Jurisdiction: civil
Date: 2025-07-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. [PERSON] звернулася до суду із позовом до Милівської сільської\~військової адміністрації\~Бериславського району\~Херсонської областіпро визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтований тим, що [INFO] у с. Дудчани помер її брат [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Інших осіб, які б мали право на спадкування цього житлового будинку за заповітом або за законом після смерті [PERSON] немає. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем належного її брату житлового будинку з будівлями та спорудами за вказаною адресою. Під час звернення до нотаріальної контори з проханням видати необхідні документи для оформлення спадкових прав після смерті брата на вказаний будинок позивачу було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документа на право приватної власності на житловий будинок та не проведення первісної реєстрації права власності на будинок. За життя померлий не встиг оформити в бюро технічної інвентаризації первісну реєстрацію права власності на будинок, так як раніше в сільській місцевості таких документів не було, право власності підтверджувалось записом в погосподарській книзі сільської ради. Вищевказаний житловий будинок з будівлями та спорудами є власністю [PERSON] . Він був власником будинку станом на серпень 1992 року та на час своєї смерті. Отримати зараз правовстановлюючий документ в позасудовому порядку неможливо, бо власник будинку помер, тому й успадкувати вказаний будинок без належних правовстановлюючих документів позивач не може. Враховуючи зазначені\~обставини,\~позивач просила\~визнати за\~нею,\~ [PERSON] право\~власності на\~будинок загальною\~площею 47,2\~кв.\~м,\~житловою площею\~29,5\~кв.\~м,\~позначеного на\~плані літерою\~"А"\~з допоміжними\~господарськими будівлями\~та спорудами,\~що знаходиться\~за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 21.01.2025 відкрито провадження у справі; призначено підготовче засідання на 17.02.2025. Ухвалою суду від 17.02.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд на 16.04.2025. Ухвалою суду від 16.04.2025 вирішено питання про витребування доказів, розгляд справи відкладено на 16.05.2025. У судовому засіданні від 16.05.2025 оголошено перерву до 25.07.2025 для отримання витребовуваних доказів. Фактичні обставини, які встановив суд. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.12.2001, виданого Дудчанською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області (а. с. 11). За свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.06.1958, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [PERSON] (а. с.15). За свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [PERSON] (а. с.14). До позову додано копію технічного паспорту об`єкту нерухомого майна будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , за яким загальна площа становить 47,2 кв. м, житлова площа становить 29,5 кв. м. За характеристиками будинку садибного типу зазначено назви будівель та рік споруджень, зокрема: А житловий будинок, 1978; а прибудова, 1978; а1 ганок, 1978; Б літня кухня, 1990; підБ погріб, 1990; В душ, 2021; Г навіс, 2021; Д туалет, 1978; Е сарай, 1978; Ж сарай, 1978; №1 хвіртка, 1980; №2 ворота, 1980; №3 огорожа, 1980; №4 - водопровід, 1978 (а. с. 7-10). З повідомлення\~приватного нотаріуса\~Бериславського районного\~нотаріального округу\~Херсонської області\~Виноградової Н.\~М.\~від 23.09.2024\~№02-14/979\~вбачається,\~що у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~на житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~та спорудами,\~що розташований\~за адресою: [ADDRESS] відмовлено, оскільки не надано правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку спадкодавцю (а. с. 12). За випискою із облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2021-2025 року, головою господарства за адресою: [ADDRESS] зазначений [PERSON] (а. с. 17). За довідкою Милівської сільської військової адміністрації №262 від 11.10.2024. [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований по [ADDRESS] ; разом з ним на день смерті були зареєстрованими та проживали: [PERSON] , [PERSON] (а. с. 18). З повідомлення приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Виноградової Н. М. від 07.07.2025 №01-161/383, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведено спадкову справу №315/2002 та відповідно до відомостей спадкової справи, спадкоємцем за законом є [PERSON] . Норми права, які застосував суд. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 ЦПК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.\~1216\~ЦК України,\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців).\~До складу\~спадщини,\~відповідно до\~ст.\~1218\~ЦК України,\~входять усі\~права та\~обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 липня 2004 року), права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56; Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстрованим у Міністерства юстиції України від 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. У погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради\~Міністрів УРСР\~від 11\~березня 1985\~року №105 у 1985 - 1988 роках, сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Разом з тим, вказана Інструкція не передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь, розташованих у сільській місцевості. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Висновок суду. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві власності належав [PERSON] , який помер [INFO] . Право власності на нерухоме майно на момент його набуття померлим не залежало від державної реєстрації, бо виникло до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року. Однак відсутність такої реєстрації позбавляє позивача [PERSON] права успадкувати такий будинок. З огляду на викладене, враховуючи, що спадкодавцю на праві власності належав житловий будинок, однак, померлий не здійснив державну реєстрацію права власності, оскільки на час введення житлового будинку в експлуатацію, чинне законодавство не зобов`язувало вчиняти такі дії, беручи до уваги, що будинок входить в спадкову масу, та оскільки встановити право власності у позасудовому порядку неможливо, тому зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. Разом з тим, позивач ставить вимогу про визнання права власності на будинок загальною площею 47,2 кв. м, житловою площею 29,5 кв. м, позначеного на плані літерою "А" з допоміжними господарськими будівлями та спорудами. Щодо допоміжних господарських будівель та споруд, суд враховує, що літня кухня (Б) та підвал (підБ), туалет (Д), сарай (Е, Ж), хвіртка (№1), ворота (№2), огорожа (№3), водопровід (№4): Ці об`єкти, згідно з технічним паспортом, були збудовані до 2001 року (1978, 1980, 1990 роки), тобто за життя власника [PERSON] , отже входять у спадкову масу. Однак, душ (В) та навіс (Г) згідно з технічним паспортом, були збудовані у 2021 році, тобто через 20 років після смерті власника [PERSON] ( [INFO] ). Відтак такі об`єкти не входять у спадкову масу, а отже позивач не може набути права власності на них в порядку спадкування після смерті брата - [PERSON] .

Outcome: approved