Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У квітні 2025 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Гордієць В.С., через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її двоюрідний дід [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя 28 січня 2021 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів їй земельну ділянку № [NUMBER] , яка розташована на території Стодольської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області загальною площею 0,7408 га з кадастровим номером 7423388500:03:001:0789 та земельну ділянку № [NUMBER] , яка розташована на території Стодольської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області загальною площею 3,1104 га з кадастровим номером 7423388500:03:001:0287. Інше спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 2,1349 га, розташовану на території Стодольської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області з кадастровим номером 7423388500:03:001:0245; земельну ділянку площею 0,7181 га, розташовану на території Стодольської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, з кадастровим номером 7423388500:03:001:0792 та житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , [PERSON] заповів його брату - [PERSON] . Нотаріусом їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначала,\~що у\~встановлений законом\~строк до\~нотаріальної контори\~з заявою\~для прийняття\~спадщини вона не звернулася з поважних причин, оскільки про складений на її ім`я заповіт не знала та вважала, що померлий мав намір заповісти спадкове майно її брату [PERSON] . Враховуючи наведене, позивач відповідно до ст. 1272 ЦК України просила визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці з моменту набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] двоюрідного діда [PERSON] . Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 07.05.2025 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та у справі призначено підготовче засідання. У підготовче судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача адвокат Гордієць В.С. подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно з якою у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом Згідно зі статтею 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.01.2022, встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до довідки № 1063/06-15/М від 21 квітня 2025 року, виданої виконавчим комітетом Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті за відповідною адресою він був зареєстрований та проживав один (а.с. 15 зворот). Як убачається із копій Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №87989502 від 25.05.2017 та №87991331 від 25.05.2017 земельна ділянка № [NUMBER] з кадастровим номером 7423388500:03:001:0287 та земельна ділянка № [NUMBER] з кадастровим номером 7423388500:03:001:0789, які розташовані на території Стодольської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, на праві власності належать [PERSON] (а.с.8 зворот - 10). Згідно з копією заповіту, посвідченого 28 січня 2021 року старостою Кукшинського старостинського округу Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області Сандуленко О.М., [PERSON] земельну ділянку площею 3,1104 га, розташовану в селі Стодоли Стодольської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, з кадастровим номером 7423388500:03:001:0287 та земельну ділянку площею 0,7408 га, розташовану в селі Стодоли Стодольської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, з кадастровим номером 7423388500:03:001:0789 заповіла [PERSON] ; земельну ділянку площею 2,13 га, розташовану в селі Стодоли Стодольської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, з кадастровим номером 7423388500:03:001:0245; земельну ділянку площею 0,72 га, розташовану на території Стодольської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, з кадастровим номером 7423388500:03:001:0792 та житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , [PERSON] , заповів [PERSON] (а.с. 4 зворот). З копії спадкової справи № 44/2012, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 04.12.2024 на земельну ділянку площею 2,1349 га, розташовану на території Стодольської сільської ради, з кадастровим номером 7423388500:03:001:0245 та свідоцтво про на спадщину за заповітом від 04.12.2024 на земельну ділянку площею 0,7181 га, розташовану на території Стодольської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, з кадастровим номером 7423388500:03:001:0792. Листом від 07.04.2025 №51/02-14 приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу Костриця С.В. повідомила про неможливість прийняття заяви про прийняття спадщини, оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк для її подання. Норми права, які були застосовані судом Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку, з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, можуть визнаватись, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 29 січня 2024 року у справі № 552/4825/22. В обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] посилалася на те, що не була обізнана про існування заповіту [PERSON] від 28 січня 2021 року на її ім`я. Суд враховує, що свобода заповіту є фундаментальним принципом спадкового права. У постанові від 25 березня 2020 року у справі № 296/12396/18 Верховний Суд врахував, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а також те, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності особи з існуванням заповіту також вказано у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 308/4272/19, від 15 квітня 2021 року в справі № 591/1271/18, від 26 липня 2021 року в справі 405/7058/19, від 21 жовтня 2021 року в справі 643/13260/19, від 08 червня 2023 року у справі № 585/2163/22 що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Заповіт це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). Отже, заповіт є одностороннім правочином дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правові наслідки заповіту виникають тільки після смерті особи, яка його склала заповідача. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Як убачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] є двоюрідною онукою спадкодавця [PERSON] та відповідно до положень ст. 1265 ЦК України є спадкоємцем п`ятої черги за законом. Водночас, склавши заповіт на користь двоюрідної онуки [PERSON] у 2021 році та не змінивши і не скасувавши його до моменту смерті у 2022 році, [PERSON] чітко висловив свою волю щодо розпорядження належним йому майном. Докази наявності у [PERSON] інших спадкоємців, окрім двоюрідних онуків [PERSON] та [PERSON] , відсутні. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до частини п`ятої статті 1268, статей 1296-1299 ЦК України. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також врахувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані в силу положень статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] , яка є спадкоємцем за заповітом після смерті її двоюрідного діда, пропустила з поважних причин, пов`язаних з наявністю об`єктивних та істотних труднощів у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини, зокрема у зв`язку з необізнаністю із існуванням заповіту, тому наявні підстави для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved