довідки № 30 від 31 березня 2025 року, виданої виконавчий комітетом Володимирської міської ради Волинської області, [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . 15.06.2005 року від імені [PERSON] , Ласківською сільською радою Володимир -Волинського району Волинської області було посвідчено заповіт № 35, котрий не змінено і не відмінено. На день смерті [PERSON] , разом з нею за вище вказаною адресою проживали і були зареєстровані її донька [PERSON] , її зять [PERSON] та онук [PERSON] . Відповідно до заповіту, посвідченого 15 червня 2005 року секретарем Ласківської сільської ради Володимир - Волинського району Волинської області Рибкою Н.С., [PERSON] належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , а також все належне їй майно з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось і загалі все те, на що вона матиме право за законом чи за заповітом, заповідала [PERSON] . Довідкою № 3232/01-04 від 26.06.2025 року, виданої КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради підтверджується, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не зареєстроване, технічна документація не виготовлялась. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] фактично спадщину прийняла її донька [PERSON] оскільки на момент її смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , що видно з довідки № 30 від 31 березня 2025 року, виданої виконавчий комітетом Володимирської міської ради Волинської області. Після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу № 321/2011 до майна померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі. Вказана спадкова справа була заведена саме на підставі заяви позивача [PERSON] про прийняття спадщини після смерті матері. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 30 вересня 2011 року державним нотаріусом Володимир- Волинської державної нотаріальної контори Волинської області, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з земельних ділянок, розташованих на території Ласківської сільської ради Володимир - Волинського району Волинської області. 24 червня 2025 року на замовлення [PERSON] у КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради було виготовлено технічний паспорт з реєстраційним номером ТІ01:1930-9484-4376-7972 на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку оцінювача, ринкова вартість житлового будинку станом на 04 липня 2025 року, становить 76667,00 грн. 04 квітня 2025 року позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області Хоми Ю.М. № 340/02-31 від 04.04.2025 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Факт родинних зав`язків позивача [PERSON] з померлою [INFO] [PERSON] стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ч.1 ст.1261 ЦК України). Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно пункту 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності (права власності) інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Із урахуванням всіх обставин, суд вважає вимоги позивача законними та можливим їх задовольнити, визнавши за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved